АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Х Легіон» в особі керуючого партнера-директора Індутного СтаніславаМиколайовича, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Мосіна А.В. та старшого державного виконавця Кащеєва А.О. про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/17712/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10520/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Марцинкевич В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Мосіна А.В. та старшого державного виконавця Кащеєва А.О. Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанов, зобов'язання вчинити дії

Скаргу обґрунтовував тим, що у зв'язку із несвоєчасним направленням старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мосіним A.B. постанови про відкриття виконавчого провадження №48521338 позбавило ОСОБА_3 самостійно виконанати рішення суду в добровільному порядку відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 01 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кащевим А.О. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 853,43 грн. та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на транспортний засіб Тойота Рав 4 д.р.н. НОМЕР_1, які ОСОБА_3 не отримувались, а були отримані його представником лише 12.10.2015 року за допомогою Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень у мережі інтернет.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Мосіна А.В. та старшого державного виконавця Кащеєва А.О. про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанов, зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Х Легіон» в особі керуючого партнера-директора Індутного С.М., який діє на підставі договору про надання юридичних послуг в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.182-185), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що державні виконавці Московського відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Мосін А.В. та Кащєв А.О. діяли в межах повноважень визначених Законом України «Про відкриття провадження у справі»

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, 20 серпня 2015 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції Мосіним A.B. на підставі виконавчого листа №755/3530/15-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 05.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 238 534,34 грн. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48521338, надано строк для добровільного виконання протягом семи днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі- - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як убачається зі змісту скарги ОСОБА_3, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 48521338 від 20 серпня 2015 року скаржник отримав 27 серпня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

01 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кащеєвим А.О. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 23 853,43 грн. та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на транспортний засіб Тойота Рав 4 д.р.н. НОМЕР_1.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції Мосін A.B. та старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кащеєв А.О. діяли відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і будь-яких порушень в його діях судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо позбавлення боржника самостійно виконати рішення суду в добровільному порядку і той факт, що постанова про накладання арешту арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є передчасною, відхиляються колегією суддів виходячи з того, що у боржника було достатньо часу для добровільного виконання рішення суду, оскільки з моменту отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження - 27 серпня 2015 року та винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - 01 жовтня 2015 року пройшло понад один місяць.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають

Таким чином, порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Х Легіон» в особі керуючого партнера-директора Індутного Станіслава Миколайовича, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року залишити без зімни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: