Справа № 303/6930/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ІГНАТЮКА Б.Ю., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі КУХТІ М.В.

за участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» і ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

05.11.2015 ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_4, звернувся до суду із позовом до ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 про визнання припиненим договору поруки. У подальшому позивач змінив предмет позову, просив визнати припиненою поруку. Уточнений позов мотивувався наступним.

04.12.2007 Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», уклало із ОСОБА_3 (після укладення шлюбу - ОСОБА_3) кредитний договір № ML-801/088/2007, за яким надало останній 53000,00 дол. США в кредит із сплатою відсотків та строком повернення коштів на умовах, передбачених договором. На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором банк уклав 04.12.2007 із позивачем договір поруки № SR-801/089/2007, відповідно до якого позивач несе перед кредитором солідарну відповідальність із боржником.

За правилами, встановленими ст. 559 ч. 4 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Верховний Суд України у постанові від 17.09.2014 висловив правову позицію, відповідно до якої вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

ОСОБА_3 уже понад рік не сплачує чергових платежів за кредитним договором.

Посилаючись на ці обставини та на право вимагати судовим порядком визнання припиненими зобов'язань за договором поруки у разі заперечення цього факту кредитором, позивач остаточно просив визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки № SR-801/089/2007, укладеним 04.12.2007 між ним і ПАТ «ОТП Банк» у якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № ML-801/088/2007 від 04.12.2007.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.01.2016 у позові відмовлено.

Позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4, ставить в апеляції питання про скасування рішення суду та задоволення позову. Вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, посилається загалом на ті ж обставини, якими мотивувався позов. Крім цього, зазначає, що внаслідок порушення зобов'язань позичальником у кредитора з квітня 2014 року виникло право вимагати дострокового погашення кредиту, тоді як із відповідним позовом той звернувся до суду лише 31.08.2015, тобто, із пропуском встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, який є преклюзивним, тому на момент звернення кредитора до суду порука вже припинилася.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який апеляцію підтримав, представника відповідача ОСОБА_2, який апеляцію не визнав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності. Рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. З урахуванням одержання судом під час апеляційного розгляду справи документів щодо пред'явлення кредитором вимог про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованого за кредитним договором, у справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

За приписами ЦК України щодо кредитних зобов'язань і поруки в редакції, що була чинною на час їх виникнення, цивільні права та обов'язки, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; позичальник зобов'язаний повернути борг кредитору, а останній вправі вимагати стягнення боргу, за відповідних умов - достроково, з боржника і поручителя, які відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 541, 543, 553, 554, 611, 612, 614, 622-625, ст. 1050 ч. 2, ст. 1054 ЦК України).

Порука припиняється, зокрема: із припиненням забезпеченого нею зобов'язання (ст. 559 ч. 1 ЦК України); після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ст. 559 ч. 4 ЦК України).

Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», 04.12.2007 уклало з ОСОБА_3 кредитний договір № ML-801/088/2007, до якого 23.11.2009 у зв'язку зі зміною прізвища позичальника з «Гітік» на «Соколова» уклало додатковий договір № 1 щодо зміни реквізитів сторони, і надало позичальнику кредит у розмірі 53000,00 дол. США строком по 04.12.2022 зі встановленням за користування коштами плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка 5,99% річних + FIDR (а.с. 4-9).

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором банк 04.12.2007 уклав із ОСОБА_1 договір поруки № SR-801/089/2007 (а.с. 10). За його умовами ОСОБА_1 зобов'язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань, поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 1); порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань… у такому розмірі… у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, зокрема: повернення основної суми кредиту, сплата відсотків, сплата штрафних санкцій (ст. 2); у випадку невиконання боржником… зобов'язань…, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань у повному обсязі чи в частині (ст. 3). У статті 4 договору сторони зазначили, що він діє до повного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_3 порушила свої зобов'язання за кредитним договором. Кредитор в особі свого повіреного ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслав ОСОБА_3 і ОСОБА_1 досудові вимоги від 11.06.2015 про погашення заборгованості за кредитним договором від 04.12.2007 № ML-801/088/2007 (відповідно вих. №№ 1006 і 2005), якими вимагав протягом 30 календарних днів з дати їх отримання здійснити дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, а саме, сплатити заборгованість за кредитом (21843,90 дол. США) і відсотки (3011,04 дол. США), а також повідомив, що в разі невиконання цих вимог звернеться до суду по борг. Приєднаними поштовими документами стверджується факт відправлення вимог адресатам 15.06.2015 цінними листами, проте, доказів, які б вказували на дату одержання вимог боржниками, у справі немає.

Оскільки вимоги про дострокове погашення боргу не були виконані, 31.08.2015 до Мукачівського міськрайонного суду надійшов позов ПАТ «ОТП Банк», пред'явлений до ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором від 04.12.2007 № ML-801/088/2007 у розмірі 542909,24 грн, визначеному станом на 06.08.2015, де: залишок заборгованості за кредитом - 21843,92 дол. США, відсотки - 3617,36 дол. США, пеня - 149,48 грн.

З наявного в справі, що розглядається, розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором убачається, що внаслідок порушення нею зобов'язань борг станом на 21.12.2015 із застосуванням для розрахунку офіційного курсу НБУ на цю дату 1 дол. США/23,546414 грн складав 26738,12 дол. США (еквівалент 629586,84 грн), при цьому, остання за часом сплата відсотків у розмірі 179,81 дол. США зафіксована 31.10.2014, а перед цією сплатою платежі мали місце, зокрема, у січні, лютому, березні, квітні, червні, липні 2014 року, а до цього - у кожному з місяців 2013, 2102 років і у попередніх роках (а.с. 44-46).

Таким чином, кредитор реалізував право, передбачене кредитним договором (зокрема, п. 1.9.1.), договором поруки та законом, за змістом якого може вимагати дострокового повернення всього заборгованого, тобто, дострокового повного виконання зобов'язання боржником із застосуванням правил щодо солідарної відповідальності поручителя разом із позичальником, чим визнав строк повного виконання зобов'язання таким, що настав (змінив строк виконання зобов'язання). Попри відсутність даних про час одержання позичальником і поручителем вимог про дострокову сплату боргу, а, отже, і точних даних про змінену саме цими вимогами дату (день) виконання зобов'язання, кредитор пред'явив до суду позов до боржників про солідарне стягнення боргу через два з половиною місяці після направлення відповідних вимог.

За таких обставин, у будь-якому разі: позов було пред'явлено по спливу 30 днів з дня направлення вимог; у межах визначеного в кредитному договорі строку його дії; до спливу шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України. Крім цього, беручи до уваги відсутність даних про змінену вказаними вимогами дату виконання зобов'язання у взаємозв'язку з правом кредитора як визначити таку точну дату (день) у вимогах, так і поставити момент настання відповідного строку у залежність від часу отримання вимог (право не визначати конкретної дати безпосередньо у вимозі), а також із правом пред'явити вимогу про дострокове повне виконання зобов'язання шляхом подачі одразу відповідного позову до суду, зміненим строком виконання зобов'язання у даному конкретному випадку можна вважати день надходження позовної заяви до суду (31.08.2015).

Верховний Суд України у постанові від 17.09.2014 (справа № 6-53цс14) висловив правову позицію, відповідно до якої:

строк дії поруки є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк);

у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати;

правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в частині, зокрема, вимог про дострокове погашення кредитних коштів;

«пред'явленням вимоги» до поручителя протягом строку дії поруки (шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким, зокрема, може бути день, встановлений кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації відповідного права) є пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку позовної вимоги до поручителя, що не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з наведеного, враховуючи конкретні умови договору поруки, за якими поручитель відповідає перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником усіх зобов'язань за кредитним договором, щодо сплати боржником як кожного, так і всіх його боргових зобов'язань у такому розмірі, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, та пред'явлення кредитором позову про солідарне стягнення боргу, слід дійти висновку, що в частині вимоги про дострокове погашення заборгованого за кредитним договором, яка є окремим (спеціальним) передбаченим законом і договором засобом захисту прав кредитора та формою цивільно-правової відповідальності боржника за порушення зобов'язання, порука не припинилася. Зазначене відповідає й змісту вказаної вище правової позиції Верховного Суду України, яка підлягає врахуванню та для відступу від якої не мав підстав суд першої інстанції, як не вбачає їх і апеляційний суд (ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України).

Пред'являючи вимогу про визнання повністю припиненою поруки, встановленої договором від 04.12.2007 № SR-801/089/2007, як такої, позивач наведеного та конкретного контексту, обставин справи не врахував і виходив з помилкового тлумачення правової позиції, викладеної в прецедентному судовому рішенні. Суд першої інстанції правильно застосував у спірних правовідносинах відповідні норми матеріального та процесуального права, вірно у контексті справи врахував правову позицію Верховного Суду України відповідно до її дійсного змісту, та ухвалив законне, обґрунтоване і справедливе рішення, чого доводи апеляції не спростовують. Окремі помилки процесуального характеру при встановлені обставин, які мають значення в справі, не вплинули на правильність вирішення справи по суті, відповідні прогалини були усунені під час апеляційного розгляду справи, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відтак, на підставі ст. 308 ЦПК України апеляцію слід відхилити, рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 1, ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді