1Справа № 335/3549/16-ц 2/335/1061/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги наступним.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № 632 від 21 серпня 1997 р., що видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_1. 12 листопада 2012 р. померла ОСОБА_2, після смерті якої її частку успадкувала ОСОБА_3, матір позивача. 20 лютого 2015 р. померла ОСОБА_3 У звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа та розбіжностями в написанні імені матері позивач звернувся до суду. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 р. за позивачем було визнано право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2. Однак, у звязку із тим, що в позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа він позбавлений зареєструвати своє право власності на всю квартиру. Він звертався до Орджонкідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло, однак у видачі дублікату позивачеві було відмовлено. Посилаючись на вимоги ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) просив визнати за ним право власності на 1/3 частину вищевказаної квартири.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № 632 від 21 серпня 1997 р. з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно, отриманої позивачем відповідно до листа ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17 березня 2016 р. № 2390, квартира АДРЕСА_3 належала на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1. Зазначена обставина також підтверджена технічним паспортом на квартиру станом на 5 серпня 1997 р.

12 листопада 2012 р. померла ОСОБА_4, після смерті якої ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 липня 2013 р., за яким вона успадкувала 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

20 лютого 2015 р. померла ОСОБА_3, про що 8 жовтня 2015 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 1412.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджується повторним свідоцтвом про його народження від 8 жовтня 2015 р., виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1059 від 5 липня 1984 р.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 р. у справі № 335/10669/15-ц, 2/335/297/2016 встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 доводиться рідним сином померлої 20 лютого 2015 р. ОСОБА_5, а також визнано за ОСОБА_1 право власності, в тому числі, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері. Рішення набрало законної сили 1 березня 2016 р.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54848458 від 10 березня 2016 р., за позивачем зареєстровано право власності на 2/3 частини вищевказаної квартири.

Оригінал свідоцтва про право власності на житло № 632 від 21 серпня 1997 р. позивачем втрачено, що підтверджується відповідною публікацією в газеті «Запорізька Січ», копія якої наявна в матеріалах справи. Також зазначена обставина була встановлена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 р. у справі № 335/10669/15-ц, 2/335/297/2016, яке набрало законної сили. Отже, в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України ця обставина не потребує доказування.

Позивач з метою отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло звернувся до районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради, на своє звернення отримав відповідь за № С-0115 від 24 березня 2016 р. про відсутність правових підстав для видачі дубліката.

Крім того, позивач з метою реєстрації свого права власності звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізького міського управління юстиції, однак рішенням державного реєстратора від 10 березня 2016 р. розгляд заяви позивача було зупинено у звязку з ненаданням оригіналу та належним чином засвідченої копії свідоцтва про право власності на житло від 21 серпня 1997 р. № 632, або його дублікату. Рішенням державного реєстратора від 12 квітня 2016 р. у звязку з неподанням зазначених вище документів у державній реєстрації права власності позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на вказану квартиру. Однак, за відсутності умов для реєстрації права власності (відсутність оригінала правовстановлюючого документа, відсутність можливості отримати його дублікат), ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити своє право власності. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за ним слід визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова