Справа № 459/1730/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника 3-ї особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Соснівської міської ради Львівської області, 3-а особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він, є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0013, площею 0,0093 га розташованої за адресою: вул.Львівська, 31а, м.Соснівка Львівська область, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу від 27.04.2016 року. Також вказує, що до того як він придбав дане нерухоме майно у власність, дану земельну ділянку він орендував, тому користувався нею. Відтак будівництво двохповерхової будівлі магазину непродовольчих товарів здійснив на орендованій, на той час, земельній ділянці без отримання дозволу на виконання робіт та без належно затвердженого проекту, що є ознаками самочинного будівництва.

Згідно із висновку № 5 проведеного ОП «Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро» від 17.05.2016 року, архітектурно планувальні рішення будівництва магазину відповідають будівельним, санітарним та пожежним нормам і правилам за умови встановлення пожежної сигналізації, а тому вказане будівництво може бути легалізоване. При цьому також зазначає, що вказаним будівництвом не порушуються права інших осіб. З огляду на наведене, на підставі приписів ч.3,4 си.376 ЦК України просить визнати за ним право власності на обєкт нерухомого майна, а саме двухповерхову будівлю магазину непродовольчих товарів по вул.Львівській, 31а у м.Соснівка Львівської області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги визнала в повному обсязі, вказала що проти їх задоволення не заперечує. Суду пояснила, що земельна ділянка, на якій збудовано нерухоме майно, належить позивачу на праві приватної власності. З 2012 року позивач користується даною земельною ділянкою на підставі договору оренди, укладеним між ним та Соснівською міською радою. На орендованій земельній ділянці ще до отримання її у власність, ОСОБА_2 здійснив будівництво будівлі магазину. Збудувавши дану нерухомість, позивачем не було порушено права та інтереси територіальної громади та міської ради.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти за задоволення позову. Подав письму заяву, у якій зазначив, що про відсутність у позивача експертного висновку та документів щодо вводу обєкту в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0013, площею 0,0093 га розташованої за адресою: вул.Львівська, 31а, м.Соснівка Львівська область, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення тимчасових споруд, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.04.2016 року (а.с. 5-6).

27.04.2016 р. за позивачем зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.05.2016 року (а.с.7).

В судовому засіданні та із заперечень представника третьої особи встановлено, що позивач ОСОБА_2 у 2012 році на зазначеній земельній ділянці, що перебувала у його користуванні згідно договору оренди, самовільно без відповідних дозвільних документів здійснив будівництво будівлі магазину, у звязку із чим йому було видано технічний паспорт від 04.02.2013 року. Зазначене також стверджується копією технічного паспорта виготовленого Бюро технічної інвентаризації (а.с.36-44).

В той же час, як вбачається із копії договору оренди земельної ділянки від 04.07.2012 року укладеного між Соснівською міською радою та позивачем, на час будівництва спірного обєкту, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0013, площею 0,0093 га розташована за адресою: вул.Львівська, 31а, м.Соснівка Львівська область, надавалася у платне користування останньому.

Відповідно до технічного висновку № 22 від 05.05.2016 року, виданого ФОП ОСОБА_5, сертифікат серії АЕ № 002329 від 13.05.2013р., складеного за результатами проведеного візуального обстеження приміщень будівлі магазину продовольчих та непродовольчих товарів по вул.Львівська, 31а, в м.Соснівка Львівської області, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації (а.с.10-18).

Висновком № 5 про відповідність збудованого об'єкта державним будівельним нормам і правилам від 17.05.2016 р., виконаного ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро, підтверджується, що архітектурно-планувальні рішення будівництва магазину непродовольчих товарів по вул.Львівська, 31а, в м.Соснівка відповідають вимогам ДБН В. 2.2.-9-99 «Громадські будинки і споруди. Основні положення», ДБН В.2.2-23:2009 «Підприємства торгівлі», санітарним та пожежним нормам і правилам, при умові встановлення пожежної сигналізації. Експерт вважає можливим легалізацію будівництва магазину непродовольчих товарів (а.с.31-35).

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 ч.2 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

За змістом ч.4,5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов'язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

В свою чергу ст. 376 ЦК України, врегульовані питання щодо самочинного будівництва.

Так, відповідно до змісту ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети, або без відповідно документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.2 ст.376 ЦК).

За приписами частини пятої цієї ж статті, визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Вказана правова норма поширюється на осіб, які є власниками або ж користувачами земельних ділянок, за умови, що це не порушує права інших осіб, і створений обєкт нерухомості є самочинним будівництвом.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач являється власником земельної ділянки, про, що зазначено вище, і, обєкт збудований на даній земельній ділянці відповідає її цільовому призначенню.

Вирішуючи питання щодо належності створеного майна (будівель) до категорії самочинного, судом враховано, що будівництво проведено без отримання відповідних документів, перелік яких визначено в ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та затвердженого проекту, тому, за правилами ч.1 ст. 376 ЦК України є самочинним.

При цьому, судом також враховано, що створенні будівлі можуть надійно та безпечно експлуатуватись, і саме будівництво проведено без порушення прав інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на обєкт нерухомого майна, а саме двухповерхову будівлю магазину непродовольчих товарів по вул.Львівській, 31а у м.Соснівка Львівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков