Справа № 337/1782/16-ц
Провадження № 2/337/1062/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.08.2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Громова І.Б.,
секретаря Богачової А.В.,
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, Запорізька місцева прокуратура № 1 Запорізької області про звільнення майна з-під арешту,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя, Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, Запорізька місцева прокуратура № 1 Запорізької області про звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві вказано, що 12.03.2015 року помер її батько - ОСОБА_2. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Після смерті батька вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадкової справи зясувалося, що на належну її батькові квартиру накладено арешт.
Арешт був накладений у 2005 році на підставі постанови слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя (без номеру) від 28.03.2005 року по кримінальній справі №160504-пр. В провадженні слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя знаходилася кримінальна справа за звинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ст.366 та ч.4 ст.190 КК України.
Зазначена кримінальна справа була направлена до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Під час розгляду справи прокурором було змінено обвинувачення. Після зміни предявленого обвинувачення Постановою Шевченківського районного суду від 28.12.2006 року кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України була закрита на підставі акту амністії, а відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.358 КК України у звязку з передачею на поруки трудовому колективу.
Під час вирішення питання про закриття кримінальної справи питання про скасування арешту судом вирішено не було.
Таким чином через накладений арешт позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому просить зняти накладений арешт.
Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.
Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, сповіщені про час та місце розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
12 березня 2015 року помер батько позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №319192, видане 13.03.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №2010 (а/с 18).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_2.
Зазначена квартира належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 20.12.2004 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №5297 (а/с 9).
Після смерті ОСОБА_2 позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадкової справи зясувалося, що на квартиру накладено арешт.
В провадженні слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя знаходилася кримінальна справа за звинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ст.366 та ч.4 ст.190 КК України.
Арешт був накладений у 2005 році на підставі постанови слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя (без номеру) від 28.03.2005 року по кримінальній цій справі.
Відомості про арешт були зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 08.04.2005 року Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Зазначений факт підтверджується витягом, копія якого додається до позову.
В даному випадку арешт майна накладався слідчим з метою забезпечення виконання вироку в частині можливого застосування конфіскації майна. Саме ця підстава накладення арешту прямо зазначена в постанові.
Зазначена кримінальна справа була направлена до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Під час розгляду справи прокурором було змінено обвинувачення. Після зміни предявленого обвинувачення Постановою Шевченківського районного суду від 28.12.2006 року кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України була закрита на підставі акту амністії, а відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.358 КК України у звязку з передачею на поруки трудовому колективу.
Під час вирішення питання про закриття кримінальної справи питання про скасування арешту судом вирішено не було.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2010 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про витребування квартири та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Крім того, в рішенні зазначено, що ОСОБА_2 на час розгляду справи був належним власником спірної квартири і не потребував додаткового визнання його добросовісним покупцем та визнання за ним права власності на вказану квартиру, а також визнання договору її купівлі-продажу дійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13.07.2010 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2010 року залишено без змін.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 41 Конституції України, встановлено, що право власності є непорушеним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.

Стаття 317 ЦК України передбачає, власникові належать права володіння користування та розпоряджанням своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України, яка закріплює положення про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на викладене, є усі підстави для скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_3.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-218, 224-227 ЦПК України, ст. 317, 321, 328, 391 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.08.76 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити квартиру № 47 (сорок сім) будинку № 18-А (вісімнадцять - А) по вулиці Ентузіастів у місті Запоріжжі, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2, який помер 12 березня 2015 року, з-під арешту, накладеного постановою б/н слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 28.03.2005 року по справі № 160504-пр та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майназапис про обтяження, накладене на цю квартиру.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення через Хортицький райсуд м. Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: