АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/787/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2302/16Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Шевченко І.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 29 червня 2016 року по справі за позовом Машівської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 29 червня 2016 року провадження у справі за позовом Машівської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 на військовій службі при частковій мобілізації.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційнму порядку оскаржила третя особа по справі ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням судом першої інстанції при її постановленні норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказала, що згідно з повідомленням начальника служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_5 від 02.02.2016 року, ОСОБА_3 був мобілізований в ряди АТО 12.09.2015 року, в жовтні 2015 року в зв`язку зі смертю брата, ОСОБА_3 приїхав на похорон в с. Ряське і більше в частину в рядах АТО не повернувся. Місце знаходження ОСОБА_3 не відомо. Цією справою займаються правоохоронні органи. Отже, відповідач мав та має можливість прибувати на виклики до суду, навіть з військової частини, так як він не приймає участь у бойових діях.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам, визначеним цивільно-процесуальним законом, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач Машівська районна державна адміністрація звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав (а.с. 1-5).

Згідно з довідкою Рясівської сільської ради за вих. № 129 від 16.06.2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . На даний момент ОСОБА_3 мобілізований до ЗСУ (а.с. 25).
Відповідно до довідки Машівського районного військового комісаріату від 24.06.2016 року за вих. № 4/661, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: с. Ряське, Машівського району, Полтавської області, призваний по частковій мобілізації 14.07.2015 року, в даний час проходить військову службу в військовій частині. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» рішення про демобілізацію до наступної черги мобілізації приймає Президент України своїм указом. Станом на 24.06.2016 року такого наказу немає (а.с. 32).

Відповідно до норми п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Згідно із нормою ч.11 ст.1 Закону України «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Частиною 12 статті 1 Закону України «Про оборону» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Зі змісту вказаних норм випливає, що обов`язок суду зупинити провадження у справі, у випадку, передбаченому ч.3 ч.1 ст.201 ЦПК України, зумовлений специфікою правового статусу особи, яка була призвана до лав Збройних Сил України у зв`язку із мобілізацією, яка полягає у тому числі і в неможливості участі такої особи у розгляді справи судом, у зв`язку з чим виникає загроза порушення, її прав та законних інтересів. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норму процесуального права щодо зупинення провадження у справі на підставі наявної у суду офіційної інформації про перебування особи у Збройних Силах України (призваний по частковій мобілізації). У зв`язку із наведеним, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції норми процесуального права. Довідка, що надана апелянтом щодо неповернення ОСОБА_3 в ряди АТО, містить інформацію станом на 02.02.2016 року. Відповідно до довідки, що міститься у матеріалах справи з ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24.06.2016 року ОСОБА_3 частково мобілізований та проходить військову службу в військовій частині.
Зважаючи на викладене, колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно: В.А.Чічіль