АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар: Герман Я.І.

за участю: представника позивача - Бацей Т.М., відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на заочне рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 68244,50 грн..

Посилалося на те, що 02 листопада 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір №CVMWGK00000018. Відповідного до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 3 500 дол. США на строк до 01 листопада 2016 року і зобов'язувався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами на умовах, встановлених кредитним договором.

Внаслідок порушення своїх зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 31 серпня 2015 року є заборгованість в сумі 3 222,12 дол. США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1 504,72 дол. США, несплачені відсотки - 853,65 дол. США, заборгованості по комісії -

______________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/191/16 Головуючий у І інстанції Маковійчук Л.Р.

Категорія 27 Доповідач Литвинюк І.М.

202,82 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 660,93 дол. США.

Просив стягнути з відповідача на його користь 3222,12 дол. США, що еквівалентно 68244,50 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права. Наявність судового рішення про задоволення позовних вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Кіцманського районного суду від 14 квітня 2014 року було задоволено позов банку і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVMWGK00000018 від 02 листопада 2006 року в розмірі 3418,68 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований в с. Лашківка Кіцманського району АДРЕСА_1

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 листопада 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір №CVMWGK00000018. Відповідного до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 3 500 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 10,08% річних на строк до 01 листопада 2016 року і зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами на умовах, встановлених кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 04 червня 2014 року, задоволено частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк» і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVMWGK00000018 від 02 листопада 2006 року в розмірі 3 418,68 дол. США, що еквівалентно 27 315,25 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 31 жовтня 2014 року, позов ПАТ «ПриватБанк» задоволено. Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Звертаючись до суду з даним позовом, Банк посилався на те, що зазначена в позові за вказаним кредитним договором заборгованість станом на 31 серпня 2015 року виникла у ОСОБА_2 після ухвалення судового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вказаний житловий будинок був реалізований банком 04 березня 2015 року за 60 000 грн.. Виручені від реалізації кошти 04 березня 2015 року були спрямовані банком на погашення кредитної заборгованості, зокрема: 1356,80 доларів США - на погашення простроченого тіла кредиту, та 1020,25 доларів США - на погашення заборгованості по пені. Вказані обставини погашення кредитної заборгованості, за рахунок коштів від реалізації іпотечного майна, знайшли своє відображення у розрахунку заборгованості (а.с. 4-8) та виписці по рахунку, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.82-85).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання

сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 04 червня 2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка склалася станом на 09 січня 2014 року.

Згідно п. 3.2. кредитного договору при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених пп.1.1, 2.2.4., 2.3.3. цього Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,25% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п. 1.1.суми щомісячного платежу за кредитним договором.

Згідно з пунктами 4.1. Договору у випадку порушення позичальником будь-якого зобов'язання по погашенню кредиту, передбачених пп. 2.2.2., 2.2.3. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки.

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Внаслідок порушення своїх зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 31 серпня 2015 року є заборгованість в сумі 2 561,19 дол. США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1 504,72 дол. США, несплачені відсотки - 853,65 дол. США, заборгованості по комісії - 202,82 дол. США; сума нарахованої пені за період з 31 серпня 2014 року по 31 серпня 2015 року - 14 002 грн. 09 коп.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості по кредитному договору.

Виходячи з наведеного, заочне рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2015 року про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №CVMWGK00000018 від 02 листопада 2006 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 218,70 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору за подання позову до суду, та за подання апеляційної скарги в сумі 1339 грн. 80 коп., а всього 2557,80 грн. (а.с. 17, 56).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш ИЛ А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2006 року №CVMWGK00000018 у розмірі 2 561,19 Доларів США, що за курсом 26,28 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 березня 2016 року складає 67 308 гривень 07 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1504,72 дол. США, несплачених відсотків - 853,65 дол. США, з заборгованості по комісії - 202,82 дол. США, та нараховану пеню за несвоєчасне виконання зобов»язання в розмірі 14 002 гривень 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 2557 грн. 80 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: