АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1203/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/789/1000/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника позивачів адвоката Драгана В.П.; відповідача ОСОБА_5; адвокатів відповідачів Суп М.Б., Бахіра Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та третіх осіб: Бучацької міської ради, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, про знесення самочинно збудованих будівель,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бучацької міської ради про знесення самочинно збудованих будівель.

В ході розгляду справи позовні вимоги уточнювались.

У червні 2015 року до участі в справі було залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області.

У серпні 2015 року до участі в справі були залучені в якості співвідповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_10

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2016 року у позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та третіх осіб: Бучацької міської ради, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, про знесення самочинно збудованих будівель гаражу, піднавісу та літньої кухні, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вважають рішення суду незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що суд безпідставно не прийняв до уваги висновок будівельно-технічної експертизи, яким встановлено порушення відповідачами права позивачів на безпечне співіснування. Також, суд невірно оцінив рішення Бучацької міської ради від 12 січня 2016 року, оскільки в результаті виготовлення нових кадастрових планів (відновлення меж земельних ділянок в натурі) змінилася не площа земельної ділянки позивачів, а її конфігурація в частині суміжного землекористування.

В апеляційному суді позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник позивачів адвокат Драган В.П. підтримали вимоги апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_5; адвокати відповідачів Суп М.Б., Бахір Р.М вважають апеляційну скаргу безпідставною.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки та будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є власниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_3. Дане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0800 га, переданій відповідачам у користування на підставі рішення №34 виконавчого комітету Бучацької міської ради від 27.02.1976 року. На межі даної земельної ділянки у 1985 році, за погодженням із сусідами, ОСОБА_5 було зведено спірний гараж.

У 2007 році ОСОБА_5 проведено добудову піднавісу та літньої кухні на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні відповідачів. Добудова проведена на підставі рішення виконавчого комітету Бучацької міської ради від 30.08.2007 року №1055, згідно із будівельним паспортом НОМЕР_1 на будівництво добудови до житлового будинку та літньої кухні, виготовленим ПП«Архітектурно-проектні роботи».

Згідно з висновком експертизи № 716/15-22 від 25.03.2016 року вбачається розташування гаражу та навісу прибудованого до добудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 не відповідає вимогам ДБН. Літня кухня по АДРЕСА_1, побудована з відхиленнями від будівельного паспорта НОМЕР_1 на будівництво добудови до житлового будинку та літньої кухні по АДРЕСА_1. Відстань від житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 до межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 3,16м-3,19м, що відповідає п.3.25* ДБН 360-92** (відстань до межі сусідньої ділянки). Відстань від гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_1 до межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 становить 0,13м-0,23м, що не відповідає п.3.25* ДБН 360-92** (відстань до межі сусідньої ділянки).

Відстань від гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_1 до житлового будинку по АДРЕСА_2 становить 3,32м, що не відповідає п.3.25а* ДБН 360-92** (протипожежні розриви між будівлями)

Відстань від гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_1 до вікон житлових кімнат житлового будинку по АДРЕСА_2 становить 5,82м. та 6,57м., що не відповідає п.7.50 ДБН 360-92**.

Відстань від літньої кухні, що знаходиться по АДРЕСА_1 до межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 становить 0,81м-0,83м, що не відповідає п.3.25* ДБН 360-92** (відстань до межі сусідньої ділянки).

Відстань від дерев'яних колон навісу, що знаходиться по АДРЕСА_1 до межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 становить 1,26м., що відповідає п.3.25* ДБН 360-92** (відстань до межі сусідньої ділянки).

Відстань від дерев'яних колон навісу, що знаходиться по АДРЕСА_1 до житлового будинку по АДРЕСА_2 становить 4,42м, що не відповідає ДБН.

У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності до ч.7 цієї ж статті у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, що здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Згідно зі ст.376 ЦК України суб'єктом звернення з позовом до суду про знесення гаражу, піднавісу та літньої кухні у випадку істотного порушення будівельних норм і правил може бути лише відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування.

Разом з тим, власник майна, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись з відповідним позовом, позивачі вказували, що внаслідок недотримання відповідачем ДБН в частині відстаней між будівлями, їм створюються перешкоди у вигляді затінення, опади у вигляді дощу та снігу попадають на їх земельну ділянку, крім того створюється пожежна небезпека.

Згідно з нормами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вірно виходив з тих обставин, що позивачами не доведено та судом не встановлено, що спірні будівлі гаражу, піднавісу та літньої кухні чинять перешкоди позивачам у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що суд не взяв до уваги висновку будівельно-технічної експертизи при ухваленні рішення на доведення позовних вимог. Як вбачається з даного висновку, будь-яких дефектів, що виникли у майні позивачів внаслідок здійснення ОСОБА_5 будівництва та причинно-наслідкового зв'язку між цими дефектами та здійснення відповідачем будівництва, не виявлено. А відтак, не виявлено і порушення прав позивачів з боку відповідача. Самі по собі дані про порушення будівельних норм і правил, які на думку експерта, мають місце, не можуть свідчити про створення перешкод позивачам у користуванні своєю власністю. Згідно зі ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Таким чином, висновок експерта не має наперед встановленого значення, йому не надається перевага перед іншими доказами і, як всі інші докази, він оцінюється суддею за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що було зроблено судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги твердження осіб, які подали апеляційну скаргу, про неналежність документів, які долучені відповідачами у ході судового розгляду, як доказів законності проведеного будівництва (реконструкції) квартири по АДРЕСА_1. Оскільки рішення Бучацької міської ради від 30.08.2007 року №1055, яким ОСОБА_12 надано дозвіл на будівництво добудови до житлового будинку та літньої кухні по АДРЕСА_3 та будівельний паспорт НОМЕР_1 на будівництво добудови до літньої кухні та житлового будинку по АДРЕСА_3 містять інформацію щодо предмета доказування - наявності відповідного дозволу на будівництво об'єктів нерухомого майна, оформленого у встановленому законом порядку уповноваженим на те суб'єктом владних повноважень, а тому є належними та допустимими доказами, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів не може прийняти до уваги факт притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУПАП за проведення будівельних робіт з будівництва літньої кухні та добудови до житлового будинку, згідно з будівельним паспортом, виданим ПП "Архітектурно-проектні роботи» від 11 липня 2005 року, без реєстрації об'єкта в органах ДАБК, оскільки такі порушення зі сторони відповідача, не свідчать про порушення державних, будівельних норм, стандартів та правил, які б створювали позивачам перешкоди у користуванні їх власністю. 11 лютого 2015 року під час здійснення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області встановила факт виконання ОСОБА_5 будівельних робіт без оформлення дозвільної документації, однак порушень будівельних норм, стандартів та правил у сфері будівництва, які свідчать про небезпечність спірних будівель в їх експлуатації не встановлено. А тому Інспекція ставила питання не про знесення спірних будівель, а про їх реєстрацію в органах ДАБК.

Таким чином, суд вважає, що в ході розгляду даної справи позивачами не доведено, а судом не здобуто доказів які б підтверджували наявність перешкод для позивачів у здійсненні ними права володіння, користування та розпорядження своїм майном за адресою: АДРЕСА_2, які пов'язані із будівництвом спірних будівель, що здійснювалося відповідачами за адресою: АДРЕСА_1.

Не спростовує правильних висновків суду посилання позивачів в апеляційній скарзі на рішення Бучацької міської ради від 12 січня 2016 року, оскільки з даного рішення не вбачається побудова спірного гаражу на земельній ділянці позивачів. Навпаки, даним рішенням міська рада відмовила у долученні співвласникам земельної ділянки в АДРЕСА_2, тобто позивачам, до їх власної земельної ділянки, земельну ділянку між користувачами земельної ділянки по АДРЕСА_3 (відповідачами) та позивачами, котра була вилучена згідно із рішенням Бучацької міської ради №73 від 10 грудня 2015 року.

За таких обставин, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Заперечення, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,305,307,308,313-315;317;324;325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Драгана Володимира Петровича в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.