Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив на підставі ч. 1 ст. 62 СК України визнати ј частини квартири АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Посилався на те, що в 1962 році спірну квартиру отримала його мати ОСОБА_2 від Одеського відділення Морської інженерної служби Чорноморського флоту. На той час квартира була однокімнатною, площею 15 кв. м. У 1999 році будинок, в якому знаходиться квартира, було передано до комунальної власності Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Він проживав та був прописаний в зазначеному жилому приміщенні з 1965 року до 1980 року, а з 1980 року фактично проживає в ній з колишньою дружиною та донькою. За час проживання в спірному жилому приміщенні за спільні гроші сім'ї та його власними силами проведені значні та суттєві поліпшення житла. В 1999 році дружина з донькою приватизували спірне житлове приміщення тільки на себе, чим позбавили його на належну йому частку в ньому.

Посилаючись на те, що спірне житлове приміщення істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок його трудових та, більшою частиною, грошових затрат, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були співвласниками ј частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 2000 року.

На підставі рішення виконкому Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 25 вересня 2009 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оформлено право власності на прибудови до цього будинку та зареєстровано право власності на 1/8 частини будинку за кожною.

Згідно із договором дарування від 12 березня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували належні їм частки будинку ОСОБА_7

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності правових підстав для визнання спірної квартири об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки законність приватизації квартири відповідачами встановлена рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 серпня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів.

Доводи касаційної скарги про невідповідність цих висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик