Провадження № 2/161/1181/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про припинення договору поруки

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 13.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 069-2900/756-2073, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти у сумі 57026 швейцарських франків зі сплатою процентів у розмірі 4,5 % річних за користування кредитом в період з 13.06.2008 року по 10.06.2013 року, та 9,5 % річних за користування кредитом у період з 11.06.2013 року по 10.06.20028 року включно. З метою виконання зобовязань ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором, між нею та відповідачем було укладено договір поруки № 069-2900/756-2073-Р/1 від 13.06.2008 року, за умовами якого вона зобовязалась відповідати за невиконання позичальником всіх зобовязань, що виникли за кредитним договором. П. 1.1.3 кредитного договору визначено, що сторони погодилися, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюється нова процентна ставка за користування кредитом за цим договором, а саме: базова процентна ставка у розмірі 12,95 % річних та підвищена процентна ставка у розмірі 38,85 % річних, починаючи з першого робочого дня, що слідує за звільненням позичальника з основного місця роботи. При цьому додаткова угода по Договору щодо внесення змін між сторонами не укладається. Тобто, з викладеного вбачається, що сторонами укладено договір кредиту з відкладальною умовою, в якій сторони погодили, що обставиною, з настанням якої змінюються права та обовязки сторін по договору є звільнення позичальника з основного місця роботи. 26.08.2010 року згідно наказу № 1143-К ОСОБА_4 звільнився з посади керівника регіонального управління керуючого Луцьким відділенням № 2 Луцького регіонального управління Західного міжрегіонального управління департаменту мережі відділень ПАТ «Універсал Банк», отже настала обставина, якою сторони повязували зміну прав та обовязків (розміру процентної ставки по кредитному договору. Однак, відповідач в порушення п. 1.1.3 кредитного договору підвищив процентну ставку ще до звільнення ОСОБА_4 з 10.08.2010 року про що свідчать офіційні розрахунки ПАТ «Універсал Банк». Таким чином, у неї існують всі підстави ставити питання про припинення договору поруки. Посилаючись на ч. 1 ст. 559 ЦК України просить суд припинити її поруку по забезпеченню зобовязань, як поручителя за договором поруки № 069-2900/756-2073 від 13.06.2008 року, який було укладено між нею та ВАТ «Універсал Банк».

В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що обставини викладені позивачкою та її представником не відповідають дійсності. Між ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк» 13.06.2008 р. було укладено два кредитних договори: № 059-2008-2072 за яким було надано кредит у доларах США та № 069-2008-2073 за яким було надано кредит у швейцарських франках. На обґрунтування своїх вимог позивачкою до позовної заяви надано кредитний договір № 059-2008-2072 від 13.08.202008 р. та розрахунок заборгованості за даним договором станом на 07.07.2011 року. Проте, зазначений договір та розрахунок не стосуються позовних вимог ОСОБА_3, договір поруки, який оскаржується позивачкою забезпечує інші кредитні зобовязання ОСОБА_4 Крім того, вказана позивачкою зміна процентної ставки не є одностороннім підвищенням банком процентної ставки, оскільки сторони досягли домовленості з цього питання згідно до положень ст.ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір у якому чітко передбачили обставину, з настанням якої змінюється процентна ставка по договору. Також, п. 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови кредитного договору і він погоджується з ним. Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір 069-2900/756-2073, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 57026 швейцарських франків з терміном повернення кредиту до 10 червня 2028 року.

У забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, 13 червня 2008 року між позивачкою ОСОБА_3 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки № 069-2900/756-2073-Р/1, відповідно до якого поручитель зобовязалася перед банком-кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобовязань перед банком, що виникли з кредитного договору № 069-2900/756-2073 від 13 червня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_4, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Згідно із ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, за змістом ст. 559 ЦК України підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

На зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених ч.1 ст. 559 ЦК України.

Тобто, припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Так, в п. 2.1. договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженою особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Згідно до п. 1.2. договору поруки, розмір процентної ставки за користування кредитом за основним договором становить: а) за користування кредитом у період з 13 червня 2008 року по 10 червня 2013 року включно становить: 4,5% відсотків річних, а 12,95 % відсотків річних (у разі звільнення боржника з основного місця роботи, починаючи з першого дня, що слідує за звільненням боржника з основного місця роботи). б) за користування кредитом у період з 11 червня 2013 року по 10 червня 2028 року включно становить: 9,95 % відсотків річних, а 12,95 % річних (у разі звільнення боржника з основного місця роботи, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення боржника з основного місця роботи). Водночас, вказаним пунктом договору поруки також передбачено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в наступному розмірі: а) якщо користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) здійснювалося у період з 13 червня 2008 року по 10 червня 2013 року включно: 13,5% відсотків річних, а 38,85% відсотків річних (у разі звільнення боржника з основного місця роботи, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення боржника з основного місця роботи); б) за користування кредитом у період з 11 червня 2013 року по 10 червня 2028 року включно становить: 37,35 % відсотків річних, а 38,85 % відсотків річних (у разі звільнення боржника з основного місця роботи, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення боржника з основного місця роботи) (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов»язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Як кредитним договором, так і договором поруки було передбачено можливість підняття відсоткової ставки за користування кредитними коштами до 38,85%, що повязувалось із звільненням позичальника ОСОБА_4 із основного місця роботи, а тому додаткової згоди поручителя на збільшення відсоткової ставки не було потрібно, оскільки збільшення відсоткової ставки відбулося в рамках узгоджених сторонами домовленостей.

На підставі наказу № 1143-к від 26.08.2010 року ОСОБА_4 звільнено з роботи з 27 серпня 2010 року за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 069-2900/756-2073 від 13.06.2016 року (а.с. 208) вбачається, що у серпні 2010 року відсоткова ставка за кредитним договором була підвищена з 13,5 % до 38,85 %, до сплати позичальнику нарахована сума 199,26 швейцарських франків.

Як слідує з пояснень представника відповідача, і це не спростовано представником позивача належними доказами, відсоткова ставка була підвищена з 28 серпня 2010 року (перший робочий день, що слідує за днем звільнення), а не з 10 серпня 2010 року, як стверджує позивач.

Про це також свідчать нарахування за підвищеною відсотковою ставкою 38,85 %, проведені Банком в наступні місяці (вересень, жовтень 2010 року і надалі) після звільнення позичальника ОСОБА_4, з яких слідує, що сума щомісячних нарахувань є значно більшою, ніж за серпень 2010 року.

Доводи позивача та її представника можуть бути підставою для здійснення Банком перерахунку суму, нарахованої позичальнику до сплати за серпень 2010 року, але не є передбаченою законом підставою для припинення договору поруки.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про припинення договору поруки № 069-2900/756-2073 від 13.06.2008 року слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі ст.ст. 547, 553, 559 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про припинення договору поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5