Cправа № 563/811/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.07.2016 року м.Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Загородько Н.А.

при секретарі Туровичу М.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника ООП, ССД ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в м. Корець за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просять надати дозвіл без згоди батька ОСОБА_4 на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_3 того, його виклик в судове засідання на 27.07.2016 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті "Вісті Рівненщини" № 29 від 22.07.2016 року. Заяв про причини неявки чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Представник третьої особи ООП, ССД в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки це не суперечить інтересам дитини.

Дослідивши наявні письмові докази у справі, врахувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення повністю та по справі можливе ухвалення заочного рішення.

Вислухавши думку позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Обов'язок доказування відповідно зі ст. 10 ЦПК України покладений на сторони у справі. ОСОБА_3 того, відповідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Достовірно встановлено в суді, що позивач та відповідач перебували у шлюбі. Від шлюбу в них народилася дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ 132378 від 01.02.2011 року.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ГЮ № 004212 ОСОБА_7 змінила своє прізвище на "Синицька".

Як вбачається з листа керівника Міжнародної приймальної комісії ОСОБА_8 від 22.06.2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано на денну форму навчання, на факультет Логістика до Університету економіки, що знаходиться у м.Бидгощ (ОСОБА_6).

Згідно з абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 1 п.п. 2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноваженні одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, ухваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли виключні обставини, бути розлучена з матірю.

А тому суд вважає, що прагнення позивача забезпечити своїй дочці моральний та духовний розвиток, зокрема навчання повністю відповідає вищевказаним засадам права та інтересам дитини, при цьому не буде порушувати права відповідача жодним чином.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ч. 1 п.п. 2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, ст.ст. 10, 11, 60, 209-2012, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати відмову ОСОБА_4 на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_6 для навчання в період з 01 серпня 2016 року по 19 серпня 2017 року - безпідставною.

Дати дозвіл ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_4, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України та на в"їзд ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з метою навчання.

Дати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітній - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_6, без згоди її батька ОСОБА_4 з метою навчання з 01 серпня 2016 року по 19 серпня 2017 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд в десятиденний строк з часу проголошення.

Суддя Загородько Н. А.