Справа № 127/1390/16-ц Провадження № 22-ц/772/2535/2016Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 50Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:
головуючого судді Берегового О. Ю.,
суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,
за участі секретаря Кирилюк Л. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и л а:
В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивувала тим, що на даний час вони з відповідачем разом не проживають, і останній відмовляється надавати допомогу на утримання дітей.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2016 року, позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого менеджером у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28.01.2016 р. і до досягнення повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропуіцення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з`ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у шлюбі з 11.02.2005 року, який був розірваний рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13.10.2015 року (а.с. 4-6).

Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).

Згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 22.10.2015 р. діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю - позивачем по АДРЕСА_3 . (а.с. 17).

Відповідно до трудового договору від 15.03.2016 року відповідач працює менеджером в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами у ФОП ОСОБА_5 . Розмір його заробітної плати складає 1600,00 грн. (а.с. 68). Підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 85), на обліку в Пенсійному фонді України не перебуває (а.с. 87, 88).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачено статтею 184 СК України лише у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України та роз`яснень, що містяться у п.17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, встановивши факт наявності у відповідача постійного місця роботи, регулярних і стабільних доходів, зважаючи на безпідставність тверджень позивача про мінливий характер доходів відповідача, приймаючи до уваги відсутність у відповідача інших утриманців, а також стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які знаходяться на утриманні матері, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Матеріали справи не містять даних про наявність встановлених сімейним законодавством підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі позивача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що посилання апелянта носять формальний характер та не спростовують вірний висновок суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: