Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/611/16-ц
Провадження № 2/499/377/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" липня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі:головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернулася до суду з позовною заявою до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області в якій просить визнати за позивачами право спільної часткової власності в рівних частинах на 1/2 на земельну ділянку площею 6,990 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом, що розташована на території Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

В позові посилалася на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який за життя склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах. 02 липня 2008 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він є спадкоємцем 1/2 земельної ділянки площею 6,990 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, не встигнувши за життя зареєструвати право власності на 1/2 вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до складеного ОСОБА_5 заповіту все своє майно, включаючи 1/2 земельної ділянки, зазначеної вище, заповідав позивачкам, ОСОБА_1, та ОСОБА_2.

Однак позивачки отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть, так як відсутня державна реєстрація вищезазначеної земельної ділянки.

В судове засідання представник позивачок не з'явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Все своє майно померлий заповідав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках, що підтверджується копією заповіту від 05 грудня 2005 року.

ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 земельної ділянки, площею 6,990 га, масив №5, ділянка НОМЕР_1, яка розташована на території Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 липня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Все своє майно він заповідав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто позивачкам, що підтверджується копією заповіту від 14 травня 2008 року.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачки не можуть, оскільки ОСОБА_5 за жаття не встиг оформити право власності на 1/2 спірної земельної ділянки, як наслідок правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку відсутній, що є перешкодою для отримання свідоцтва позивачками, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, єдиним способом захисту позивачок свого права на спадщину, було звернення до суду із позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах без зміни її цільового призначення, а ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України встановлено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини

Відповідно до п. б ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно до п.2 ч. 6 ст. 126 Земельного кодексу України на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень,роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Статтею 202 Земельного кодексу України встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року «Про затвердження порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» територіальний орган Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку : а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно - правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на законних підставах набув право власності на 1/2 земельної ділянки площею 6,990 га, 1/2 земельної ділянки, площею 6,990 га, масив №5, ділянка НОМЕР_1, яка розташована на території Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та який за життя не встиг до кінця юридично оформити право власності, а саме: не встиг провести державну реєстрацію свого права на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, враховується, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 34/2013, заведеною 18.09.2013 року приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко В.М., позивачки в порядку ст. 1270 ЦПК України своєчасно в 6-ти місячний строк звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачки є єдиними спадкоємцями за заповітом майна померлого та вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майна померлого ОСОБА_5

Виходячи з наведеного, суд вважає, що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалися позивачки, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

На підставі ст. ст. 1218, 1223, 1225, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право спільної часткової власності в рівних частинах на 1/2 земельної ділянки, загальною площею 6.990 га, масив №5, ділянка НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, право на яку належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 липня 2008 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяІ. В. Погорєлов