Справа № 139/667/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі : головуючого судді Тучинської Н.В.

народних засідателів Мосежного І.П. та Радловської Л.М.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Мурованокуриловецький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» про обовязкову примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу для продовження лікування хворого ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Мурованокуриловецький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» звернулася до суду із заявою про обов'язкову примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого ОСОБА_2, у якого виявлено туберкульоз обох легень. Хворий стаціонарно лікувався у Вінницькому обласному спеціалізованому територіальному медичному обєднанні «Фтизіатрія» з 01 по 04 липня 2016 року, проте самовільно залишив стаціонар та категорично відмовився від госпіталізації.

В судовому засіданні головний лікар КУ «Мурованокуриловецький РМЦ ПМСД» ОСОБА_1 підтримала заяву та суду пояснила, що при медичному огляді у звязку з вагітністю дружини у ОСОБА_2 було виявлено туберкульоз обох легень у стадії бектеріовиділення. Така стадія хвороби становить загрозу для суспільства, у звязку з чим ОСОБА_2 стаціонарно лікувався у Вінницькому обласному спеціалізованому територіальному медичному обєднанні «Фтизіатрія» з 01 липня 2016 року по 04 липня 2016 року. Хворий самовільно залишив стаціонар, перервав лікування, від госпіталізації категорично відмовляється, чим порушує свої обовязки. В даний час взагалі не відоме його місце перебування, хоча різними службами (і медичними, і соціальними) сімя контролюється і перевіряється регулярно. Оскільки, ОСОБА_2 становить небезпеку для оточуючих, просила суд винести рішення, яким надати дозвіл на обов'язкову примусову госпіталізацію його до протитуберкульозного закладу для продовження лікування.

У судове засідання хворий ОСОБА_2 не викликався, оскільки за даними протитуберкульозного закладу він створює загрозу розповсюдження хвороби і в залі суду перебувати не може.

Вислухавши представника заявника, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши виписку із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви за наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до рішення обласної лікарської консультативної комісії облтубдиспансера від 06 липня 2016 року ОСОБА_2 хворіє на інфікційну хворобу з діагнозом: РІФТБ (01.07.16) обох легень (дисемінований) Десрт+МБТ+М+МГ+РІФ+КО Резист.0 гіст.0 кат. 4 ког.3 (16) та потребує стаціонарного лікування в Вінницькому ОСТМО «Фтизіатрія», так як є бактеріовиділювачем і становить загрозу для суспільства (а.с. 2).

Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у ОСОБА_2 стверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ТБ 09 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.

Статтею 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" визначено, що у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюються з урахуванням висновку лікаря на строк до 3-х місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення - особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_2, хворіє на заразну форму туберкульозу та становить загрозу для суспільства, ухиляється від обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про продовження лікування хворого ОСОБА_2 та примусову його госпіталізацію до Вінницького обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 213, 215, 285, 286, 367 ЦПК України, ст. 10, 11 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Мурованокуриловецький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» про обовязкову примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу для продовження лікування хворого ОСОБА_2 - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у с. Лучинець (хутір Йосипівка) Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, госпіталізувати до Вінницького обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ________________

Народні засідателі: __________________________

___________________________________________