Справа № 202/2390/16-ц
Провадження № 2-н/0202/78/2016
УХВАЛА

14 квітня 2016 року м.Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. ознайомившись з матеріалами заяви Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих до неї документів вбачається спір про право.

Ознайомившись із вищезазначеною заявою та доданими до неї документами, встановлено, що, заявник просить стягнути борг, який виник за період з 01.09.2010 року по 01.04.2016 року, що перевищує строк позовної давності у 3 роки.

Відповідно до п. 9 Постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011р. про розгляд судами заяв у порядку наказового провадження, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного Кодексу України).

Вважаю, що з даних документів вбачається спір про право та дана вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже відповідно до п. 2. ч. 3 ст. 100, ч. 4 ст. 100 ЦПК України, слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, роз'яснивши заявнику його право на звернення до суду в позовному порядку з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись п. 2. ч. 3 ст. 100, ч. 4 ст. 100 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити Міському комунальному підприємству «Дніпропетровські міські теплові мережі» у прийняті заяви про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику його право на звернення до суду в позовному порядку до ОСОБА_1, ОСОБА_2 з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з днів отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар