АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року в справі за клопотанням ОСОБА_5 про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про внесення змін до договору про способи участі батьків у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про зміну договору про способи участі у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину від 09.12.2010, посвідченого Паракудою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий номер 4198 у частині пунктів 12, 14, 17 договору та викласти такі пункти у наступній редакції:

Справа № 757/11340/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13860/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

пункт 12 договору: «До досягнення дитиною 8 років і 6 місяців батько дитини - ОСОБА_5 спілкується з дитиною виключно за допомогою скайп-зв'язку один раз на місяць, але за умови бажання дитини на спілкування з батьком та виключно у присутності матері дитини - ОСОБА_4 Після досягнення дитиною 8 років і 6 місяців і до досягнення нею 9 років і 6 місяців батько дитини - ОСОБА_5 має право на спілкування з дитиною один раз на два місяці, але за умови бажання дитини та наявності позитивного висновку психолога або будь-якого іншого спеціаліста в області психіатрії та/або психології щодо відсутності загрози фізичному та психічному здоров'ю дитини від спілкування з батьком, та за умови присутності матері дитини, психолога та представника Органу опіки та піклування. Після досягнення дитиною 9 років та 6 місяців і до досягнення дитиною 12 років батько дитини - ОСОБА_5 має право на спілкування з дитиною один раз на місяць, але за умови бажання дитини та наявності позитивного висновку психолога або будь-якого іншого спеціаліста в області психіатрії та/або психології щодо відсутності загрози фізичному та психічному здоров'ю дитини від спілкування з батьком, та за умови присутності матері дитини, психолога та представника Органу опіки та піклування. Після досягнення дитиною 12 років батько дитини - ОСОБА_5 має право на спілкування з дитиною один раз на два тижні, але за умови бажання дитини. Процедура та/або порядок таких зустрічей (місце, час, день тощо) встановлюватиметься Сторонами додатково»;

пункт 14 договору: «До досягнення дитиною 12 років батько дитини не має права на самостійні прогулянки з дитиною без супроводу матері - ОСОБА_4 і такі прогулянки здійснюються виключно за умови бажання дитини. Після досягнення дитиною 12 років батько дитини має право на самостійні прогулянки з дитиною без супроводу матері - ОСОБА_4, але за умови бажання дитини. Тривалість прогулянок визначається індивідуально кожного разу, виходячи з бажання дитини, стану її здоров'я та розкладу її занять у шкільних та позашкільних закладах».

пункт 17 договору: «Мати дитини - ОСОБА_4 - не заперечує проти тимчасового виїзду своєї дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України у супроводі ОСОБА_5 - батька дитини після досягнення дитиною 12 річного віку та за умови бажання дитини не більше 10 календарних днів. Батько дитини - ОСОБА_5 - зобов'язується під час даного відпочинку організовувати щоденне спілкування дитини ОСОБА_9 з його матір'ю - ОСОБА_4

У вересні 2016 року ОСОБА_2 представник відповідача - ОСОБА_5 подала клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №757/13089/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві ДА про розірвання договору про способи участі у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2016 клопотання задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_4. до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві ДА про внесення змін до договору про способи участі батьків у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину - зупинено до остаточного вирішення цивільної справи №757/13089/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві ДА, про розірвання договору про способи участі у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Посилається на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків дійсним обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом не враховані положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумності строку розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги стосуються цивільно-правових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5за договором про способи участі батьків у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про зміну договору про способи участі у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину від 09.12.2010 (а. с. 4-10). 23.09.2016 року ОСОБА_2 представник відповідача - ОСОБА_5 подала клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільнійсправі№757/13089/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві ДА про розірвання договору про способи участі у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину (а. с. 54-55). Вказав, що позовні вимоги у вищевказаних цивільних справах стосуються цивільно-правових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5за договором про способи участі батьків у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину, а тому наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі.

Пунктом 33 Постанови Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що зупинення провадження у справі є необхідним, коли ухвалення рішення можливе після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи.

Матеріали справи свідчать, що предметом спору є внесення змін до договору про способи участі батьків у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину.

У разі розірвання вищевказаного договору,зобов'язання за ним між сторонами припиняються, а тому й відповідно відсутні правові підстави для внесення змін до останнього.

Таким чином, розгляд даної справи безпосередньо пов'язаний з вирішенням справи щодо розірвання договору про способи участі у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги стосуються цивільно-правових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5за договором про способи участі батьків у вихованні дитини та про сплату аліментів на дитину і залежить від розгляду заявлених позовних вимог про розірвання даного договору правильними.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк