Справа № 611/297/16-ц
Провадження № 2/611/147/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Малемоненко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Барвінкове справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ацент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Акцент ОСОБА_1 » в особі представника ОСОБА_2 звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтуванні позову зазначив, що з відповідачем по справі було укладено договір №AВН0RG147090304 від 28 квітня 2015 року про надання кредиту на суму 9 779 грн. 62 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ «Акцент-Банк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Проте своїх зобовязань щодо повернення кредиту та відсотків за його використання боржник не виконує, в звязку з чим станом на 10 березня 2016 року має заборгованість у сумі 13 543 грн. 71 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнала частково, в частині стягнення з нього штрафів, передбачених п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, просив відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк уклали договір №AВН0RG147090304 від 28 квітня 2015 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов (а.с.6-12).

В звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань по кредитному договору станом на станом на 10 березня 2016 року має заборгованість у сумі 13 543 грн. 71 коп., з них: 9 260 грн. 28 коп. заборгованість за кредитом, 7 грн. 14 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 347,12 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 808,04 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договорм; а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 621 грн. 13 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Вказана сума заборгованості підтверджується наданим розрахунком (а. с. 4).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що вбачається зі ст.610 ЦК України.

Вирішуючи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, які є видами неустойки приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору від 28 квітня 2015 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору сторонами також передбачена сплата штрафів: фіксованої частини та процентної складової.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Отже, у даному випадку з урахуванням всіх вищенаведених положень, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача лише пені .

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка і дають суду підстави для часткового задоволення заявлених позивачем вимог, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 12 422 грн. 58 коп. (9260 грн. 28 коп. (заборгованість за кредитом)+ 7 грн. 14 коп. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом) + 2 347,12 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) + 808,04 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором).

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як розяснено п.36 Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 236 грн. 87 коп( 12 422,58 х 1378 / 13 543,71).

Керуючись ст. ст. 11, 88, 212, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент ОСОБА_1», 49074, м. Дніпропетровськ, вул.Батумська, буд. №11, заборгованість за кредитним договором №AВН0RG147090304 від 28 квітня 2015 року станом на 10 березня 2016 року в сумі 12 422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 58 (пятдесят вісім) копійок та понесені витрати по сплаті судового збору 1 236 (одна тисяча двісті тридцять шість) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок, а всього 13 659 (тринадцять тисяч шістсот пятдесят девять) гривень 45 (сорок пять) копійок на рахунок: , МФО №307770, рахунок №0010.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А. Коптєв