ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року. Справа № 174/258/16-ц

п/с 2-п/174/7/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: представника відповідача-1 ОСОБА_1

представника відповідача-2 ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника позивача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, заяву відповідача, Приватного акціонерного товариства Юкрейніан Кемікал Продактс", про перегляд заочного рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 р. у справі № 174/258/15-ц, 2/174/217/2016, за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Юкрейніан Кемікал Продактс" (відповідач-1), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області (відповідач-2), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих неправомірними діями, пов'язаними з невиплатою страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з професійним захворюванням, та про зобов'язання вчинити певну дію,

У С Т А Н О В И В:

01.07.2016 р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області виніс у вищезазначеній цивільній справі заочне рішення, за відсутності відповідачів, яким задовольнив позов в повному обсязі, а саме, суд вирішив:

"Позов задовольнити в повному обсязі.

1. Стягнути з відповідача-1, Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс», , юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 2, літера А, (філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», код ЄДРПОУ № 33173973, юридична адреса: 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Ленінського Комсомолу, буд. 30а, приміщення 3), на користь ОСОБА_3, 14.03.1965 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованого за місцем проживання по бул. МируАДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, для відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з невиплатою йому страхового відшкодування, в зв'язку з отриманим ним на підприємстві відповідача професійного захворювання, в розмірі 10 680.30 грн. (десять тисяч шістсот вісімдесят гривень 30 копійок), за період часу з 01.04.2015 р. - по 01.12.2015 р.

2. Стягнути з відповідача-2, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, юридична адреса: 51600, м. Верхньодніпровськ, пр. Леніна, буд. 5, Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_3, 14.03.1965 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованого за місцем проживання по бул. МируАДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, для відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з невиплатою йому страхового відшкодування, в зв'язку з отриманим ним на підприємстві Відповідача-1 професійного захворювання, в розмірі 7718.14 грн. (сім тисяч сімсот вісімнадцять гривень 14 копійок). за період часу з 01.12.2015 р. - по 30.04.2016 р., з яких 6715 грн. 49 коп. - сума страхового відшкодування, яку йому повинен був сплатити відповідач-2, виходячи з дійсного розміру його середньої заробітної плати, та 1002 грн. 65 коп. - сума недоотриманого ним страхового відшкодування, як різниця між сумою страхових виплат, які він мав би отримати та сумою грошового відшкодування, які було стягнуто судом з Відповідача-1 за рішенням суду від 07.12.2015 р. за період часу з 01.12.2015 р. - по 30.04.2016 р.

3. Стягнути з відповідача-1, Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс», на користь ОСОБА_3 компенсацію за завдану йому моральну шкоду, пов'язану з невиплатою йому страхового відшкодування, в зв'язку з отриманим ним на підприємстві відповідача професійного захворювання, в повному розмірі, в розмірі 6000.00 (шість тисяч) гривень.

4. Стягнути з відповідача-2, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_3 компенсацію за завдану йому моральну шкоду, пов'язану з невиплатою йому страхового відшкодування, в зв'язку з отриманим ним на підприємстві Відповідача-1 професійного захворювання, в повному розмірі, в розмірі 5000.00 (п'ять тисяч) гривень.

5. Визнати факт, що моментом (датою) настання у ОСОБА_3 страхового випадку у вигляді професійного захворювання є лютий місяць 2009 року.

6. Визнати факт, що періодом роботи ОСОБА_3, для розрахунку страхових виплат на його користь, є період його роботи на підприємстві Відповідача-1 з серпня 2008 року - по січень 2009 року включно.

7. Зобов'язати відповідача-2, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, проводити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат на користь ОСОБА_3, виходячи із розміру його середньої заробітної плати на підприємстві Відповідача-1 в сумі - 4427.19 грн. (чотири тисячі чотириста двадцять сім гривень 19 копійок), починаючи з травня місяця 2016 року.

8. Судові витрати у справі, в виді судового збору за дві задоволені майнові вимоги на загальну суму - 1102.20 грн., за дві задоволені немайнові вимоги на загальну суму - 1102.40 грн. та в виді витрат позивача з оплати юридичної допомоги адвоката в сумі - 2500.00 грн., покласти в рівних частках на відповідачів, стягнувши з кожного із них в дохід Державного бюджету України судовій збір - по 1102.40 грн., та на користь ОСОБА_3 - по 1250.00 грн., для відшкодування витрат з оплати юридичної допомоги адвоката.

9. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з невиплатою позивачу страхового відшкодування, в зв'язку з отриманим ним на підприємстві відповідача-1 професійного захворювання, в розмірі 10 680.30 грн. (десять тисяч шістсот вісімдесят гривень 30 копійок), за період часу з 01.04.2015 р. - по 01.12.2015 р.".

18.07.2016 р. від відповідача-1, Приватного акціонерного товариства Юкрейніан Кемікал Продактс", до суду надійшла заява про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду, в якій зазначено, що представник Відповідача не був присутній під час проголошення судового рішення 22.10.2015р., оскільки перебував у службовому відрядженні (доказ додається) і тому не мав можливості прийняти участь у судовому засіданні та скористатись своїми процесуальними правами, про що 01.07.2016р. було повідомлено суд. Без врахування клопотання Відповідача-1 про відкладення судового засідання суд прийняв заочне рішення. При цьому в самому рішенні суд не обгрунтував причин розгляду справи за відсутності Відповідача-1, не надав оцінки поважності причин відсутності Відповідача-1 в судовому засіданні, не врахував процесуального права Відповідача-1 на підготовку до судового засідання у зв'язку з поданими Позивачем змінами та уточненнями до позовної заяви, не зазначив в судовому рішенні підстав та причин винесення заочного рішення.

Вказане рішення надійшло поштою до Філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» 07.07.2016р., що підтверджується штампом з відміткою про дату отримання документу (доказ додається).

Відповідач-1 не погоджується з винесеним заочним рішенням з огляду на наступне.

Відповідно до оскаржуваного рішення судом задоволено вимогу Позивача про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з невиплатою йому страхового відшкодування, в зв'язку з отриманим ним на підприємстві відповідача професійного захворювання. При цьому раніше, рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015р. було задоволено вимогу Позивача про відшкодування моральної шкоди, яка пов'язана з недоотриманням Позивачем належних йому сум страхових виплат. Вказане рішення набрало законної сили, моральну шкоду було виплачено на рахунок Позивача.

Згідно оскаржуваного рішення Позивач повторно заявив вимогу про компенсацію моральної шкоди за тих же обставин за яких її було стягнуто раніше. Слід зазначити, що Позивач поєднує дану вимогу з недоотриманням страхових виплат за період з 01.04.2015р. по 01.12.2015 рік. При цьому рішенням Вільногірського міського суду 07.12.2015р. було стягнуто з Відповідача-1 компенсацію за моральну шкоду з тих самих підстав.

Таким чином, повторна вимога Позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставною, а рішення суду в частині задоволення такої вимоги - незаконним.

Крім того, судом допущено до негайного виконання оскаржуване рішення в частині стягнення відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з невиплатою страхового відшкодування. Проте, виходячи з переліку підстав для допущення до негайного виконання рішення передбачених ст.367 ЦПК України, суд не мав права та вийшов за межі своїх повноважень звертаючи до негайного виконання оскаржуване рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.367 ЦПК України Суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць. При цьому в нашому випадку, відповідно до позовних вимог, має місце відшкодування шкоди завданою неправомірними діями. Тому підстави для допущення оскаржуваного рішення до негайного виконання відсутні.

Інші вимоги Позивача, які задоволені судом, також є необгрунтованими з огляду на наступне.

За час роботи на підприємстві, а саме: 19.01.2009 року за вхідним №29 в журналі вхідної документації Відповідача зареєстровано повідомлення про професійне захворювання ОСОБА_3 (обставину встановлено рішенням суду від 09.10.2013р. по справі №407/931/2012)

Створеною комісією по розслідуванню причин професійного захворювання 12.03.2009 року складено та затверджено акт №1 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року визнано неправомірним складання акту №1 за формою П-4 від 12 березня 2009 року - 12 березня 2009 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року рішення суду 1 інстанції залишено без змін.

В подальшому, на вимогу Відповідача-2, Відповідачем-1 було видано довідку про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) за період часу з вересня 2008р. по лютий 2009р. (останні 6 місяців що передували складенню акту за формою П-4 від 12 березня 2009р.).

Саме на підставі цієї довідки Відповідач-2 здійснив розрахунок страхових виплат. При цьому Відповідач-2 керувався листом Міністерства праці та соціальної політики від 15.11,2001р. №20-442 (далі за текстом - лист ОСОБА_5. праці та соц. політики) положення пункту 2 якого суперечить чинному законодавству України (в тому числі і чинному на момент здійснення розрахунку третьою особою).

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. №1266 (редакція від 01.08.2007р.) «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» (надалі - Постанова від 26.09.2001р. №1266) розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок..»

В супереч цьому, п.2 листа ОСОБА_5. праці та соц. політики від 15.11.2001р. №20-442 встановлено зовсім інший порядок здійснення розрахунку, а саме «за розрахунковий період для обчислення страхових виплат приймається 6 повних календарних місяців роботи застрахованої особи (з 1 -го по 31 числа місяця), що передують місяцю в якому складено акт розслідування професійного захворювання.

Відповідач-2, здійснивши розрахунок страхових виплат на підставі п.2 вищезазначеного листа порушив порядок розрахунку страхових виплат, що і стало причиною недоотримання Позивачем страхових виплат. Жодною нормою чинного законодавства не встановлено прив'язки дати складання акту за формою П-4 до розрахунку розміру страхових виплат. Більше того, застосування такого порядку розрахунку обмежує право застрахованої особи на отримання страхових виплат, оскільки дата настання страхового випадку і дата складання акту за формою П-4 не співпадають в часі, і зазвичай акт за формою П-4 виноситься вже після настання страхового випадку. Тому застосування для розрахунку розміру середньої заробітної плати за період 6 календарних місяців до дати складання акту за формою П-4 є неправомірним.

При прийнятті заочного рішення, судом 1 інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи та не надано відповідної оцінки діям Відповідача-1. На думку Відповідача-1, наявний чіткий причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями саме Відповідача-2, застосування ним п.2 ОСОБА_5. праці та соц. політики» для розрахунку розміру страхових виплат, та порушенням права Позивача на отримання страхових виплат в належному йому розмірі. Проте в судовому рішенні відсутня позиція суду з цього приводу.

Крім того, судом не прийнято до уваги той факт, що застосування п.2 ОСОБА_5. праці та соц. політики призвело б до порушень прав Позивача і в тому випадку, коли б акт за формою П-4 був складений вчасно.

Відповідно до п.76 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004р. №1112 (далі - Порядок №1112), який діяв на момент встановлення професійного захворювання Позивача, організація розслідування причин виникнення професійного захворювання та видання наказу про призначення комісії з розслідування покладається на роботодавця. Розслідування випадку професійного захворювання повинно бути проведено протягом десяти робочих днів після надходження повідомлення за формою П-3. У разі потреби роботодавець продовжує за поданням голови комісії з розслідування строк розслідування, але не більше ніж на один місяць. Таким чином, розслідування може бути проведено протягом 40 днів. Отже, якщо застосовувати п.2 ОСОБА_5. праці та соц. політики, навіть у випадку складання акту за формою П-4 в межах строку передбаченого Порядком №1112, розмір страхових виплат буде відрізнятись від розміру страхових виплат розрахованих на підставі Постанови від 26.09.2001р. №1266, оскільки розмір середньої заробітної плати буде розраховуватись за інший період часу.

Таким чином, в даному випадку для Позивача повинно було бути застосовано положення п.4 Постанови від 26.09.2001р. №1266, та розраховано розмір страхових виплат за період 6 календарних місяців до моменту настання страхового випадку (складання акту за формою П-4 не є доказом факту настання страхового випадку).

Також, суд при прийнятті заочного рішення не взяв до уваги пояснення Відповідача, та, не надав оцінку діям Відповідача-2 щодо правомірності розрахунку розміру страхових виплат. Таким чином, судом 1 інстанції не надано належної оцінки доказам та поясненням Відповідача та помилково встановлено причинно-наслідковий зв'язок між діями Відповідача-1 та наслідками, що настали для Позивача.

Окрім вищезазначеного, суд зазначає, що відповідач-1 безпідставно відмовився від надання до відповідача-2 відповідної довідки про середню заробітну плату. При цьому судом не зазначено з якого нормативно-правового акту або рішення суду випливає, що такий обов'язок виник у Відповідача-1. Суд спираючись лише на пояснення представника Позивача встановив даний факт без зазначення об'єктивної підстави. Обов'язку видавати та направляти довідку про середній заробіток Відповідачу-2 у Відповідача-1 не виникало. Більше того, Відповідач-2 для розрахунку страхових виплат бере за основу дату складання акту за формою П-4 а не дату настання страхового випадку, що видно з матеріалів справи, і що не відповідає чинному законодавству. Тому дії Відповідача-1 жодним чином не призвели до настання збитків, майнової шкоди Позивача, у зв'язку з прямим порушенням чинного законодавства Відповідачем-2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 228, 229, 230 ЦПК України, заявник прохає скасувати заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.07.2016р. і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

До заяви відповідачем-1 долучені: квитанція про сплату судового збору в сумі - 689.00 грн.; копія довіреності № 425 від 10.05.2016р.; копія посвідчення про відрядження №175 від 01.07.2016 р.

В судовому засіданні представник заявника, відповідача-1, заяву та її обгрунтування підтримав в повному обсязі та заявив, що повноваження голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6, стосовно звернення до суду, зазначені в п. 15 довіреності на його ім'я.

Представник відповідача-2 підтримав раніше надану заяву про залишення заяви відповідача-1 без задоволення та про направлення апеляційної скарги відповідача-2 до Дніпропетровського апеляційного суду.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, які підтримав позивач, що заява про перегляд заочного рішення, яку підписав голова ліквідаційної комісії ОСОБА_6, подана не уповноваженою особою, оскільки в довіреності на ім'я ОСОБА_6 не зазначені конкретні повноваження, зазначено лише, що він має право звертатися до судів усіх рівнів в якості позивача, відповідача та інших осіб. Зокрема, не зазначено, чи має він повноваження зі сплати судового збору. По-суті заяви відповідача-1 про перегляд заочного рішення суду, відстежується спроба переоцінити ті факти та обставини, яким суд уже надав відповідну оцінку. Тому підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення немає. Стосовно неявки представника ОСОБА_1 в судове засідання 01.07.2016 р. в зв'язку з перебуванням у відрядженні, слід зазначити, що це не є поважною причиною його неявки, оскільки у відрядження він був направлений як працівник іншого підприємства, а не підприємства відповідача-1.Окрім того, в судове засідання мав можливість з'явитися голова ліквідаційної комісії ОСОБА_6 або інший член ліквідаційної комісії.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, приймаючи до уваги зміст заяви відповідача-1 та додані до заяви письмові документи, керуючись законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача-1 про скасування заочного судового рішення, за наступних обставин.

Згідно ч.2 ст.229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Згідно ч.1 ст. 231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні, неявка осіб належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи; згідно ч.3 даної статті у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Посилання відповідача-1, на поважність причин неявки його представника в судове засідання 01.07.2016 р., суд не приймає, оскільки відповідач-1 є юридичною особою, про час та місце судового засідання був повідомлений завчасно, тому в судове засідання міг бути направлений інший працівник підприємства, або прибути сам керівник. Окрім того, з наданої копії наказу про відрядження ОСОБА_1 не випливає необхідність його термінового відрядження, також не надано доказів про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував у відрядженні 01.07.2016 р. Також ОСОБА_1 був направлений у відрядження іншим підприємством, Мотронівським гірничо-збагачувальним комбінатом, де він фактично працює юрисконсультом у службі юридичного та кадрового забезпечення.

Відповідач-1 в заяві зазначив, з якими, саме, обставинами, встановленими, згідно рішення суду, він не згодний, та надав свою оцінку цим обставинам, при цьому, відповідач будь-яких нових доказів, які б мали істотне значення для встановлення обставин справи, не надав, поважності причин, за яких відомі йому докази не були надані до суду до початку розгляду справи по-суті, тобто, в термін, передбачений ст. 131 ЦПК України, не повідомив.

Згідно ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення Вільногірського міського суду від 01.07.2016 року, і про залишення заяви відповідача без задоволення.

Стосовно довіреності на ім'я ОСОБА_6, суд доходить висновку, що в довіреності зазначено, в якості якої процесуальної особи він може звертатися до суду, зокрема, позивача, відповідача, при цьому будь-яких обмежень стосовно повноважень не зазначено, тому суд доходить висновку, що ОСОБА_6 відповідно до довіреності № 425 від 10.05.2016 р. мав право звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду та сплатити відповідний судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209 ч.3, 231, 208-210, 222, 223, 292-294 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача-1, Приватного акціонерного товариства Юкрейніан Кемікал Продактс", про перегляд заочного рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 р. у справі № 174/258/15-ц, 2/174/217/2016, за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Юкрейніан Кемікал Продактс" (відповідач-1), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області (відповідач-2), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих неправомірними діями, пов'язаними з невиплатою страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з професійним захворюванням, та про зобов'язання вчинити певну дію, - залишити без задоволення.

Згідно ч. 4 ст.131 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, окремо оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на заочне рішення суду.

Головуючий суддя Г.І. Шаповал