УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, заінтересована особа - Третя запорізька державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради звернулася до суду із указаною заявою, у якій просила визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_5, та передати вказану квартиру, як відумерлу спадщину, у власність територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

На обґрунтування заяви посилалась на те, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина у вигляді вказаної вище квартири, яку у встановлений законодавством строк ніхто не прийняв, у зв'язку із чим територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради просила задовольнити заяву.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2015 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передано квартиру АДРЕСА_1, як відумерлу спадщину, у власність територіальній громаді в особі Запорізької міської ради.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити ухвалу про залишення заяву без розгляду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї Запорізької міської ради, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 погодився з висновком місцевого суду щодо задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою, який на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та виходив з того, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року визнано недійсним з моменту вчинення договір дарування спірної квартири, укладений 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також врахувавши, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилася, а спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, і з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання спадщини після смерті ОСОБА_5 відумерлою та передачі її у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

Т.О. Писана