У х в а л а

іменем україни

27 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Дем'яносова М.В., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначивши, що 10 листопада 2015 року під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради VII скликання в будівлі Новомосковської міської ради відповідач особисто, публічно поширив недостовірну інформацію щодо депутатів Новомосковської міської ради. Вважає, що у даному випадку інформація, яка публічно розповсюджена відповідачем, крім критики та оцінки дій, містить твердження, висловлювання та негативну інформацію, яка не відповідає дійсності, зачіпає його інтереси, шкодить діловій репутації, принижує честь та гідність, негативно характеризує його особисті та ділові якості. У зв'язку з цим просив визнати недостовірною таку інформацію, зобов'язати відповідача особисто та публічно на найближчій сесії Новомосковської міської ради спростувати поширену ним недостовірну інформацію шляхом прочитання відповідачем резолютивної частини судового рішення у справі, відшкодувати йому завдану моральну шкоду в розмірі 80 тис. грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив скасувати Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року та ухвалите нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що позивач є депутатом Новомосковської міської ради VII скликання, публічною особою, відносно якої відповідно до положень ст. ст. 3,4,6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, межа допустимої критики є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, оскільки обіймаючи публічні посади, погодились виставити себе на публічне обговорення, внаслідок чого підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнавати гострої та сильної громадської критики.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, встановивши обставини справи, правильно виходив із того, що оспорювана інформація не містить фактичних даних, а є лише критикою, оцінкою дій, припущеннями, особистою думкою особи, що її висловлює, не стосується особисто позивача, оскільки не містить вказівки на конкретну особу, за якими можна було б його ідентифікувати.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо оцінки наявних у справі доказів, що призвело до порушення норм матеріального права,на правильність висновків судів не впливають, були предметом оцінки судом апеляційної інстанції й зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
М.В. Демяносов А.О. Леванчук