Справа № 642/1459/16-ц
Провадження № 2/642/819/16
05 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Грінчук О.П.,
За участю секретаря Радько В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
позивач подав до суду позов та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, вказуючи, на те що на підставі договору дарування від 03.11.2001 року позивач ОСОБА_4 стала власником 67/100 частин житлового будинку за адресою: м.Харків, пров.Елецький, 10, у який заселилася разом із своєю сімєю, та проживає по цей час. 26.05.2005 року помер її чоловік та у зазначеному будинку вона залишилася проживати удвох із сином ОСОБА_5 Через деякий проміжок часу, до неї звернулася дальня родичка ОСОБА_2 з проханням надати дозвіл на її реєстрацію та реєстрацію її доньки у вказаному будинку, на що позивач надала свою згоду. Після реєстрації у вказаному будинку, відповідачі у будинок не заселялися, реєстрація їм була потрібна як юридичний факт. У звязку з тим, що відповідачі фактично не проживають у даному будинку та не сплачують комунальні послуги, що порушує права позивача, як власника, позивач звернулася з вказаним позовом до суду та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою : м.Харків, пров.Елецький, 10, кв.1
У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.(а.с.47)
Відповідачі у судові засідання неодноразово не зявлялись, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать матеріали справи. (а.с.21,23,25,27,39,41,43,45)
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У відповідності ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Так на підставі договору дарування AEE № 921005 від 03.11.2001 року позивач ОСОБА_4 стала власником 67/100 частин житлового будинку за адресою: м.Харків, пров.Елецький, 10 (а.с.5).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як вбачається із довідок, наданих відділом адресно-довідкової роботи від 01.04.2016 року , відповідачі зареєстровані за адресою: : м.Харків, пров.Елецький, 10 (а.с.12)
Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п.3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, який затверджено Наказом МВС України від 22.11.2012 року:" Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою".
Зазначені вище положення дублюються також у ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідачів у домоволодінні, власником якого є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: : м.Харків, пров.Елецький, 10, кв.1.
Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України; ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м.Харків, пров.Елецький, 10, кв.1.
Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір у сумі 275, 60 грн ( двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 275, 60 грн ( двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами які були відсутні при його оголошенні в той же самий строк з часу його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, по письмовій заяві відповідача, представленої протягом десяти днів від дня одержання його копії.

Головуючий: