Справа № 639/1667/16-ц
Провадження № 2/639/986/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і автомобіль, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 лютого 2016 року звернулися до суду зі спільною позовною заявою до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, у якій просили ухвалити рішення про визнати за кожною з них права власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку № 45 з надвірними будівлями по вул. Некрасова в м. Харкові, право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_3, та на 1/2 частину легкового автомобілю ЗАЗ/ модель 110307-42, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 22.07.2015 року.

Позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що з 22.07.2015 року помер їхній батько, ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилася спадщина - 1/2 частина житлового будинку № 45 з надвірними будівлями по вул. Некрасова в м. Харкові та легковий автомобіль ЗАЗ/ модель 110307-42, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстровані на імя спадкодавця. 1/2 частина вищезазначеного будинку належала спадкодавцеві на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 16.04.1983 року (4/12 частини) і на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого ХДНК № 5 16.06.1957 року (1/6 частина). Позивачі, як діти померлого, явилися його спадкоємцями за законом першої черги, інших спадкоємців немає. У 2013 році після загострення хронічних захворювань батька, коли він вже не міг самостійно пересуватися і потребував постійного стороннього догляду, позивачі вирішили провести останні роки життя батька разом з ним і забезпечити йому належні умови життя. З того часу вони живуть у житловому будинку № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові, спадщину прийняли, заяв про відмову від права на спадкування жодна з них не подавала. Оформити свої спадкові права на майно спадкодавця позивачі не можуть, оскільки не були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем і отримали відмови державного нотаріуса ХДНК № 5 з пропозицією з питання вирішення справи по суті звернутися до суду.

15.03.2016 року відповідно до положень ст. 31 ЦПК України позивачі звернулися до суду з додатковою позовною заявою, просили визнати за кожною з них право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька на 1/2 частину грошових внесків у державній ощадній касі № 3296 Жовтневого району м. Харкова (натепер «філія Харківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України») на рахунках № 017483 в сумі 5623-89 гривень і № 022786 в сумі 7717-55 гривень після смерті батька.

ОСОБА_4 до суду відповідно до положень ст.ст. 27, 31, 33 Цивільно-процесуального кодексу України надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просить встановити юридичний факт її постійного проживання з 2013 року у житловому будинку з надвірними будівлями № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові разом з батьком, ОСОБА_3, на день його смерті 22.07.2015 року, визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові, на автомобіль «ЗАЗ 110307-42», 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, який за свідоцтвом № АХС063551 від 05.10.2007 року зареєстрований на імя спадкодавця, та грошові внески з процентами у державній ощадній касі № 3296 Жовтневого району м. Харкова за № 017483 на суму 5623 гривні 89 копійок та за № 022786 на суму 7717 гривень 55 копійок після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 22.07.2015 року.

У судовому засіданні після надходження повідомлення з Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 20.07.2016 року за № 26/2-35/1208/678-БТ-17/БТ про закриття 16.08.2013 року рахунків на імя ОСОБА_3 представник позивача від цієї частини вимог відмовилася.

У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 23.05.2016 року, ОСОБА_5 з договору № 145 про надання правової допомоги від 23.05.2016 року та заяви позивача від 16.05.2016 року про розгляд справи у її відсутність підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі і підтвердила обставини, викладені в уточненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі, обставини, викладені в уточненому позові, повністю підтвердила.

В подальшому відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і надані додаткові докази заявлених вимог, приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

При вирішенні справи суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 ЦПК України про обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу «Коваленко») ОСОБА_6, народилася в м. Харкові 30.07.1957 року. Зі свідоцтва про народження, виданого у Краснобаварському ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 388 від 30.08.1957 року, вбачається, що її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 8).

04.08.1979 року вона вийшла заміж за ОСОБА_8 і змінила дівоче прізвище, що підтверджується свідоцтвом про одруження, отриманим у Палаці одруження «Жовтневий» м. Харкова на підставі актового запису № 2053 від 04.08.1979 року (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_2 (до шлюбу «Поставнича») О.О., ІНФОРМАЦІЯ_1, - рідна сестра позивача, про що свідчить свідоцтво про її народження, видане у Палаці немовлят м. Харкова на підставі актового запису № 3627 від 05.06.1969 року (а.с. 14).

09.10.2010 року вона вийшла заміж за ОСОБА_5 і змінила дівоче прізвище, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, отриманого у Комінтернівському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 435 від 09.10.2010 року (а.с. 13).

ОСОБА_3, помер 22.07.2015 року, про що зазначено у свідоцтві, виданому Відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 1245 від 22.07.2015 року (а.с.6).

Зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина: 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові та легковий автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2007 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію № АХС063551 від 05.10.2007 року.

З технічного паспорту, виготовленого 02.08.2013 року КП «ХМБТІ», вбачається, що житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 1316 кв. м., з житловою прибудовою літ «А1-1, А-2-1» і прибудовами літ. «а1, а2 та а3» та надвірними будівлями (тамбуром «а», літньої кухні «Б», сараїв «Д, М та Н», вбиралень «З та И», погребами «Е. Ж», гаражем «К», альтанкою «О», котельною «П», теплицею «Р», огорожами № 1, 4-8, вимощенням 1, 111 та вигрібною ямою № 11, складається з трьох квартир. Ми з батьком фактично займали квартиру № 2, до складу якої входять кухня, площею 9,0 кв. м., житлова кімната, площею 23,3 кв. м., вбиральня, площею 0,6 кв. м., коридор, площею 4,8 кв. м., і тамбур, площею 5,4 кв. м. Загальна площа квартири складає 43,1 кв. м., житлова 23,3 кв. м., допоміжна 19,8 кв. м (а.с. 24-29).

Як вбачається з матеріалів справи, на імя спадкодавця за правом власності на підставі дублікату за № 1-332 від 12.08.2013 року, виданого ХОДНА, та свідоцтва про право на спадщину від 16.04.1957 року, виданого ХДНК № 5 за реєстровим № 2660, зареєстрована 1/6 частина будинку. Ще 4/12 частини будинку зареєстровані на його імя згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.06.1983 року (справа № 2-1034/83 рік). Таким чином, усього на імя спадкодавця за правом власності зареєстрована 1/2 частина спірного житлового будинку. Правова належність спадкодавцеві 1/2 частини будинку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8971666 від 05.09.2013 року (а.с. 20-23), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна № 56792152 від 06.04.2016 року (а.с. 53-55) та довідкою КП «ХМБТІ» за № 1701802 від 09.08.2016 року (а.с. 94).

Факт належності ОСОБА_3 автомобілю «ЗАЗ 110307», 2007 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, за свідоцтвом № АХС063551 від 05.10.2007 року підтверджений свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 33) та даними автоматизованого обліку РСЦ МВС України в Харківській області на транспортні засоби за № 31/20-1856 від 14.04.2016 року, отриманими на запит суду (а.с. 59).

Заповіту ОСОБА_3 не залишив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43718868 від 26.04.2016 року (а.с. 68, 84).

Згідно положенням ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. У ч. 2 ст. 1223 ЦК України зазначено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Позивач стверджує, що є єдиним спадкоємцем свого батька за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, яка прийняла спадщину, оскільки на день її відкриття постійно, але без реєстрації, проживала разом зі спадкодавцем у належному йому за правом власності будинку по вул. Некрасова, 45 в м. Харкові, лікувала його, надавала батькові допомогу, якої він в силу свого віку і хронічних захворювань потребував кожен день, доглядала за батьком, від прийняття спадщини ніколи не відмовлялася.

Дружина спадкодавця ОСОБА_7, вона ж мати сторін, померла 12.03.2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом, отриманим у Відділі РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 3786 (а.с. 97).

При вирішенні справи суд виходить з положень в. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Як свідчать матеріали справи, на заяву ОСОБА_1 від 12.04.2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, яка була зареєстрована в журналі реєстрації вхідної кореспонденції за № 610/01-16, державний нотаріус ХДНК № 5 ОСОБА_9 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з приводу відсутності документального підтвердження факту прийняття спадщини і запропонувала для визнання права власності звернутися до суду. Це вбачається з письмового повідомлення ХДНК № 5 за вих. № 1048/02-17 від 19.04.2016 року (а.с. 62).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43659594 від 20.04.2016 року доведено, що після смерті ОСОБА_3 22.07.2015 року спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 69, 83).

З матеріалів справи вбачається, а саме з Рішення ЛКК ОГІВ № 518 від 16.05.2008 року (а.с. 18) та виписного епікризу № 3603 з ХОГІВВ (а.с. 96), в якому ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 12.09.2013 року по 27.09.2013 року, вбачається що він був учасником Великої Вітчизняної війни (посвідчення серії В-1 № 521036 на а.с. 93), тяжко хворів, перебував на диспансерному обліку, з 2013 року хронічні хвороби загострилися і позбавили можливості самостійно пересувався, користувався інвалідною коляскою з ручним приводом, туалетним кріслом, потребував постійного стороннього догляду.

Як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 у 2013 році переїхала до батька у будинок № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові і до самого кінця була поряд з ним. Вона більш двох років поспіль забезпечуючи спадкодавця належним доглядом, проживала з батьком в одному будинку, підтримувала його життя, надавала йому усе, чого батько потребував, господарювала, купувала і приносила продукти харчування, готувала їжу, стежила за чистотою, прала, прасувала білизну, надавала батькові необхідне медичне обслуговування, викликала додому дільничного лікаря, купувала батькові необхідні ліки.

На доказ сумісного проживання позивача з батьком протягом двох років його життя, у тому числі і на час його смерті, наданий акт № 25 від 12.02.2016 року, складений за участю жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова, де зазначено, що ОСОБА_1 з 2013 року по день смерті батька 22.07.2015 року без реєстрації проживала разом з ним у домоволодінні № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові і продовжує проживати за цією адресою (а.с. 18).

Крім того, за клопотанням представника позивача в судовому засіданні була оглянута медична картка на імя ОСОБА_1, з якої вбачається, що остання отримувала медичну допомогу у міській поліклініці №3 і її місцем проживання значиться ІНФОРМАЦІЯ_2.

До того ж, за клопотанням позивача суд допитав свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які підтвердили обставини, зазначені уточненій позовній заяві в частині доказу юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 2013 року на час відкриття спадщини.

Зазначені свідки підтвердили, що позивач дійсно у 2013 році переїхала до будинку свого батька, розташованого в м. Харкові по вул. Некрасова, 45, і стала проживати разом з ним, господарювала, стежила за чистотою, прала і прасувала білизну, купували продукти харчування, готувала батькові їжу, забезпечувала його медичним спостереженням і ліками.

Так, свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_12 протягом тривалого часу знайомі з сімєю ОСОБА_3, мешкають поруч з його будинком на вул. Некрасова в м. Харкові. Свідки неодноразово відвідували ОСОБА_3 за місцем його проживання і бачили, що останні два роки разом з ним постійно проживала дочка ОСОБА_4, яка допомагала своєму хворому батькові, який сам себе вже не обслуговував і потребував щоденної сторонньої допомоги, і виконувала усі обовязки господарки.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_13 є рідними доньками позивача. Свідок ОСОБА_11М до того ж працює старшою медичною сестрою в ОГВВВВ. Свідки розповіли, що їхня мати з 2013 року постійно знаходилася поряд з дідусем в належному йому будинку, доглядала за ним, обробляла город, саджала квіти, готувала дідусеві їжу, слідкувала за його медичним доглядом, купувала ліки, допомагала дідусеві пересуватися, прийняла на себе усю турботу за ним. Мати займала окрему кімнату, в якій мала власне спальне місце.

На а.с. 30, 31 знаходяться договір замовлення № 660/б№ 1 на організацію та проведення поховання, з якого вбачається, що замовником облаштування місця поховання ОСОБА_3 була ОСОБА_1, яка на час складання договору 22.07.2015 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 і сплатила гроші в розмірі 1428 гривень 70 копійок.

Аналогічного змісту рахунок знаходиться на а.с. 31, в якому зазначено, що замовником ритуальних послуг на поховання ОСОБА_3 була ОСОБА_1, яка мешкає в м. Харкові по вул. Некрасова, 45.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення у судовому порядку крім тих, що зазначені у ч. 1 статті, і інших фактів, від яких залежать виникнення, зміна та припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

У п. 23 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику по справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Суд виходить також з положень п. 5.1 Роз?яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, де зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, вважається таким, що прийняв спадщину. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, будинкова книга та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, суд вважає уточнені позовні вимоги ОСОБА_14 такими, що були доведені і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 60, 114, 209, 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, п. п. 1, 7 ППВСУ № 5 від 31.03.1995 року зі змінами, внесеними згідно з ППВСУ № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, п.п. 1-3, 20, 23, 27 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п.п. 1, 3.1, 5.1 Розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і автомобіль - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання з 2013 року ОСОБА_1 (уродженої «Поставничої») ОСОБА_6 у житловому будинку з надвірними будівлями № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові разом з батьком, ОСОБА_3, на день його смерті 22.07.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 (уродженою «Поставничою») ОСОБА_6 право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 45 по вул. Некрасова в м. Харкові після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 22.07.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 (уродженою «Поставничою») ОСОБА_6 право власності у порядку спадкування за законом на автомобіль «ЗАЗ 110307 42», 2007 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_2, який за свідоцтвом № АХС063551 від 05.10.2007 року зареєстрований на імя ОСОБА_3, після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 22.07.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович