АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/4801/15-ц Головуючий в І інстанції Бойко М.Є.
Номер провадження: №22-ц/791/959/16 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Бериславської РДА, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.09.2015 року на виконання досягнутих з відповідачкою домовленостей про укладення та подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу належної ОСОБА_3 та її неповнолітньому сину квартири АДРЕСА_1 сплатила запропоновану продавцем суму у розмірі 327010, 00 грн., про отримання яких ОСОБА_3 написала розписку.

Оскільки після повного розрахунку відповідач почала ухилятися від нотаріального посвідчення правочину, позивач просила суд визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01 вересня 2015 року та визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Бериславської РДА, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмові формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Угода про відчуження нерухомого майна може бути посвідчена нотаріально згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» за умови надання документу, що підтверджує право власності продавця на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 та її неповнолітня дитина ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.5-9).

01 вересня 2015 року на виконання досягнутих з відповідачкою домовленостей про подальше укладення та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу належної ОСОБА_3 та її неповнолітньому сину квартири ОСОБА_2 сплатила визначену сторонами ціну продажу квартири у розмірі 327010, 00 грн., про отримання яких ОСОБА_3 написала розписку (а.с.15).

Крім того, оскільки попередній договір купівлі-продажу квартири від 01.09.2015 року укладений в простій письмовій формі, суд першої інстанції відповідно до положень ст.ст.635, 638 ЦК України дав йому належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про його нікчемність.

Зважаючи на те, що за змістом ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації, то висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу є вірним.

При вирішенні справи судом враховано, що оскільки договір купівлі-продажу з вищенаведених підстав не є укладеним, то його й не може бути визнано дійсним відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, а права позивачки підлягають захисту у інший передбачений законом спосіб.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України у постанові від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до яких, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах та встановлених судом обставинах і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий (підпис) О.В. Кутурланова

Судді: (підпис) В.В. Майданік

(підпис) Н.В.Орловська

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 29 березня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 22 березня 2016 року

Суддя О.В. Кутурланова

Секретар судового засідання А.В. Кутузова