Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/1046/15-ц

Провадження №2/377/15/16

12 січня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., за відсутності сторін, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

21 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість у розмірі 6244,81 грн. за кредитним договором б/н від 11.05.2011 р., яка складається з наступного: 1400,00 грн. заборгованість за кредитом; 2441,25 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1630,00 грн. заборгованість по пені та комісії; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 273,56 грн. (процентна складова).

В обґрунтування вимоги позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.05.2011 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтверди свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ними Договір, укладений відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач не виконує свої зобовязання відповідно до умов укладеного договору, внаслідок чого станом на 30.06.2015 р. має заборгованість на зазначену суму.

В судове засідання представник позивача не зявився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності та згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином з додержанням правил ст. 75 ЦПК України.

У судове засідання відповідач не зявився, у звязку з чим за наявності умов, передбачених у ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.

На підтвердження обставин, на які посилається позивач у позовній заяві, до неї додано: розрахунок заборгованості за договором б/н від 11.05.2011 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 30.06.2015 р.; копія анкети-заяви ОСОБА_1 у виді заповненого формуляра із зазначенням своїх персональних даних, проханням надати платіжну картку «Кредитка «Універсальна, розміру бажаного кредитного ліміту 500 грн., відміткою про отримання платіжної картки; копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору з ОСОБА_1 з його підписом про ознайомлення; копію Умов і правил надання банківських послуг, підписаних головою правління банку; копія сторінок паспорта на імя ОСОБА_1 з відомостями про його особу; копію довідки з ЄДРПОУ про правовий статус позивача як юридичної особи; копію банківської ліцензії на право надання позивачем банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк»; виписку з його статуту.

Своїм підписом у анкеті-заяві Клієнт підтвердив, що ознайомився і згоден з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Виходячи з цього, суд вважає встановленим, що 11 травня 2011 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг на умовах, які викладені у анкеті-заяві до банку, Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифами банку, довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 цього Кодексу сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За правилом ч. 1 ст. 1069 цього Кодексу якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Згідно п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, перевитрати кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, сплати винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів більш як на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно Розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.05.2011 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 30.06.2015 р. заборгованість за кредитом - 1400,00 грн.; заборгованість за процентами - 2441,25 грн.; в т.ч. несплачені проценти на прострочену заборгованість 2441,25 грн.; комісія: в т.ч. нарахована комісія 1630,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам 773,56 грн.; разом 6244,81 грн..

Оцінивши наявні докази, суд погоджується з доводами позовної заяви про виникнення між ним та відповідачем зобовязань за договором про надання банківських послуг, які останній належним чином не виконує, у звязку з чим позов необхідно визнати обгрунтованим і задовольнити у повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору за встановленою законом ставкою, сума яких становить 243 грн. 60 коп., необхідно стягнути на його користь з відповідача.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6244,81 грн. по кредитному договору б/н від 11.05.2011 р., яка складається з наступного: 1400,00 грн. заборгованість за кредитом; 2441,25 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1630,00 грн. заборгованість по пені та комісії; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 273,56 грн. (процентна складова) та судові витрати на суму 243 гривні 60 копійок, всього 6488 гривень 41 копійка.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, а у разі залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення - відповідачем у загальному порядку. Апеляційна скарга може бути подана позивачем протягом десяти днів після одержання його копії, а відповідачем у той же строк з дня винесення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел