Справа №326/462/16-цр
провадження № 2/326/213/2016
УХВАЛА

10 травня 2016 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права на частку спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права на частку спадщини. Позовні вимоги мотивували тим, що в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області по вул. Садова, 25 розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який був зареєстрований під № 81 за головою колгоспного двору ОСОБА_4. До складу колгоспного двору входили: їх батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, та вони.

На момент введення в дію Закону СРСР «Про власність в СРСР», тобто 01 липня 1990 року їх батьки та вони з братом були членами колгоспного двору, які не втратили право на частку в майні колгоспного двору, їм усім належала вказана домобудівля по 1/4 частки кожному.

Крім того, 17.05.1997 року кожний із їх батьків отримав сертифікати на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» розміром 6,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі кожний.

03.07.2001 року, коли їм виповнилось 13 та 11 років, їх мати померла, і спадщину у вигляді належного їй земельного паю, розташованого на території Луковської селищної ради Тельманівського району Донецької області, прийняв їх батько. Оскільки вони з братом були неповнолітніми, за отриманням спадщини вони не звертались до нотаріальної контори, але проживали в житловому будинку постійно. Тому після смерті матері ОСОБА_5 вони з братом та батьком успадкували в рівних частках 1/4 частку, належну їх матері в житловому будинку, який входив до складу колгоспного двору, в рівних частках, тобто по 1/12 частки, а в належному їй на праві власності земельному паї їм з батьком приходиться в порядку спадкування по 1/3 частки. Враховуючи, що їх матір померла 03.07.2001 року, тобто до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року, до правовідносин щодо прийняття спадщини і її належного оформлення застосовуються положення попереднього ЦК в редакції Закону 1963 року.

За наведених підстав свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.01.2002 року, видане Тельманівською державною нотаріальною конторою на ім'я їх батька на весь земельний пай ОСОБА_5, розташований на території Луковської селищної ради Тельманівського району Донецької області, повинно бути визнано судом недійсним частково.

14.08.2015 року помер їх батько ОСОБА_4, який на момент смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, яке, на їх думку, складається з: 1) 1/3 частини вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що входив до складу колгоспного двору, головою якого був їх батько, (1/4 частка належна йому на праві власності +1/12 частка належна йому в порядку спадкування після смерті їх матері, його дружини); 2) земельної ділянки загальною площею 6,36 га, належної йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 17.05.1997 року Тельманівською районною державною адміністрацією Донецької області; 3) 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, що розташована на території Луковської сільської ради Тельманівського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належній йому в порядку спадкування після смерті матері.

В установлений шестимісячний термін вони всі звернулись із заявою про прийняття спадщини до Тельманівської районної державної нотаріальної контори в Донецькій області.

У житловому будинку № 25 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Садова в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області, їм належить на праві власності по 1/4 частки майна колгоспного двору кожному, як неповнолітнім членам колгоспного двору, у відкритій після смерті їх батька спадщині їм належить кожному по 1/12 частки житлового будинку, у відкритій після смерті їх матері спадщині їм належить кожному - по 1/12 частки житлового будинку, а всього - по 5/12 часток житлового будинку; по 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, належної померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 17.05.1997 року Тельманівською районною державною адміністрацією Донецької області; та 1/9 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, що розташована на території Луковської сільської ради Тельманівського району Донецької області, належній йому в порядку спадкування після смерті їм їх матері. Відповідачка не бажає визнавати за ними право на вказане у позові майно.

Просять: 1) визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 січня 2002 року, зареєстроване Тельманівською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4 під № 2 на земельну частку (пай), розташований на території Луковської селищної ради Тельманівського району Донецької області, після смерті 03.07.2001 року ОСОБА_6;

2) визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 6,36 га, що розташована на території Луковської сільської ради Тельманівського району Донецької області, та на 1/12 частку житлового будинку № 25 по вул. Садова в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області, після смерті його матері ОСОБА_6, яка настала 03 липня 2001 року;

3) визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право на 1/12 частку житлового будинку №25, розташованого по вул.Садова в с.Запорожець Тельманівського району Донецької області, 1/3 частку земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, розташованої на території Луковської сільської ради Тельманівського району Донецької області, після смерті 03.07.2001 року матері ОСОБА_6; визнати за ним право власності на 1/4 частку в житловому будинку № 25 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Садова в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області, яке є майном колгоспного двору;

4) визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/4 частку в житловому будинку № 25 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Садова в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області, як в майні колгоспного двору;

5) визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_7, яка настала 14.08.2015року, право на 1/12 частку житлового будинку № 25 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Садова в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області, на 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, належної померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 17.05.1997 року Тельманівською районною державною адміністрацією Донецької області, та на 1/9 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, що розташована на території Луковської сільської ради Тельманівського району Донецької області, належній йому в порядку спадкування після смерті матері;

6) визнати ОСОБА_2, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7, яка настала 14.08.2015року, право на 1/12 частку житлового будинку № 25 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Садова в с. Запорожець Тельманівського району Донецької області, на 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, належної померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 17.05.1997 року Тельманівською районною державною адміністрацією Донецької області, та на 1/9 частки земельної ділянки, загальною площею 6,36 га, що розташована на території Луковської сільської ради Тельманівського району Донецької області, належній йому в порядку спадкування після смерті матері.

Позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На порушення цієї статті у позові при викладенні обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивачами не вказано:

- чи була заведена спадкова справа після смерті матерів позивачів; коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини та прийняли спадщину; які свідоцтва на спадкове майно були видані, кому; чим це підтверджується;

- якого змісту свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.01.2002 року, зареєстроване Тельманівською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4 під № 2 на земельну частку (пай), розташований на території Луковської селищної ради Тельманівського району Донецької області, яке позивачі просять визнати частково недійсним; чим підтверджується його видача та наявність;

- чим на теперішній час підтверджується право власності спадкодавця на спадкове майно: жилий будинок та дві земельні ділянки, в яких частках;

- яке коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька; чи видані свідоцтва на спадщину після його смерті;

- яке саме право просять визнати позивачі в порядку спадкування на спадкове майно;

- чи зверталися позивачі до нотаріальної контори для вирішення вказаного спору , чи мається обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, як то передбачено в установленому порядку;

Окрім цього в свідоцтвах про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьком вказаний ОСОБА_4, спадкова справа заведена на ОСОБА_4, а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано прізвище ОСОБА_7, тому позивачам необхідно вказати підтвердження належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН №0094315, виданого ОСОБА_7 ОСОБА_4

Вказати, чому позовні вимоги предявлені позивачами щодо майна померлої матері - ОСОБА_6 (у прохальній частині), коли у позові зазначають про свою матір - ОСОБА_5

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачами не проведена оцінка спірних житлового будинку та земельної ділянки, з якої у відсотках сплачується судовий збір. Тому не можливо встановити розмір судового збору. Таким чином, позивачам необхідно вказати ціну позову (вартість земельної ділянки та вартість житлового будинку окремо) та підтверджуючи документи про вартість майна та у відповідності до цього сплатити судовий збір.

Позивачами заявлено одночасно вимоги майнового і немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що містить одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У звязку з поданням вимог немайнового характеру позивач повинен оплатити судовий збір за подання позову: про визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину за законом - 1378 грн. (мінімальна заробітна плата на 01 січня 2016 року) х 0,4 = 551 грн. 20 коп.

Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

Всупереч вимогам даного Закону судовий збір сплачено лише одним позивачем ОСОБА_2 у сумі 551,20 грн. Отже позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання позову щодо вимог немайнового характеру в розмірі 551, 20 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Приморському районі 22030001, рахунок №0276, КЕКД:22030001, код отримувача , Код ЄДРПОУ суду: 37306836 МФО 813015 Пункт призначення платежу п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за позовом. ОСОБА_1 до Приморського районного суду.

Відповідно до пп.1 п. 1 ч. 2. ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У звязку з поданням вимог майнового характеру позивачі повинні оплатити судовий збір за подання позову відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» пропорційно долі поданих вимог кожним позивачем, при цьому обовязковою умовою для розрахунку судового розміру при сплаті вимог майнового характеру є ціна позову (в даному випадку вартість земельної ділянки та житлового будинку окремо), яка повинна бути зазначена в позовній заяві.

Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі об'єднання позовних вимог відповідно до ст. 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (ч. 6 ст. 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже позивачам необхідно сплатити судовий збір за вимогами майнового характеру за наступним розрахунком ((вартість 1/3 частини земельної ділянки + вартість 1/9 земельної ділянки, які належить матері) + вартість 1/3 частини земельної ділянки, що належить батьку + вартість 1/12 частини житлового будинку + вартість 1/4 житлового будинку) х 1%= розмір судового збору за вимоги майнового характеру, який повинен бути сплачений кожним позивачем, який не повинен бути більший 5 розмірів мінімальної заробітної плати (1378 грн. (мінімальна заробітна плата на 01 січня 2016 року) х 5 = 6890 грн. Які необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Приморському районі 22030001, рахунок №0276, КЕКД:22030001, код отримувача , Код ЄДРПОУ суду: 37306836 МФО 813015 Пункт призначення платежу п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за позовом. ОСОБА_1 до Приморського районного суду та судовий збір за позовом. ОСОБА_2 до Приморського районного

В п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17.10.2014 року зазначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивачам необхідно сплатити судовий збір у належному розмірі та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, якщо їх звільнено від сплати судового збору, то надати документ чим це підтверджується.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (ч.5 ст. 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (ст.121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК).

Відповідно до ч.1ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 04.04.2016 року позовну ОСОБА_8, ОСОБА_9 залишено без руху, їм було надано строк для усунення недоліків до 25.04.2016 року.

Позивачі ухвалу від 04.04.2016 року отримали 12.04.2016 року та 15.04.2016 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.33,34). Тобто позивачі повідомлені та їм розтлумачено, що до 25.04.2016 року їм потрібно усунути зазначені недоліки, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачам.

Але позивачі після отримання копії ухвали від 04.04.2016 року не направили повідомлення про усунення недоліків або позов з усуненими недоліками, також не направили до теперішнього часу клопотання про продовження їм строку для усунення недоліків. Позивачі зовсім не відреагували на ухвалу суду від 04.04.2016 року.

Таким чином, до теперішнього часу вказані судом недоліки позивачами не усунуті, у позові при викладенні обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивачами не вказано: чи заведена спадкова справа після смерті матері, коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини, які свідоцтва на спадкове майно були видані, якого змісту свідоцтво про право на спадщину за законом, чим на теперішній час підтверджується право власності спадкодавця на спадкове майно, яке коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька, чи видані свідоцтва на спадщину після його смерті, яке саме право просять визнати позивачі в порядку спадкування на спадкове майно; чи зверталися позивачі до нотаріальної контори для вирішення вказаного спору, чи мається обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Окрім цього в свідоцтвах про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьком вказаний ОСОБА_4, спадкова справа заведена на ОСОБА_4, а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано прізвище ОСОБА_7, тому позивачам необхідно вказати підтвердження належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН №0094315, виданого ОСОБА_7 ОСОБА_4; також позивачами не доплачений судовий збір у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки до теперішнього часу позивачами вимоги ухвали суду від 04.04.2016 року не виконані, недоліки позовної заяві, зазначені в ухвалі суду, не усунуті, строк, наданий судом позивачам для їх усунення сплив, від позивачів не надійшло клопотання про його продовження, позивачі взагалі не відреагували на ухвалу суду, то позовну заяву позивачів необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

Керуючись ст.119, 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права на частку спадщини - вважати не поданою та повернути.

Повідомити ОСОБА_1, ОСОБА_2, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

Суддя: Т.В. Стріжакова

10.05.2016