Провадження № 2/641/1697/2016 Справа № 641/3553/16-ц
У Х В А Л А

02 серпня 2016 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 10.02.2012 року в розмірі 55 000 грн. та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.05.2016 року провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 подано заяву, в якій вона просить забезпечити позов шляхом вилучення та передачі автомобіля ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачеві, на зберігання Комінтернівському ВДВС ХМУЮ.

В обґрунтування заяви у судовому засіданні представник позивача посилається на те, що між сторонами існує спір щодо повернення боргу на підставі договору позики від 10.02.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань по вказаному договору між сторонами 10.02.2012 року укладено договір застави, у відповідності до умов якого відповідачем в заставу передано автомобіль ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.07.2016 року накладено арешт на автомобіль відповідача. Однак, до прийняття ухвали про забезпечення позову відповідач забрала автомобіль зі штраф майданчика, на цей час невідомо , де зберігається предмет застави. На виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 13.07.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та накладено арешт на автомобіль, більше ніяких виконавчих дій не вчинялось.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує, вказує на те, що пістави для забезпечення позову шляхом передачі автомобіля на зберігання не відповідають способам забезпечення позову, передбаченим ЦПК України, оскільки автомобіль в цій справі не є предметом спору. Розшук автомобіля повинні здійснювати державні виконавці в межах виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 13.07.2016 року про накладення арешту на автомобіль.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики від 10.02.2012 року в розмірі 55 000 грн.

Питання про забезпечення цього позову, в тому числі і передачу автомобіля на зберігання, неодноразово ставилось позивачем на вирішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.07.2016 року при вирішенні питання про забезпечення позову накладено арешт на автомобіль відповідача.

З пояснень представника позивача встановлено, що ухвала апеляційного суду Харківської області від 13.07.2016 року перебуває на виконанні у виконавчій службі, відкрито виконавче провадження, на автомобіль накладено арешт.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має, серед іншого, право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Враховуючи, що в межах цього позову позивачем ставиться питання про стягнення грошових коштів, автомобіль ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_1, не є предметом спору, розшук та передача автомобіля державним виконавцем на зберігання передбачена під час проведення ним виконавчих дій з накладення арешту, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5