Справа № 755/4168/16-ц
У х в а л а

Іменем України

"04" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, виплату аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, виплату аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2 та ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Як убачається із змісту позовної заяви, першою вимогою позову є розірвання шлюбу, укладеного між сторонами та зареєстрованого 12.03.2007р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва.

Разом з тим, згідно долученої до позовної заяви копії свідоцтва про шлюб, він був укладений між сторонами 12.01.2007р. та зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції.

Таким чином позивачем підлягає до уточнення, який саме шлюб вона просить розірвати.

Другою вимогою позову заявлено стягнення з відповідача «аліменти у розмірі 30 відсотків неповнолітню дитину у розмірі для дитини до вісімнадцятирічного віку».

Отже ця вимога позову є не конкретизованою, оскільки позивачем не зазначено, з кого вона просить стягнути аліменти, на чию користь та на чиє утримання, а також не вказано в розмірі 30 відсотків від чого позивачем визначений розмір аліментів.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви та долучених до неї додатків не вбачається, що позивачу відмовлено у видачі судового наказу або такий скасовано.

Отже позивачу слід подати докази на підтвердження дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Однак, з позову не вбачається, щоб позивач зверталась до відповідача з приводу надання ним дозволу на виїзд дитини за кордон. Тобто позов не містить викладення обставин з посиланнями на докази стосовно порушення відповідачем прав дитини сторін - відмови у наданні відповідного дозволу.

Більше того, як убачається зі змісту позовної заяви, надання в судовому порядку дозволу на виїзд дитини на межі України, необхідно позивачу з метою вивезення дитини на відпочинок до Автономної Республіки Крим та до міста Луганську. Однак як Автономна Республіка Крим так і місто Луганськ є територією України, що свідчить про недоречність викладених у позові обставин на обґрунтування вимоги позову про надання дозволу на виїзд до цих територій.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою, проте викладені в позові вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів не пов'язані ані з вимогою про розірвання шлюбу, ані з вимогою про стягнення аліментів. Їх спільний розгляд може призвести до затягування розгляду справи.

Крім того, в порушення вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позову не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу та за вимогою про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів.

Ставка судового збору за вимогою немайнового характеру становить 501,00 грн. При цьому судовий збір підлягає сплаті за кожною самостійною позовною вимого.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву з урахуванням зазначених вище недоліків та викладенням позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб передбачений законом, враховуючи також положення ст. 118 ЦПК України та вимоги закону щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, виплату аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: