Справа № 567/1291/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3Ф

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом і просить стягнути з ОСОБА_2, який є її батьком, аліменти на своє утримання, як такої, що досягла 18-річного віку та продовжує навчання.

Свою заяву мотивує тим, що продовжуючи навчання по досягненню 18-річного віку, перебуває на утриманні матері, яка немає достатніх матеріальних коштів на її утримання і у зв`язку з цим, відповідно до ст.199 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2, як батька, на своє утримання 1/4 частину всіх доходів щомісячно до закінчення навчання або досягнення 23 років.

Відповідач позов визнав частково, вказуючи на те, що на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час не працює, їх спільний малолітній син ОСОБА_4, який потребує систематичного лікування, а також малолітній син дружини, єдиним джерелом існування яких є його заробітна плата.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь, як такої, що досягла 18-річного віку та продовжує навчання, 1/4 частину всіх доходів відповідача, вказуючи на те, що останній їй належного утримання не надає.

Зазначила, що перебуває на утриманні матері, не має достатніх матеріальних коштів на своє утримання, оскільки на даний час навчається на 1 курсі Національного університету харчових технологій денної форми навчання, де отримує стипендію в розмірі 800, якої не вистачає на забезпечення себе харчуванням, одягом та на інші витрати, пов'язані з навчанням, в тому числі на оплату проживання в гуртожитку, яка становить 3000 грн. на рік і у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача, який є її батьком, 1/4 частину всіх доходів, оскільки відповідач добровільно кошти на її утримання не надає.

Пояснила, що їй відомо про наявність у відповідача сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але вважає, що відповідач не повинен займатися утриманням сина своєї дружини від першого шлюбу, на що він посилається, оскільки відповідно до закону такого обов'язку не має.

Зазначила, що має задовільний стан здоров'я, утриманців не має, інших доходів, окрім стипендії, немає.

В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, підтвердив, що позивач є його дочкою і йому було відомо про її навчання у вищому навчальному закладі, проте в якому саме навчальному закладі дочка навчається, йому відомо не було. Зазначив, що до досягнення дочкою 18-річного віку з нього стягувались аліменти на її утримання.

Пояснив, що не намагався надавати для дочки утримання у зв'язку з її навчанням, оскільки вважає, що вона сама мала звернутися до нього з цього питання.

Зазначив, що має на утриманні малолітнього сина, який потребує лікування, дружину, яка на даний час не працевлаштована, а також її сина від першого шлюбу, який проживає спільно з ними.

Пояснив, що працює водієм в ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" і його середня заробітна плата становить біля 2000 грн. на місяць.

Зазначив, що інших утриманців, окрім тих, які ним вже зазначені, не має, має задовільний стан здоров'я.

Суд, вислухавши позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є, відповідно, дочкою та батьком і на даний час позивач досягла 18-річного віку, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №009936 та є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету технології м'ясо-молочних та парфумерно-косметичних продуктів Національного університету харчових технологій, закінчує зазначений навчальний заклад в червні 2019 року, що підтверджується довідкою зазначеного навчального закладу №26-750 від 21.12.2015 року і не отримує від батька коштів на своє утримання, фактично перебуваючи на утриманні матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років. Визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина, суд враховує обставини, визначені у ст. 182 СК України - стан здоров'я та матеріальне становище сторін.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З пояснень учасників процесу встановлено, що позивачка перебуває на утриманні своєї матері, а відповідач на даний час перебуває в іншому шлюбі, де має малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач фактично має утриманця, яким є його малолітній син, на утримання якого він сплачує по 600 грн. щомісячно відповідно до договору про сплату аліментів на дитину. Одночасно, суд враховує і те, що дружина відповідача ОСОБА_6 на даний час не має роботи, а тому вважає, що розмір аліментів на утримання позивача повинен бути менший 1/4 частини всіх видів доходу відповідача.

Разом з тим, встановлено, що позивачка є студенткою денної форми навчання, а тому вона немає можливості працювати та матеріально себе забезпечувати. В той же час, з довідки ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" вбачається, що відповідач має роботу та його середня заробітна плата протягом 2015 року становила біля 2226 грн., що вказує на те, що він має можливість надавати аліменти для дочки.

Зазначені обставини, вказують на те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно.

При цьому, суд бере до уваги і те, що позивач та відповідач мають задовільний стан здоров'я, а також те, що відповідач, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №040370, не є батьком малолітнього ОСОБА_7 сина ОСОБА_6 від попереднього шлюбу, який проживає разом з подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Розвазької сільської ради Острозького району №17/02-16 від 11.01.2016 року, а отже немає обов'язків по його утриманню.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-182, 192, 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст.. 10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно з 23 грудня 2015 року по 30 червня 2019 року за умови продовження нею навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 гривень 20 коп. на користь держави.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8