ухвала

іменем україни

06 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживача шляхом стягнення неустойки, трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов'язання, комісії та компенсації за заподіяну моральну шкоду, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування,що 16 липня 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № НОМЕР_1, згідно з умовами якого банк відкриває та здійснює обслуговування поточного рахунку у доларах США та видає йому міжнародну платіжну картку Visa.

Посилаючись на те, що він не може в повній мірі скористатися своїми власними коштами, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 10 % від заборгованості у розмірі 1 078,08 доларів США, що еквівалентно 13 961 грн 13 коп., 3 % річних у розмірі 166,11 доларів США, що еквівалентно 2 151 грн 12 коп., стягнуту комісію у сумі 0,50 доларів США, що еквівалентно 06 грн 47 коп.

Крім того, позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_6 13 967 грн 60 коп., а саме: пеня у розмірі 10 % від заборгованості в розмірі - 13 961 грн 13 коп. та комісію - 06 грн 47 коп.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації моральної шкоди та 3 % річних.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_6 компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем порушено умови договору щодо повернення грошових коштів, а тому з урахуванням п. 32 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» на користь позивача підлягає стягненню сума залишку на рахунку, а також пеня у розмірі 10 % від заборгованості. Також підлягає стягненню комісія у розмірі 0,50 доларів США, що була стягнута банком при видачі грошових коштів, оскільки до липня 2014 року така комісія не була передбачена.

Суди попередніх інстанцій відмовили в стягненні 3 % річних, оскільки умовами договору передбачено інший розмір процентів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягненні 3 % річних та моральної шкоди, суди попередніх інстанцій виходили з того, що умовами договору передбачено інший розмір процентів та не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання умов договору.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 16 липня 2012 року між банком та позивачем був укладений договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває і здійснює обслуговування поточного рахунку на ім'я держателя № НОМЕР_1 у доларах США та видає держателю міжнародну платіжну картку Visa Electron AC BASE NO PERS.

Строк дії картки - до 3,5 років.

Як зазначив позивач, з 2012 року він безперешкодно користувався вказаним рахунком.

Станом на 19 березня 2014 року на його поточному рахунку доступний залишок становив 19 880,82 доларів США та того ж дня він прийняв рішення отримати готівкою всі грошові кошти, однак у касі банку йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю грошових коштів у касах банку.

Після цього він декілька разів звертався із письмовими заявами про видачу йому грошових коштів, однак на всі свої звернення отримав відповіді, що грошові кошти він може зняти в касі або банкоматі. Після чого при неодноразових зверненнях до кас різних відділень банку у м. Миколаєві він декілька разів отримав по 100-300 доларів США.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою ПАТ «ВіЕйБі Банк» граничний розмір готівки, яку держатель може отримати в касі будь-якого відділення ПАТ «ВіЕйБі Банк» без попереднього повідомлення банку про свій намір, не встановлений.

До теперішнього дня відповідачем кошти за банківським вкладом позивачу не повернуто.

Згідно з випискою за поточним (картковим) рахунком позивача доступний залишок станом на 16 жовтня 2014 року становить 10 185,36 доларів США.

Згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені станом на 20 жовтня 2014 становить 1 078,08 доларів США, що еквівалентно 13 961 грн 13 коп.; 3 % річних станом на 23 вересня 2014 року становить 166,11 доларів США, що еквівалентно 2 151 грн 12 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, 20 листопада 2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський АкціонернийБанк» і розпочато процедуру виведення банку з ринку.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Суди ці положення Закону не врахували, не звернули уваги на те, що з 21 листопада 2014 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції (12 січня 2015 року) у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За викладених обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть залишатися в силі, оскільки судами порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік