ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1577/16-ц
Провадження № 2/210/884/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" липня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретарі: Філіпенко О.І.

за участі сторін: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 південного об′єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 09 березня 2016 року із позовом про зняття арешту з майна звернувся ОСОБА_2 В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебувала цивільна справа № 210/635/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль. В грудні 2013 року позивач звернувся до ОСОБА_3 МРЕВ ДАЇ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з метою зняття автомобілю «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску з реєстраційного обліку згідно довіреності, виданої на імя позивача ОСОБА_5, та розписки про відшкодування їй повної вартості вищевказаного автомобіля. Тоді позивач дізнався, що на транспортний засіб накладено арешт ОСОБА_4 відділом державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу позовна заява ОСОБА_2 була задоволена в повному обсязі, та за позивачем було визнано право власності на спірний автомобіль. Вказане рішення не було оскаржене та набрало законної сили 29.09.2015 року. 04.01.2016 року позивач звернувся до ОСОБА_4 відділу ДВС ОСОБА_3 міського управління юстиції та просив зняти арешт з належного позивачу на підставі судового рішення автомобілю «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, однак 15.01.2016 року позивач отримав від виконавчої служби відмову у звільненні належного йому транспортного засобу з-під арешту у звязку з тим, що рішенням суду від 16.09.2015 року не було зазначено про зняття арешту. Особисто, Позивач не має боргових зобовязань перед ОСОБА_3 південним об′єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, як стягувачем за виконавчим провадженням, а тому позбавлення позивача належного йому на праві власності майна в рахунок погашення грошових зобовязань за третіх осіб є протиправним позбавленням права власності, що забороняється законом. Як було зазначено, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року, визнано за ОСОБА_2, право власності на автомобілю «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, тому позивач просить суд зняти арешт з вказаного автомобіля, що належить ОСОБА_2.

Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_3 південного об′єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області у судовому засіданні не був присутнім, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції в Дніпропетровській області у судовому засіданні не був присутнім, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 28.12.2015 року звернувся до Начальника ОСОБА_4 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо зняття арешту з автомобіля «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.6).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 районним відділом державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції ОСОБА_2 було відмовлено в звільненні з-під арешту вищевказаного автомобіля, оскільки в резолютивній частині рішення № 210/635/14-ц від 16.09.2015 року виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу не зазначено звільнити з-під арешту вищевказаний транспортний засіб (а.с.5).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Рішенням Дзержинського районногосуду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_2, право власності на автомобіль «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2(а.с. 12-13). Рішення суду не оскаржено. Набрало законної сили 29 вересня 2015 року.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини, за яких право власності на спірний транспортний засіб визнано за позивачем, і на теперішній час ОСОБА_2 не має можливості реалізувати свої права на вільне володіння та користування власністю, гарантовані Конституцією України та Першим Протоколом до Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином, вважаючи свої права як власника порушеними внаслідок існування арешту на автомобіль «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, тому ОСОБА_2 має всі правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд зазначає, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

Згідно з положеннями статтей 391 та 392 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на ту обставину, що, за ОСОБА_2 визнано право власності на автомобіль«ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, позивач не має можливості реалізувати у інший спосіб свої майнові права, оскільки чинність арешту унеможливлює зняття з реєстрації вищевказаного автомобіля, захист майнових прав ОСОБА_2, як власника у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, у звязку з чим цивільне право останнього на майно підлягає захисту шляхом зняття арешту.

Враховуючи те, що на даний час підстав для накладення арешту на майно немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 391, 392 ЦК України, ст. ст.10, 11, 15, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 південного об′єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міського управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна задовольнити .

Скасувати арешт з автомобіля «ОСОБА_6 D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2належного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Чайкіна