АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Голубович С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року

в цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року відкрите провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу у зв'язку із недотриманням правил підсудності. Заявник вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з недотриманням правил підсудності враховуючи ту обставину, що вона проживає у Шевченківському районі м. Києва.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відкриваючи провадження у справі, суддя виходив з того, що справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і вимоги, передбачені ст. ст. 107-121 ЦПК України дотримано.

Колегія суддів погоджується із такими висновками судді та вважає їх правильними.

Стаття 293 ЦПК України визначає виключний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст.293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Як убачається з позовної заяви, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення коштів.

Виходячи з предмету позову він підлягає розгляду судом за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача (ст. 109 ЦПК України).

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 35, визначено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Особа зобов'язана зареєструвати своє місце проживання, відомості про реєстрацію вносяться до паспортного документа (ст. ст. 3, 6 Закону, п. 5 постанови). Відповідно до п. 3 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України. Як місце проживання визначаються житлові будинки (приміщення), придатні для проживання і включені до відповідного житлового фонду, у тому числі гуртожитки, заклади для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дитячі будинки сімейного типу, спеціальні заклади для престарілих, інвалідів, ветеранів.

Місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 у позовній заяві зазначено квартиру АДРЕСА_1.

Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в м. Києві на запит суду, здійсненого на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться у Дніпровському районі м. Києва (а.с. 26).

Враховуючи зазначене, суддя обґрунтовано вважав, що справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 проживає на даний час за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2, а відтак, справа повинна розглядатися у Шевченківському районному суді м. Києва, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів на підтвердження правомірності проживання відповідачки у зазначеній нею квартирі, належності цієї квартири їй на праві власності та реєстрацій в ній заявником не подано. Посилання заявника на те, що місцезнаходженням позивача є АДРЕСА_3, що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва, а відтак, справа також може бути розглянута Дарницьким районним судом м. Києва, є такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, оскільки статтею 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

За викладених обставин колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/8691/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10169/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.