Справа № 415/4189/16-ц
Провадження № 2/415/1900/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Нестеренко Н.В.,

при секретарі Павлові О.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Лисичанську, Луганської області про встановлення факту проживання однією сімєю та стягнення одноразової допомоги у разі смерті,фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.звернулась до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Лисичанську Луганської області про встановлення факту проживання однією сімєю та стягнення одноразової допомоги у разі смерті посилаючись на те що, 24 квітня 2016 року ОСОБА_4, який працював машиністом електровоза на шахті «Привільнянська»,був смертельно травмований на виробництві. Позивач з загинувшим перебувала у фактичних шлюбних відносинах і мешкала разом з ним однією сімєю з 25 травня 2007 року по день його смерті, вели спільне господарство. Від спільно проживання мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого в свідоцтві про народження вказано ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до Лисичанського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Лисичанську, Луганської області з заявою про призначення одноразової допомоги у звязку з втратою кормильця, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, однак отримала відмову у виплаті одноразової допомоги, у звязку з тим, що позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_4 У зв'язку з викладеним заявник змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні просила розгянути справу на розсуду суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідкуючими обставинами:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 25 квітня 2016 року (а.с. 6).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку ОСОБА_4 не виконав вимог інструкції з охорни праці, у звязку з чим стався нещасний випадок (а.с. 7-13).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився 04 листопада 2009 року, матірю якого вказано ОСОБА_1, батько ОСОБА_4 (а.с. 14)

Згідно довідки, виданої головою вуличного комітету, ОСОБА_1 мешкала та вела сумісне господарство разом з ОСОБА_4, на утриманні якого знаходився ОСОБА_5 (а.с 18)

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Лисичанську, Луганської області з заявою про призначення одноразової допомоги у звязку з втратою годувальника, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, однак отримала відмову у виплаті одноразової допомоги, у звязку з тим, що позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_4 (а.с. 17)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом однією сімєю з 2007 року, вели спільне господарство, у них є спільна дитина син ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали аналогічні пояснення.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, якщо чоловік і жінка проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою і в будь-якому іншому шлюбі, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 6 ст. 42 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сімї у сумі, що дорівнює 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилась протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 256, 258-259 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1223, 1233, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Лисичанську, Луганської області про встановлення факту проживання однією сімєю та стягнення одноразової допомоги у разі смерті,фізичної особи - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з травня 2007 року по 24 квітня 2016 року.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Лисичанську, Луганської області на користь ОСОБА_1 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на день настання даного права на страхову виплату 137 800 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Н.В. НЕСТЕРЕНКО