справа № 200/3684/16-ц
провадження № 2/200/2301/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК", третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.03.2007 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0. 15.03.2007 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0/2. 15.03.2007 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки №0/ 0/3, відповідно до п.1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, зазначене в п. 1.4 цього договору. Відповідно до п.1.2. іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов»язань іпотекодавця за кредитними договорами №0 та 0/2 від 15.03.2007 року. 31.05.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ним укладена Додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.03.2007 року.

Позивач у позові зазначає, що вважає недійсним договір іпотеки, оскільки на момент укладання цього договору у нього було відсутнє право власності на майно, що є предметом іпотеки, оскільки він набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, секція 1 в м. Дніпропетровську 14.04.2007 року. З огляду на те, що право власності на нерухоме майно на момент укладання договору іпотеки за ним не було зареєстровано у встановленому законом порядку, він не міг бути іпотекодавцем вказаного майна. Також позивач зазначає, що жодних додаткових угод до Іпотечного договору між ним та банком укладено не було, не зважаючи на те, що 31.05.2012 року була укладена додаткова угода до кредитного договору, що є істотним порушенням вимог законодавства України, яке регулює спірні відносини.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати недійсним договір іпотеки № 0/0/З від 15.03.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необггрунтованість.

Третя особа в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Вислухавши осіб, які з»явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов»язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до ч.1 ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.3, 4, 5, 6 цієї ж статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Згідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.03.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит в сумі 240 000,00 доларів США, а позивач прийняв вказану суму кредитних коштів та зобов»язався належним чином використовувати і повернути банку кредит у порядку і на умовах, зазначених у даному кредитному договорі.

15.03.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0/2, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит в сумі 8135,00 грн. у формі поновлювальної кредитної лінії, а позивач прийняв вказану суму кредитних коштів та зобов»язався належним чином використовувати і повернути банку кредит у порядку і на умовах, зазначених у даному кредитному договорі.

15.03.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», для забезпечення виконання умов вказаних договорів кредиту, був укладений договір іпотеки №0/ 0/3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. 15.03.2007 року. Відповідно до п.1.1. цього договору іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, зазначене в п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п.1.4. договору іпотеки предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до умов п.1.5. іпотечного договору, сторони при укладанні договору дійшли згоди, що предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі укладеного договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. 15.03.2007 року, за реєстровим № 2608 та буде зареєстрований згідно ст. 657 ЦК України, відповідно до якої не має жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець набув право власності.

Відповідно до п.1.2. іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов»язань іпотекодавця за кредитними договорами №0 та 0/2 від 15.03.2007 року.

31.05.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладена Додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.03.2007 року, якою був викладений у новій редакції Додаток №1 до Договору та п.1.3.4.

Встановлено, що не заперечувалося в судовому засіданні, за рахунок кредитних коштів ОСОБА_1 була придбана квартира АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. 15.03.2007 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вказаний договір іпотеки підлягає визнанню недійсним, оскільки в момент передачі квартири в іпотеки він в установленому порядку не набув на неї право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 цієї статті право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов»язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав законної сили.

Відповідно до ст..5 цього Закону - предметом іпотеки може бути - нерухоме майно, що належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання; нерухоме майно може бути відчужено іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернуто стягнення ; нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об»єкт права власності, тощо.

Як вбачається з договору іпотеки №0/ 0/3, укладеного 15.03.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», він посвідчений 15.03.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. Отже, в розумінні вищенаведених положень чинного законодавства, право власності на зазначену квартиру, яка є предметом іпотеки, виникло у ОСОБА_1 з моменту посвідчення вказаного договору купівлі-продажу нотаріусом, зареєстрованого в установленому порядку в державному реєстрі правочинів, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3690123 від 15.03.2007 року, сформованим приватним нотаріусом Кухтіною В.В. за підставою - реєстрація правочину договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 При цьому правомірність набуття позивачем права власності на вказану квартиру в установленому законом порядку не оспорена.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Інші вказані позивачем доводи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог у розумінні ст.. 203 ЦК України. Як вбачається із вказаного договору іпотеки, він був підписаний його сторонами, і на час його підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, на час укладання договору сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Будь-які докази того, що в момент його укладання не були додержані вимоги ст.203 ЦК України суду не надані. Крім того, умовами п. 2.4.9. оспорюваного договору іпотеки передбаченого, що іпотекодавець зобов»язаний на протязі місяця після підписання цього договору зареєструвати право власності на нерухоме майно - вказану квартиру, що було ним здійснено 14.04.2007 року, що підтверджується доказами у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати по справі відшкодуванню не підлягають та відносяться за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК", третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки № 0/0/З від 15.03.2007 року.

Витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева