Справа № 462/6224/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

прокурора: Лободи І.І., Панасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей до ОСОБА_1, треті особи - дитячий дошкільний будинок №1, ОСОБА_2 - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд

в с т а н о в и в :

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 за участю третіх осіб - дитячого дошкільного будинку №1 та ОСОБА_2, в якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 700 грн. на двох дітей з усіх видів заробітку починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, діти з 24.03.2011 року перебувають в Комунальному дитячому будинку № 1 на повному державному утриманні. З 01.09.2014 року малолітній ОСОБА_3 переданий на виховання третій особі - бабі ОСОБА_1, яка влаштувала свого онука на навчання до СЗШ № 42 м. Львова та який перебуває на повному її утриманні на даний час. Мати не відвідує дітей, не спілкується з ними, не надає матеріальної допомоги дітям. Враховуючи наведене, просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути аліменти на їх утримання.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності від 16.09.2015 р./а.с.71/ позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що вихованням ОСОБА_3 на даний час повністю займається третя особа ОСОБА_1, а молодший син ОСОБА_1 знаходиться у дитячому будинку № 1. Вказала, що відповідач не відвідувала дітей та фактично не спілкувалася з ними протягом 2011-2013 рр. Пояснила, що на даний час відповідач час від часу навідує молодшого сина ОСОБА_1 у дитячому будинку. Крім того, вказала, що при проведенні обстеження умов проживання в квартирі АДРЕСА_1 складено акт про те, що умови проживання є неналежними, квартира потребує санітарного ремонту. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та її представник - адвокат Чирик А.І, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.10.2015р. /а.с.69/ в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, просили суд не позбавляти ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Додатково відповідач пояснила, що дійсно не відвідувала своїх дітей, коли вони перебували в дитячому будинку, оскільки на той час знаходилась у м. Одеса на роботі, куди вона поїхала в новорічну ніч з 2010р. на 2011 р. Вказала, що перебуваючи у м. Одеса телефонувала до свого батька, з яким і залишила дітей, цікавилась ними, передавала батькові кошти для утримання дітей. Пояснила, що вперше, після від'їзду до м. Одеси, повернулася до м. Львова в березні 2011 р. та того разу не відвідувала дітей в дитячому будинку, а коли приїхала вдруге в 2012 р., приходила до дітей один чи два рази. Після повернення з м. Одеси вона звернулася до Залізничної райадміністрації для того щоб повернути дітей, які на той час вже знаходились в дитячому будинку, проте їй було надано перелік документів, серед яких потрібно було подати довідку з місця праці про працевлаштування, якої в неї не було. Пояснила, що цікавилась здоров'ям дітей, забирала їх додому на деякий час, під час лікування старшого сина ОСОБА_7 забезпечувала необхідними таблетками. Вказала, що на даний час працює касиром, графік роботи з 08.30 год. до 22.00 год., позмінно - два дні на тиждень працює, два - вихідні. Пояснила, що у неї хворий батько /4-та стадія раку/, який працює сторожем, а також, що хворіє і вона - 1-ша стадія раку. Проте, молодшого сина ОСОБА_8 відвідує, купує іграшки, солодощі, має намір влаштувати його в школу, наймати репетитора. Також пояснила, що до старшого сина ОСОБА_7, який живе разом із третьою особою, їздить її батько, вона по можливості передає кошти для дитини. Вказала, що особисто до старшого сина не їздить та не бачиться з ним, оскільки він проживає з свекрухою, з якою відповідач на даний час не спілкується. Крім того, пояснила, що старший син ОСОБА_7 не має бажання спілкуватися з нею, а тому вона не приходить за ним до школи. Просила не позбавляти її батьківських прав щодо дітей.

Представник третьої особи - дитячого дошкільного будинку №1 Дубік О.А, яка діє на підставі доручення /а.с.53/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що в новорічну ніч з 2010 на 2011 р. відповідач ОСОБА_1 залишила своїх двох малолітніх дітей самих у дома і кудись поїхала. Вказала, що до неї зателефонувала сусідка відповідачки та повідомила, що діти самі вдома та плачуть, після чого вона доглядала дітей, котрі мали підвищену температуру. Пояснила, що вона як бабця дітей написала заяву в орган опіки та піклування ЗРА ЛМР про те, щоб дітей влаштували до дитячого будинку. Вказала, що не бачила відповідачки та нічого про неї не чула протягом 5 років, за цей час дітей влаштували до дитячого будинку, час від часу вона забирала дітей до себе, також їх навідував батько відповідачки, їхній дідо, якого діти дуже люблять. Також пояснила, що старший син відповідачки ОСОБА_3 захворів на епілепсію, а тому потребує хорошого догляду та дорогих ліків, що вона і дає йому. Повідомила, що ОСОБА_3 мали робити операцію, проте не зробили, оскільки потрібен був підпис відповідачки, якої тоді не було. Вказала, що ОСОБА_3 передали їй на виховання як бабці, коли він мав йти до школи в перший клас. Пояснила, що дитина добре вчиться, ходить на гуртки, а також вказала, що вона має хороші умови проживання, її квартира складається з трьох кімнат, де на даний час вони з внуком ОСОБА_3 проживають вдвох. Просила залишити дитину з нею.

Представник прокуратури - прокурор Панасюк О.І. у суді проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень даних у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 /а.с.6,7/.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2011року, який набрав законної сили, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано винним та засуджено на вісім років позбавлення волі /а.с.12-15/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 /а.с.20/.

Відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 24.03.2011 року № 223 малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштовано в комунальний дитячий дошкільний будинок №1 Львівської міської ради /а.с.8/.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 20.05.2014 року в квартирі АДРЕСА_1, де постійно проживають і мають постійне місце реєстрації ОСОБА_11 - дід дітей, ОСОБА_12 - дядько дітей, ОСОБА_1 - мати дітей та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які фактично проживають в дитячому дошкільному будинку дитини №1, немає належних умов для проживання, виховання та навчання дітей. Квартира потребує санітарної побілки. Зі слів ОСОБА_11, мати дітей перебуває на роботі в Одеській області./а.с.17/.

Із змісту Витягу з протоколу №17 від 01.09.2014 р. та висновку органу опіки та піклування ЗРА ЛМР від 01.09.2014 року вбачається, що з 24.03.2011 року діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 перебувають у дитячому будинку №1 м. Львова, за цей час мати їх не відвідувала, не цікавилась їхнім здоров'ям, розвитком, не забирала додому на вихідні чи святкові дні. Вирішено рекомендувати позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 щодо її малолітніх дітей, тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у сім'ю баби, гр. ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.4, 5/.

Згідно акту від 23.04.2015 року, складеного комісією ЛКП «№ 504», зі слів сусідів в квартирі АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 /а.с.60/.

Відповідно до Витягу з медичної карти № 7537 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 11.06.2015 року по 17.06.2015 року знаходився на лікуванні в міській дитячій клінічній лікарні неврологічне відділення з діагнозом епісиндром, тонікоклонічні напади, стійка медикаментозна ремісія /а.с.59/.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій довідок №083 та № 100 від 02.09.2015 року ОСОБА_3 є учнем середньої загальноосвітньої школи № 42 м. Львова та навчається у 2-А класі. Мати учня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9., ОСОБА_1 з 1-го класу не відвідує батьківські збори, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться навчанням та вихованням сина. Всі заходи навчально-виховної роботи відвідує бабуся - ОСОБА_2 /а.с.57, 58/.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд не приймає до уваги долучений до матеріалів справи акт обстеження матеріально-побутових умов від 21.01.2011 р., згідно якого в квартирі АДРЕСА_1 є належні умови для проживання та виховання дітей та на який покликається сторона відповідача як на заперечення позовних вимог, оскільки до матеріалів справи долучено акти обстеження умов проживання в даній квартирі, складені при здійсненні наступних обстежень, зокрема у 2012 році та 2014 році в яких йдеться вже про відсутність належних умов для проживання та виховання дітей./а.с.17,18,19/.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи думку прокурора щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11 батьківських прав щодо малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, те, що відповідач в судовому засіданні ствердила, що не спілкується із своїм сином ОСОБА_3, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 з 2011 р. по даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9., оскільки вбачає свідоме нехтування нею своїх батьківських обов'язків щодо піклування про його здоров'я, виховання, фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, поважності причин невиконання обов'язків відповідач суду не навела, маючи при цьому реальну можливість спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та утриманні, а тому позов в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 підставний та підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню сина ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я малолітнього ОСОБА_3, матеріальне становище дитини, якого на даний час утримує бабця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, матеріальне становище відповідача, яка, як встановлено в судовому засіданні, працює касиром торговельного залу магазину «Барвінок-2» в ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» з 23.01.2015 року, стан її здоров'я та приходить до висновку, що з відповідача на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, тобто з 05.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи /а.с.85-87/ відповідач ОСОБА_1 протягом 2013-2015 років та на час розгляду справи в суді провідувала малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 у комунальному дитячому дошкільному будинку №1, що, на думку суду, свідчить про те, що вона цікавиться дитиною та таким чином не ухиляється від його виховання.

Також, суд враховує, що на даний час відповідач ОСОБА_1 працює касиром торговельного залу магазину «Барвінок-2» в ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок», де зарекомендувала себе з позитивної сторони /а.с.88, 89/.

Відтак, суд приходить до переконання, що позовна вимога про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12. не відповідає інтересам дитини, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та ухиляється від виховання сина ОСОБА_1, а тому така є передчасною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 121,80 гривень судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.19, 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.11, 16 Закону України «Про охорону дитинства», суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, /ІПН НОМЕР_3/ на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13,аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, /ІПН:НОМЕР_3/ - 121 /сто двадцять одну/ гривню 80 копійок судового збору в дохід держави.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський