26.07.2016 Справа № 756/2117/16-ц
Унікальний № 756/2117/16-ц
Справа № 2/756/2529/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

26 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи вказав, що 10.01.2014 р. відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти у сумі 10000 дол. США, що на день подання позову складає 259129 грн. 94 коп. під 2% в місяць від суми залишку та зобов'язався повернути позику у строк до 01.08.2014 р., що підтверджується розпискою.

Як вказує позивач, у вказаний строк відповідач в порушення своїх зобов'язань позику не повернув та на моє прохання про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не відреагував. Тому вважає, що розрахунок процентів за користування позикою у сумі 10000 дол. США та суми заборгованості у сумі 200 дол. США за 18 міс. прострочки (серпень 2014 р. - січень 2016 р.) складає 200 х 18 = 3600,00 дол. США, що на день подання позову складає суму 93286,78 грн.

Також позивач просить суд також стягнути із відповідача неповернуту суму позики 259129,94 грн., суму процентів за користування позикою 93286,78 грн. та 3% річних, що складає 11841,88 грн. А тому просить суд заборгованість та судовий збір.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному об'ємі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання так і не з'явився, належним чином був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками».

Згідно до ст. 1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний іншою стороною.

Як з'ясовано судом, 10.01.2014 р. відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти у сумі 10000 дол. США, що на день подання позову складає 259129 грн. 94 коп. під 2% в місяць від суми залишку та зобов'язався повернути позику у строк до 01.08.2014 р., що підтверджується розпискою.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як з'ясував суд, у вказаний строк відповідач в порушення своїх зобов'язань позику не повернув та на прохання позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не відреагував.

Таким чином суд вважає, що позивач має право вимагати у відповідача ОСОБА_2 стягнення заборгованості у сумі 10000 дол. США, так як відповідач не виконав договірних зобов'язань.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Нацбанку України».

Ст. 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Тому суд вважає, що за доцільне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 259129,94 грн., суму процентів за користування позикою 93286,78 грн. та 3% річних, що складає 11841,88 грн.

Також суд вважає, що судовий збір повинен бути стягнутий із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 15, 60, ст. 88 174, ст. 212-215, 218, ст. 224-232 ЦПК України, ст. 16, 610, 1046-1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) 364258,60 грн. та судовий збір у сумі 3642,59 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя КА. Васалатій