Справа № 298/815/15-ц
Номер провадження 2/298/35/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Брітовій Е.А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу будинку недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, просить визнати нікчемним та скасувати свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 видане 26.06.2007 року Лютянською сільською радою ОСОБА_4, а також визнати нікчемним та скасувати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладеного 23.09.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати його власником спадкового будинку АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне.

В липні 1960 року його батько ОСОБА_6 звернувся до виконавчого комітету Лютянської сільської ради із заявою про надання дозволу на будівництво нового будинку на земельній ділянці де був розташований старий будинок в с. Люта, Великоберезнянського району, яку було задоволено.

06.08.1960 року старшим землевпорядником Великоберезнянської районної ради виготовлено план-схему земельної ділянки з визначенням меж в натурі.

25.08.1960 року виконавчий комітет Великоберезнянської сільської ради надав його батькові дозвіл № 249 на будівництво нового будинку в с. Люта. В січні ОСОБА_6 зареєстрував за собою право приватної власності на новозбудований будинок в погосподарській книзі №3 Лютянської сільської ради на підставі дозвільних документів. Також зазначає, що спадковий будинок відноситься до суспільної групи робітничий двір, а в погосподарській книзі помилково записано - колгоспний двір.

Будинок був збудований з двома окремими входами, в одній частині проживали батьки позивача, він та його сестра ОСОБА_7, в другій старший брат з дружиною ОСОБА_4. В 1977 році помер батько позивача, в 1984 його мати, в 1991 році брат ОСОБА_8.

Зазначає, що після смерті батька в установлені законом строки прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном, користувався приміщеннями в тій частині де проживали батьки та користувався предметами домашнього вжитку та обстановки, ключі від вхідних дверей знаходились у нього. У нього в наявності є всі оригінали документів, які були видані його батьку, як забудовнику на будівництво нового будинку в с. Люта в 1960 році.

Вказує на те, що інші спадкоємці не здійснили жодних дій, що свідчать про прийняття спадщини, а тому відповідно до законодавства відмовились від прийняття спадщини.

Всупереч вимогам Законів, 30.03.2007 року виконавчий комітет прийняв рішення № 58 про надання дозволу ОСОБА_4 на оформлення свідоцтва на спадковий будинок АДРЕСА_1. При цьому зазначає, що сільський голова не наділений повноваженнями видавати свідоцтва на спадщину. За адміністративним позовом Ужгородський міськрайонний суд рішення № 58 від 30.03.2007 року Лютянської сільської ради визнав недійсним та скасував його.

Оскільки свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 видане на підставі незаконного рішення то воно є також недійсним, а договір куплі-продажу даного будинку вчинений ОСОБА_4 зі своїм племінником ОСОБА_2 на підставі недійсного свідоцтва є недійсним з моменту його вчинення.

Позивач в судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у ньому. Також пояснив, що після закінчення університету постійно проживав у м. Ужгород, однак постійно проїжджав в с. Люта. На момент коли сільський голова видавав рішення в спірному будинку проживала ОСОБА_4, однак права власності вона не мала. Також вказав, що в архівній виписці з протоколу засідання виконкому Лютянської сільської ради депутатів трудящих № 13 від 16.07.1960 року помилково зазначено АДРЕСА_1. В судових дебатах просив позовні вимоги задовольнити, а також в резолютивній частині рішення вказати про нікчемність свідоцтва оскільки воно видано не тим органом та тією особою яка має на це право та визнати ОСОБА_2 недобросовісним набувачем.

Представник позивача в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлена судом про час та місце слухання справи. Будучи присутнім у судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася будучи належним чином повідомлена судом про час та місце слухання справи.

Представник відповідачів ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений судом про час та місце слухання справи. Будучи присутнім у судовому засіданні позов заперечив як безпідставний. Пояснив що ОСОБА_2 придбав у власність відповідно до чинного законодавства.

Представник відповідача Лютянської сільської ради також в судове засідання не з'явився подавши до суду заяву про застосування позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання просив застосувати позовну давність та відмовити в позові в повній мірі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи, а саме протоколу засідання виконкому Лютянської сільської ради депутатів трудящих № 13 від 16.07.1960 року (а.с.7), дозволу виконавчого комітету Великоберезнянської районної ради № 289 (а.с.9), даних погосподарської книги (а.с.16), заяви про надання дозволу (а.с.102) забудовником та головою домогосподарства № АДРЕСА_1..

Судом встановлено, що у 1977 році помер ОСОБА_6, у 1984 році його дружина ОСОБА_10 а в 1991 році їх син та чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_8.

Рішенням виконавчого комітету Лютянської сільської ради № 58 від 30.03.2007 року вирішено надати дозвіл ОСОБА_4 на оформлення свідоцтва про право власності на будинок № АДРЕСА_1 та Комунальному підприємству «В.Березнянське районне бюро технічної інвентаризації» зареєструвати житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та видати свідоцтво про право власності на її ім'я.

26.06.2007 року Лютянською сільською радою видано ОСОБА_4 свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1.

23.09.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивач зазначає що Ужгородський міськрайонний суд рішення № 58 від 30.03.2007 року Лютянської сільської ради визнав недійсним та скасував його.

Однак ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 року зазначену постанову Ужгородського міськрайонного суду скасовано.

Тобто рішення № 58 від 30.03.2007 року Лютянської сільської ради на підставі якого 26.06.2007 року Лютянською сільською радою видано ОСОБА_4 свідоцтво НОМЕР_1 про право власності є діючим та не скасоване.

Позивачем не наведено жодних підстав визнання договору купівлі-продажу від 23.09.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним та у чому полягає його незаконність.

Також позивачем не надано суду доказів того, що він після смерті батьків прийняв спадщину за законом, а саме шляхом вчинення дій передбачених ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), або прийняв її після втрати чинності ст. 549 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 1-4,8,10,11,15,57-60,64,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу будинку недійсними - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави недоплачений судовий збір в розмірі 43 (сорок три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий