Справа № 758/4138/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А.,

при секретарі - Іванюк І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

cправу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві,

про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення а саме: факт смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Луганську.

Свою вимогу мотивує тим, що отримати свідоцтво про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, тому що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий Відділом державної реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України, а саме ЗУ від 15.04.2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанова ВР України від 17.03.2015 року № 254- VІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Звернувшись до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, їй надали відмову у проведенні державної реєстрації смерті №1525/02.01.03 від 25.03.2016 року, оскільки нею, для підтвердження факту смерті батька, був пред'явлений документ, а саме - дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 99 від 12.01.2016 року, виданий державною установою «Луганська поліклініка № 12» Луганської народної республіки (форма первинної облікової документації № 106/у, затверджена наказом МОЗ ЛНР від 28.08.2015 року № 591), форма якого не відповідає формі, яка визначена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2006 року № 1150/13024».

Посилаючись на вищевикладене, заявник просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області РФ, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Луганськ, Україна.

У судове засідання заявник не з'явилась, від неї надійшла заява, про розгляд справи за її відсутності, та просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-7).

З дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 99 від 12.01.2016 року, виданого державною установою «Луганська поліклініка № 12» Луганської народної республіки (форма первинної облікової документації № 106/у, затверджена наказом МОЗ ЛНР від 28.08.2015 року № 591), вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10).

Як вбачається з листа заступника начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 25.03.2016 року № 1525/02-01-03, реєструючий орган відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2006 року № 1150/13024 (а.с. 11).

Відпвідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом

охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Луганськ, Україна, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 213, 214-215,234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Встановити факт смерті - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Луганськ.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. А. Роман