н/п 2/490/2454/2016 Справа № 490/6024/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Гудковій Є.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, представника позивача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення погашених кредитних зобов'язань у порядку поділу майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом, в якому просить стягнути на його користь 1/2 частину погашених кредитних зобов'язань перед ПАТ ПриватБанк по кредитному договору № NKH3GF07400082 від 24 червня 2005 року в розмірі 30 446,78 доларів США , яку він сплатив за придбання квартири №18 в м.Миколаєві по вул. Комсомольська,47 , власником 1/2 частки якої в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя є відповідачка.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про його задволення.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував за недоведеністю позовних вимог, відсутністю належного розрахунку розміру позовних вимог та правового обгрунтування.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, з 10 червня 2005 року по 20 листопада 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу квартири від 24 червня 2005 року був зареєстрований власником квартири АДРЕСА_1.

24 червня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», з однієї сторони та ОСОБА_3, з другої сторони був укладений кредитний договір № NKH3GF07400082. Цільове призначення кредиту придбання квартири № 18 за адресою в м. Миколаєві, вул. Комсомольська, 47. Як слідує з змісту цього договору, позивачка надавала свою згоду на отримання цього кредиту на потреби сім'ї.

Відповідно до умов кредитного договору банк перерахував на рахунок ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 44 800,00 доларів США на наступні цілі: на придбання квартири в сумі 35 000,00 доларів США, на оплату страхових платежів в сумі 9 800,00 доларів США.

В той же день 24 червня 2005 року між ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_3, як покупцем , був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири за ціною продажу квартири 130 000 грн. Договір купівлі-продажу посвідчений 24.06.2005 року ОСОБА_6, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, за реєстр. № 3592.

05.07.2005 року з метою забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, за реєстровим № 3864. Предметом договору іпотеки є спірна квартира.

11.07.2005 року між Миколаївським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_3 був укладений договір № 24 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредиту комерційного банку, відповідно до умов якого Фонд відшкодував частку відсотків за кредитним договором від 24.06.2005р.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року у справі №490/205/16-ц позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири № 18 за адресою в м. Миколаєві, вул. Комсомольська, 47.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особистою приватною власністю цієї квартири .

Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у шлюбі, в тому числі і в кредит, є спільною сумісною власністю чоловіка та дружини з часу набуття цього права.

Статтею 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом.

Борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, враховуються при поділі майна (пункти 23,24 Пленум Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Внаслідок придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, який підписав договір.

Виконання кредитних зобов'язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок коштів одного з них (у тому числі і частково) може бути підставою для вимог до іншого подружжя, в тому числі і за правилами статті 544 ЦК.

Так, відповідно до ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Як вбачається з матеріалів справи - Виписки про погашення кредиту за договором від 24 червня 2005 № NKH3GF07400082, у період з моменту укладення кредитного договору до моменту розірвання шлюбу листопад 2007 року ОСОБА_3 було зроблено платежів на загальну суму 1 769,53 доларів США за тілом кредиту, 10056,35 доларів США відсотків за користування кредитом та 1372,00 долари США комісії , що і були спільними сумісними коштами подружжя.

Згідно довідки банку від 14 березня 2016 року про виконання зобов'язань за кредитним договором 12 липня 2011 року ОСОБА_3 було достроково погашено кредит ( в тому числі останній платіж у розмірі 29 229,85 доларів США).

Таким чином , з часу розірвання шлюбу і до повного погашення кредитних зобовязань позивачем ( суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_4 також приймала участь у погашенні кредитної заборгованості за цей час не підтверджені жодними достеменними доказами) спалечено 33230,47 доларів на погашення тілу кредиту, 12 335,26 доларів США відсотків та 1823 доларів США комісії, а всього на загальну суму 47378,72 долари США. Отже, 1/2 частки сплачених платежів, яка є борговим зобов'язанням відповідачки, становить 23 689,36 долари США.

Такий висновок суду узгоджується з правовми позиціями Верховного Суду України, висловленими у справах № 6-486цс16 та № 6-539цс16.

Так, згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то цивільні права та обовязки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобовязань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобовязання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержане за рахунок останніх майно ( в даному випадку вищезазначену квартиру, власниками по 1/2 частини якої в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя є сторони) , внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобовязання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї ( при цьому суд не може взяти до уваги посилання представника відповідачки ОСОБА_1 на відсутність доказів, що кредитний договір був укладений в інтересах сім'ї оскільки таке спростовується і самим змістом цього кредитного договору ( отримання коштів саме на придбання конкретно зазначеної квартири) і змістом позовної заяви самої ОСОБА_4Є про розподіл спільного майна подружжя у справі №490/205/16-ц).

Таким чином, праву на спільну сумісну власність на вказану квартиру у сторін кореспондується боргове зобовязання повернення грошової суми, що позичалася на придбання цього будинку.

При визначенні розміру стягнення суд враховує правову позицію ВСУ у справі № 6-79 цс 14 , згідно якої аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає 590 812 грн. 76 коп. , що еквівалентно 23 689,36 доларів США за курсом НБУ на день звернення до суду з цим позовом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 590 812 грн. 76 коп. в рахунок повернення 1/2 частки погашених кредитних зобов'язань за кредитним договором № NKH3GF07400082 від 24.06.2005 року за придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 4134 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.