Провадження № 2/235/2262/16
Справа № 235/ 4934/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

29 липня 2016 року суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Данилів С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

Одночасно із позовом подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на жилий будинок, що знаходяться за адресою вул. Карла Маркса, 70 м. Красноармійськ (Покровськ), мотивуючи свою заяву наступним.

Заявник зазначає, що оскільки предметом позову є поділ майна, а відповідачу на підставі договору дарування належить вищевказаний будинок, то, на його думку, існує побоювання позивача щодо можливості відповідача у справі розпорядитися вказаним нерухомим майном, шляхом його продажу.

Вивчивши заяву та матеріали позову, приходжу до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Ст. ст. 10, 60 ЦПК України встановлено, що розгляд та вирішення цивільних справ в судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, обґрунтовуючи поданий позов, заявник зазначає, що він звернувся до суду із позовом про розподіл майна, а саме, будинку, яким відповідач володіє на підставі договору дарування. Вказує, що відповідач збирається його продати, а тому вважає, що подання ним вищевказаного позову є достатньою підставою для забезпечення позову.

Як вбачається із тексту позову, жилий будинок, що знаходяться за адресою вул. Карла Маркса, 70 м. Красноармійськ (Покровськ) належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 05 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом Красноармійського нотаріального округу, зареєстр в реєстрі № 269. Інших власників щодо цього будинку немає.

У заяві про забезпечення позову позивач не навів інших достатніх підстав щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач будуть ухилятися від виконання рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання.

Суд вважає, що заява щодо забезпечення позову не обґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя: С.В. Данилів

29.07.16