Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1513/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Отян О. В.
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

27.07.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В. В., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Київський Страховий дім» та товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000», публічного акціонерного товариства «Київський Страховий дім», третя особа зі сторони відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення на свою користь внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування, а саме: матеріальної шкоди - 50 000 грн., шкоди заподіяної життю - 100 000 грн., моральної шкоди - 2 500 грн., а всього - 152 500 грн. та до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» про стягнення матеріальної шкоди - 527 660 грн., моральної шкоди - 297 500грн., витрати на правову допомогу - 3000 грн., а всього - 828160 грн.

ОСОБА_2 звернулася з позовом до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення на свою користь внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування, а саме: матеріальної шкоди - 24 961 грн., моральної шкоди - 100 000 грн., та до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» про стягнення моральної шкоди - 400 000 грн., крім цього просила стягнути солідарно з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» та товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» судові витрати в сумі 3000 грн.. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2016 року, позови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»: витрати на поховання у розмірі 7308 гривень 00 копійок, шкоду, пов'язану з фізичним знищенням транспортного засобу, у розмірі 49 500 гривень 00 копійок, моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи , у розмірі 2 500 гривень 00 копійок. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000»: витрати на поховання у розмірі 2 712 гривень 00 копійок, шкоду, пов'язану з фізичним знищенням транспортного засобу, у розмірі 239 043 гривні 77 копійок, моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи , у розмірі 97 500 гривень 00 копійок.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»: витрати на поховання у розмірі 7308 гривень 00 копійок, моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи , у розмірі 12 116 гривень 00 копійок.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи , у розмірі 117 384 гривні 00 копійок.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати за проведення експертизи у розмірі 856 гривень 10 копійок.

Стягнуто з акціонерного товариства «Київський Страховий дім» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати за проведення експертизи у розмірі 366 гривень 90 копійок .

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Київський Страховий дім» судовий збір на користь держави у розмірі 860 гривень 40 копійки .

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» » судовий збір на користь держави у розмірі 5640 гривень 82 копійки . У апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000» просить скасувати рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2016 року і відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в задоволенні позовів , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. У апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» просить рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2016 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» шкоди пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу у розмірі 49500 грн. - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові в цій частині , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Представник ПрАТ «Київський страховий дім» 26.07.2016 року подав до апеляційного суду Кіровоградської області заяву про розгляд справи у режимі відео конференції , яка колегією суддів не була задоволена. Посилання у заяві на неможливість участі у розгляді справи у зв'язку із занятістю у іншому судовому процесі колегією суддів визнано неповажною причиною. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Олександрівського районного суду від 16.04.2015 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України , а саме - вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом (транспортний засіб RENAULT PREMIUM 450,19Т, номерний знак НОМЕР_1), що спричинило смерть потерпілого - ОСОБА_5

Власником вантажного сідлового тягача RENAULT PREMIUM 450,19Т, номерний знак НОМЕР_1, є відповідач ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000». ОСОБА_4 з 10.05.2011 року по момент події працював у ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» водієм вантажного автомобіля, за ним був закріплений автомобіль RENAULT PREMIUM 450,19Т, номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/0373957 від 20.05.2014 року між ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» та ПрАТ «Київський страховий дім» укладено договір страхування власників наземних транспортних засобів строком на 12 місяців. Згідно з п. 2 страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100000 грн., майну - 50000 грн., сума франшизи встановлена в розмірі 5000 грн. ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про подію, що може бути визнана страховою від 23.09.2014 року та заявами про виплату страхового відшкодування від 06.11.2015 року у розмірі 100 000 грн. та 495801 грн. 78 коп. з документами , що підтверджують вимоги ( т.3 а.с.67-69). ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування від 04.02.2016 року у розмірі 126461 грн., з якої 26461 грн. - матеріальна шкода , а 100 000 грн. - моральна з документами , що підтверджують вимоги ( т.3 а.с.265). Згідно паспорту, свідоцтва про одруження( т.1 а.с.75-77) позивач ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т. 3 а.с.72 ) , а позивач ОСОБА_2 - його донькою (т.1 а.с.90-93). Згідно довідки Бірківської сільської ради (т.3 а.с.73) ОСОБА_5 був зареєстрований на території сільської ради разом з дружиною ОСОБА_3 з 30.09.2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка і на даний час тут зареєстрована . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СРВ №947384 від 29.01.2008 року , ( том 3 а.с.168) власником «Hyundai Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 був зареєстрований ОСОБА_5, а успадкувала вказаний автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди ,вартістю 41294 грн. 92 коп., його дружина ОСОБА_3 за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2015 року (том 3 а.с.276) . Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №3/16 від 19.02.2016 року ( том 3 а.с.232-237) вартість автомобіля Hyundai Santa Fe 2.7 4АТ4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, до дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2014 року складала 288 543 грн.77 коп. Вартість матеріального збитку завдані власнику вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди , що трапилася 08.09.2014 року складала 288 543 грн. 77 коп., та 363314 грн. 74 коп. на день проведення експертизи . Згідно квитанції від 13.01.2016 року ТОВ «ЮРЕКС»( том 3 а.с.256) прийнято від ОСОБА_3 за експертну оцінку ТЗ - 3000 грн. Згідно повідомлення про неможливість надання висновку №23 судової авто товарознавчої експертизи від 29.03.2016 року ( том 4 а.с.14) неможливо визначити вартість автомобіляНОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2014 року у зв'язку з його відсутністю. Згідно документу без назви ФОП ОСОБА_6 від 19.11.2014 року (том 4 а.с.83 ) вартість та аванс у розмірі 31000 грн. за пам'ятник «гранітний хрест» з підставкою (2 шт.) та квітником(1 шт.) з доставкою в с.Бірки Олександрівського району та встановленням ; замовник ОСОБА_3 Згідно накладної №78 від 08.09.2014 року ПП ОСОБА_7 ( том 4 а.с.82) одержано ОСОБА_3 товар на ритуальні послуги на суму 10020 грн.(чоловічий одяг і взуття, покрівець, покривало, простиня , наволочка , хустки, носовики , полотенця ). Згідно витягу з ЄДРПОУ (том 4 а.с.85) вказаний ПП є зареєстрований як підприємець з роздрібної торгівлі. Згідно документу без назви ФОП ОСОБА_6 від 31.09.2015 року (том 3 а.с.256 ) вартість та аванс у розмірі 12800 грн. за гранітне огородження ,стіл з лавкою з їх встановленням, облицювання плиткою ; замовник ОСОБА_2 ; на звороті запис «робота виконана , претензій не маю» і підпис. Відповідно до витягу з ЄДРПОУ (том 3 а.с.258-263) ОСОБА_6 є приватним підприємцем з видом діяльності - різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю. Згідно розрахункової квитанції серії ЛЛКД від 619615 ФОП ОСОБА_6.(том 4 а.с.92 ) за огорожу, стіл, лавку, облицювання плиткою сплачено 12800 грн. Позивач ОСОБА_2 з 10.09.2014 року перебуває на обліку у психіатра з приводу вираженого невротичного розладу, потребує постійного медикаментозного лікування та санаторно-курортного лікування ( т.2 а.с.170). Згідно довідки ЛКК №638 від 18.12.2015 року (т.3 а.с.52) позивач ОСОБА_2 хворіє на вегето-судинну дистонію по змішаному типу, кризовий перебіг, тривожно невротичний стан , остеохондроз шийно-грудного відділу хребта з горішковим та больовим синдромом; по стану здоров'я потребує постійного медикаментозного лікування, обмеження психоемоційних навантажень , при загостренні - стаціонарне лікування , санаторно-курортне лікування . Згідно виписки з медичної амбулаторної карти ОСОБА_2 з 10.09.2014 року по 07.12.2015 року (т.3 а.с.131-134) вона 10.09.2014 року звернулася до сімейного лікаря зі скаргами серцебиття, головну біль , знервованість , порушення сну , загальну слабкість, котрі пов'язує з перенесеним стресом - смертю батька; встановлено діагноз - вегето-судинна дистонія, астено-невротичний синдром, призначено лікування.10.09.2014 року - огляд психіатра, скарги на загальну слабкість, роздратованість, плаксивість безсоння, стан хворої погіршився після психотравми (смерть батька); встановлено діагноз - виражений невротичний розлад, призначено лікування. У подальшому зверталася регулярно до вказаних лікарів з приводу аналогічних скарг. Згідно фіскальних чеків аптечного пункту № 2 смт.Олександрівки ПАТ «Ліки Кіровоградщини» , розрахункових квитанцій ФОП ОСОБА_8 аптека №1.( т.3 а.с.59-63 ) придбано за період з 10.09.2014 року по 23.11.2015 року медикаментів на загальну суму 8274 грн. 57 коп. Згідно ксерокопії чеку №63 від 07.05.2015 року ПП ОСОБА_9.( т.3 а.с.56) сплачено за лазерний світловод 3600 грн Згідно пенсійного посвідчення №1, свідоцтва про укладення шлюбу , довідки Олександрівського РЦЗ та Олександрівської селищної ради ( т.3 а.с.53-55,136-137) чоловік позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 отримує пенсію як інвалід 3-ї групи загального захворювання до 31.01.2016 року , перебуває на обліку як безробітний з 10.02.2015 року; подружжя проживає разом. Згідно довідки Кіровоградського національного технічного університету від 15.12.2015 року, свідоцтва про народження, квитанцій , договору про навчання №2074014 ( т.3 а.с.50-51,59,128-129) син позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у вказаному навчальному закладі на 4 курсі центру заочної та дистанційної освіти за спеціальністю - системна інженерія; вартість навчання :за семестр -2060 грн.00 коп., загальна - 16480 грн. 00 коп.; 16.09.2015 року та 22.01.2016 року ним було оплачено вартість навчання по 2060 грн. Згідно довідки Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля від 23.12.2015 року ( т.3 а.с. 57) ОСОБА_11 також навчається на 2-му курсі денної форми навчання вказаного інституту за державним замовленням для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», знаходиться на повному державному забезпеченні, термін закінчення навчання - 14.06.2018 року. Згідно чеку АЗС №11 сел.Олександрівка ( т.3 а.с.59) 19.11.2015 року сплачено 287 грн. 20 коп. Згідно фіскальних чеків АГЗП м.Кіровограда ТОВ «Вестен-ІСС»(том 3 а.с.264) придбано газ скраплений : 23.02.2016 року - 18,79 л. на суму 150 грн. 32 коп., 16.03.2016 року - 25 л. на суму 200 грн.00 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №5 від 29.01.2016 року АО «АФ Рамаданова і партнери» (том 3 а.с. 264 ) прийнято від ОСОБА_2 1000 грн. на підставі уг. від 29.01.2016 року консультації складання процесуальних документів. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №11 від 02.02.2016 року АО «АФ Ромаданова і партнери» (том 3 а.с. 264 ) прийнято від ОСОБА_2 200 грн. на підставі консультації .

З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст. 23, 1167, 1187 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовів. При цьому суд зазначив, що вирішуючи питання отримання позивачами моральної шкоди внаслідок смерті від дорожньо-транспортної пригоди близької людини ОСОБА_5, суд, враховуючи характер немайнових втрат, характеру і обсягу страждань позивачів, засади розумності, виваженості та справедливості , приходить до висновку про заподіяння позивачам моральної шкоди - ОСОБА_3 у розмірі 100 000 грн., а ОСОБА_2 у розмірі 130 000 грн., відповідно положенням ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 23,27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Позивач ОСОБА_3 є дружиною померлого, з яким проживала разом однією сім'єю . Вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, внаслідок його загибелі вона позбулася моральної і фізичної підтримки, яку отримувала від чоловіка. Передчасна його смерть та фактичне знищення автомобіля НОМЕР_2 завдало їй моральних страждань, що виразилися у позбавленні можливості вести нормальний спосіб життя та потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач до цього часу не може повернутися до звичайного людського нормального психічного та морального стану в зв'язку з втратою чоловіка.

Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 За два дні після отримання інформації про його смерть звернулася до лікарні з приводу різкого погіршення стану здоров'я, яке проявилось у вегето - судинній дистонії, астено -неврологічному синдромі, невротичному розладі. Наслідком вказаного звернення стало призначення низки заспокійливих та інших медикаментозних препаратів, позивач продовжує лікуватися до цього часу. Моральна шкода внаслідок того , що батько регулярно матеріально забезпечував її сім'ю у судовому засіданні доведена не була. Крім цього , суд констатував, що смерть ОСОБА_5 є невідновною втратою для позивачів , що , крім необхідності внесення змін до їх звичного способу життя , тягне за собою довготривалі моральні страждання не тільки за минулий час , а і на майбутнє. Тому , суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_2 було доведено у судовому засіданні, шляхом надання письмових доказів (медичні довідки та висновки ) про отримання нею більш глибоких та тривалих моральних страждань , а тому розмір доведеної моральної шкоди ,відносно неї має бути більшим, ніж відносно позивача ОСОБА_3 Також суд зазначив, що оскільки загальний розмір моральної шкоди , що підлягає стягненню з ПАТ «Київський страховий дім» на користь позивачів не може перевищувати 14616 грн. 00 коп. , то різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує володілець транспортного засобу , відповідно до положень ст.1187 ЦК України , а тому з ТОВ «Транс-Авто 2000»необхідно стягнути моральну шкоду на користь ОСОБА_3 у розмірі 97 500 грн. 00 коп. та ОСОБА_2- 117 384 грн. 00 коп.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди , суд першої інстанції зазначив, що позивач ОСОБА_3 звернулася до страховика з заявою про страхове відшкодування 06.11.2015 року ( відповіді про відшкодування страховик до цього часу не надав) , таким чином не порушивши наведені строки звернення. В даному випадку страховиком, в порушення вимог закону, не виплачене страхове відшкодування, а також й не прийняте обґрунтоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, чим порушено права позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування лише 04.02.2016 року , порушивши зазначені вище строки. Однак , сам факт порушення строку надання документів , що стосуються страхового випадку , за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови від здійснення страхової виплати. Зазначене лише може бути підставою тоді , коли таке порушення перешкодило страховику переконатися , що ця подія є страховою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а апеляційні скарги вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «Київський страховий дім» щодо відсутності правових підстав для стягнення з страхової компанії страхового відшкодування з посиланням на те, що заява про страхове відшкодування подана позивачем ОСОБА_3 після спливу одного року з моменту ДТП є необгрунтованими. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/0373957 від 20.05.2014 року між ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» та ПрАТ «Київський страховий дім» укладено договір страхування власників наземних транспортних засобів строком на 12 місяців. Згідно з п. 2 страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100000 грн., майну - 50000 грн., сума франшизи встановлена в розмірі 500 грн.( т.3 ас. 49) ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про подію, що може бути визнана страховою від 23.09.2014 року та заявами про виплату страхового відшкодування від 06.11.2015 року у розмірі 100 000 грн. та 495801 грн. 78 коп. з документами , що підтверджують вимоги ( т.3 а.с.67-69). Відповідно до п.12.1.ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страхове відшкодування має бути зменшеним на суму франшизи . Відповідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно п.30.1. ст.30 наведеного Закону - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №3/16 від 19.02.2016 року ( том 3 а.с.232-237) вартість автомобіля Hyundai Santa Fe 2.7 4АТ4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, до дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2014 року складала 288 543 грн.77 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Santa Fe 2.7 4АТ4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди , що трапилася 08.09.2014 року складала 495802 грн. 47 коп. Згідно п.15 Постанови ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» N 4 від 01.03.2013 року - якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Таким чином автомобіль Hyundai Santa Fe 2.7 4АТ4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є фізично знищеним , а тому суд першої інстанції правомірно стягнув з страхової компанії у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у межах ліміту відшкодування 49500.00 грн. Крім цього слід зазначити, що подання позивачем ОСОБА_3 до страхової компанії заяви про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди більше ніж через рік з дати ДТП відповідно до ст. 37.4.1 ст. 37 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійсно може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування . Разом із тим , страхова компанія не надала доказів такої відмови , а тому зазначена обставина не є перешкодою для звернення позивача з такими вимогами до страхової компанії шляхом пред'явлення позову у межах строку позовної давності. Такий висновок колегії суддів узгоджується із правовою позицією ВСУ по справі № 6-192 цс16 від 29.06.2016 року. Є необгрунтованими і доводи скарги ПрАТ « Київський страховий дім» щодо відсутності правових підстав для відшкодування витрат понесених позивачем за проведення експертизи з посиланням на те, що позивач ОСОБА_3 не надала для огляду транспортний засіб. Як вбачається із матеріалів справи , директор ТОВ «Транс - Авто 2000» 10.09.2014 року , тобто через 2 дні після ДТП направив до страхової компанії повідомлення про подію, що може бути визнана страховою, зазначивши у повідомленні окрім забезпеченого транспортного засобу також автомобіль Санта-Фе, як інший учасник ДТП. Доказів того , що представник страхової компанії у визначений законом строк прибув для огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення заподіяних збитків , а позивач ОСОБА_3 не надала його для огляду , матеріали справи не містять. Є необгрунтованими і доводи апеляційної скарги ТОВ «ТРАНС - АВТО 2000». Доводи щодо відсутності правових підстав для стягнення з ТОВ «ТРАНС - АВТО 2000» моральної шкоди на користь позивачів спростовуються наступним. Право на відшкодування моральної шкоди передбачено ст. 23, 1168, 1187 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода , завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові ( дружині), батькам ( усиновлювачам), дітям ( усиновленим) , а також особам , які проживали з нею однією сім'єю. Як встановлено судом першої інстанції позивачі відносяться до осіб , які мають право на відшкодування моральної шкоди : ОСОБА_3 - дружина померлого , ОСОБА_2 - дочка. Вироком Олександрівського районного суду від 16.04.2015 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України , а саме - вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом (транспортний засіб RENAULT PREMIUM 450,19Т, номерний знак НОМЕР_1), що спричинило смерть потерпілого - ОСОБА_5 Власником вантажного сідлового тягача RENAULT PREMIUM 450,19Т, номерний знак НОМЕР_1, є відповідач ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000». ОСОБА_4 з 10.05.2011 року по момент події працював у ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» водієм вантажного автомобіля, за ним був закріплений автомобіль RENAULT PREMIUM 450,19Т, номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки , відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Докази того , що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого матеріали справи не містять , а вирок суду свідчить саме про вину водія ОСОБА_4 у смерті ОСОБА_5 На момент ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» , а тому власник джерела підвищеної небезпеки повинен відшкодувати дружині та доньці загиблого заподіяну матеріальну та моральну шкоду. Як вбачається із змісту рішення суду першої інстанції , при визначенні розміру моральної шкоди суд врахував, що позивач ОСОБА_3 є дружиною померлого, з яким проживала разом однією сім'єю . Вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, внаслідок його загибелі вона позбулася моральної і фізичної підтримки, яку отримувала від чоловіка. Передчасна його смерть та фактичне знищення автомобіля НОМЕР_2 завдало їй моральних страждань, що виразилися у позбавленні можливості вести нормальний спосіб життя та потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач до цього часу не може повернутися до звичайного людського нормального психічного та морального стану в зв'язку з втратою чоловіка.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди доньці загиблого ОСОБА_2 , суд першої інстанції врахував вона є донькою ОСОБА_5 За два дні після отримання інформації про його смерть звернулася до лікарні з приводу різкого погіршення стану здоров'я, яке проявилось у вегето - судинній дистонії, астено -неврологічному синдромі, невротичному розладі. Наслідком вказаного звернення стало призначення низки заспокійливих та інших медикаментозних препаратів, позивач продовжує лікуватися до цього часу. Моральна шкода внаслідок того , що батько регулярно матеріально забезпечував її сім'ю у судовому засіданні доведена не була. Крім цього , суд констатував, що смерть ОСОБА_5 є невідновною втратою для позивачів , що , крім необхідності внесення змін до їх звичного способу життя , тягне за собою довготривалі моральні страждання не тільки за минулий час , а і на майбутнє. Тому , суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_2 було доведено у судовому засіданні, шляхом надання письмових доказів (медичні довідки та висновки ) про отримання нею більш глибоких та тривалих моральних страждань , а тому розмір доведеної моральної шкоди ,відносно неї має бути більшим, ніж відносно позивача ОСОБА_3

Є необгрунтованими і доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для стягнення з ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» на користь позивача ОСОБА_3 матеріальної шкоди , пов'язаної із знищенням транспортного засобу. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №3/16 від 19.02.2016 року ( том 3 а.с.232-237) вартість автомобіля Hyundai Santa Fe 2.7 4АТ4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, до дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2014 року складала 288 543 грн.77 коп. Ліміт відповідальності страхової компанії відповідно до полісу страхування за шкоду , заподіяну майну визначено у розмірі 50000. 00. За вирахуванням франшизи суд правильно стягнув з страхової компанії 49500.00 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП і стягнутою із страхової компанії суми становить 239043 грн. 77 коп. ( 288 543, 77 грн. - 49500.00) , яку суд першої інстанції правомірно та у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України стягнув з власника транспортного засобу ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000». Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",. При вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля, з'ясуванню підлягають вартість транспортного засобу, вартість його ремонту і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту; при цьому розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання такого транспортного засобу фізично знищеним. Як вбачається із матеріалів справи , питання щодо того , чи погоджується власник транспортного засобу ОСОБА_3 на визнання його фізично знищеним , ні ПрАТ «Київський страховий дім» , ні ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000». не ставило , і зазначене питання судом не обговорювалося . Крім цього , слід зазначити , що у зв'язку із пред'явленням позовів до ПрАТ «Київський страховий дім» , та до ТОВ «ТРАНС-АВТО 2000» прерогативу щодо застосування ст. 30 вищезазначеного Закону має саме страхова компанія. Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст.308, 313 - 315, 319 ЦПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський Страховий дім» - відхилити. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000»- відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2016 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :