Провадження №2-п-54/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

заявника- ОСОБА_2

представника заявників- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року був задоволений позов Публічного акціонерного товариства »ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заявник звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те,що рішення суду було ухвалено в її відсутності.

В день розгляду справи вона знаходилася на лікарняному в зв»язку з хворобою малолітнього сина, 2005 року народження, і не могла повідомити суд про причини своєї неявки в судове засідання, оскільки не мала родичів, з якими могла залишити дитину.

Крім того, за умовами Кредитного договору грошові кошти в сумі 166 827, 49 доларів США були перераховані на кредитний рахунок позичальника, відкритий у банку.

В той же час, будь-яких доказів перерахування коштів позивач суду не надав.

Крім того, умовами договору визначено порядок та розмір нарахування процентів, однак до позову додано лише суму заборгованості без її деталізації, а тому перевірити правильність нарахування процентів неможливо, як і перевірити правильність нарахованої суми.

Відсутність таких доказів у матеріалах справи позбавило її можливості провести свій розрахунок та надати його суду, заперечивши проти вимог позивача.

Вважаючи ці обставини достатніми, просить задовольнити заяву.

Заявник та її представник, який є одночасно представником відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні, у судовому засіданні заяву підтримали та просять задовольнити її.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

На підставі ч.1 ст.231 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву в його відсутності.

Заслухавши заявника та представника заявника та відповідача ОСОБА_3, дослідили матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочне рішення в справі було ухвалене судом 21.01.2016 року в відсутності відповідачів.

З довідки медичної установи вбачається, що заявник з 18.01.2016 року до 22.01.2016 року доглядала за хворим сином, 2005 року народження.

Заявник у судовому засіданні пояснила, що не мала з ким залишити сина, а тому і не могла з»явитися до суду або повідомити суд про причини неявки в судове засідання.

Обставини, приведені в заяві про перегляд заочного рішення, судом не перевірялися і не досліджувалися.

Відповідно до ст.224 ЦПК України умовами проведення заочного розгляду справи є неявка відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як зазначається в п.п.3,4 ч.1 ст.229 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом за наявності одночасно 2-х умов:

-наявності обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

- посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої

заперечення проти вимог позивача.

Дані, які б спростовували твердження заявника в судовому засіданні з приводу причин неявки в судове засідання, а також неможливість повідомити суд про причини неявки в судове засідання, у суду відсутні.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими твердження заявника щодо неможливості повідомити суд про причини неявки в судове засідання.

Крім того, докази, на які посилається заявник в обгрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду, не були предметом перевірки та дослідження суду.

Порядок надання доказів суду, їх належність та допустимість визначено ст.ст.57-60 ЦПК України.

Суд вважає, що приведені вище обставини позбавили заявника можливості подати такі докази або заявити перед судом клопотання про їх витребування.

Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Розгляд справи в відсутності заявника позбавив її можливості подати заперечення як на сам позов, так і на застосовані судом санкції за невиконання зобов»язання.

Виходячи з викладеного вище,обставин, викладених в заяві, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись ст.ст.224, 229,232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Солом"янського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства »ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Справу призначити до розгляду на 20.04.2016 року на 16.00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя