АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7986/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/146/16 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря: Коваль О.І.

та сторін - відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та представника позивача ПП ВЛАД - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 9 вересня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства ВЛАД до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

в травні 2015 року ПП ВЛАД звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, посилаючись на те, що 8 квітня 2015 року відповідач був прийнятий на роботу в приватне підприємство ВЛАД на посаду охоронника, що підтверджується наказом від 08.04.2015 року за № Д-47-К. При прийнятті на посаду з ОСОБА_1 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 8 квітня 2015 року, згідно з умовами якого відповідач взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому товарно-матеріальних цінностей. 11 квітня 2015 року ОСОБА_1 передано під охорону майно, в тому числі 20 м силового кабелю до баштового крану на будові багатоквартиного житлового будинку, що по вулиці Стадникової в м. Тернополі, який відповідач 12 квітня 2015 року по завершенні робочої зміни не здав, що підтверджується записом в книзі рапортів від 12 квітня 2015 року; актом про відсутність кабелю від 12 квітня 2015 року; пояснюючими записками від відповідача та ОСОБА_4

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 9 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь приватного підприємства ВЛАД матеріальну шкоду, завдану під час виконання трудових обов'язків в розмірі 4317 (чотири тисячі триста сімнадцять) грн. 59 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь приватного підприємства ВЛАД 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 4 грудня 2015 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2015 року в справі за позовом приватного підприємства ВЛАД до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник приватного підприємства ВЛАД ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, працюючи охоронником у ПП Влад і будучи матеріально відповідальною особою, не виконав покладені на нього обовязки, про що свідчить виявлена нестача переданого йому під охорону майна, а саме 20 м силового кабелю до баштового крану марки КГ 3 *25+1*10, вартість якого слід стягнути з ОСОБА_1

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам і зібраним по справі доказам.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності. Обов'язок працівника відшкодувати заподіяну з його вини шкоду у повному розмірі виникає у разі, коли між працівником та підприємством відповідно до ст.135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29 грудня 1992 року, справи про повну матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей, суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст.135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо за чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи, що між ПП Влад та ТОВ Тернопільбуд укладено договір № 1 від 01 березня 2013 року про надання послуг з охорони обєктів Замовника, згідно представленого та узгодженого додатку-дислокації. Відповідно до п.5.2. даного договору Виконавець відшкодовує Замовнику збитки, завдані його майну, якщо вони виникли з вини Виконавця у розмірі фактичних збитків.

На підставі наказу № Д-47-К від 08.04.1015 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ПП Влад на посаду охоронника з режимом неповної зайнятості з скороченням роботи на 50% і зазначено, що охоронники несуть повну матеріальну відповідальність.

08 квітня 2015 року між ПП ВЛАД та ОСОБА_1 укладено трудовий контракт № 13, згідно з п.1.1. якого працівник зобов'язується виконувати обов'язки охоронника. Відповідно до п. 5.5. вказаного контракту працівник несе відповідальність за викрадення майна замовника, скоєного з його вини і зобов'язується відшкодувати замовнику повну вартість викраденого або пошкодженого майна.

Даний контракт є строковим трудовим договором та укладений на термін з 08 квітня 2015 року до 08 липня 2015 року з випробувальним терміном 3 місяці і набуває чинності з моменту фактичного заступлення на пост (зміну) (п.5.1. контракту).

Згідно договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного 08 квітня 2015 року між ПП «ВЛАД» та ОСОБА_1, який працює на посаді охоронника в ПП «ВЛАД», в порядку та на умовах, визначених договором та на підставі п.1 ст.134 та ст.135 Кодексу Законів про працю України, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому порядку передані йому матеріальні цінності (майно), що будуть здаватися під охорону протягом усього терміну дії договору. У випадку виявлення нестачі переданого працівнику майна, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини, працівник відшкодовує нестачу майна коштами або ідентичним майном (п. 3 договору). Відшкодування шкоди проводиться добровільно або у судовому порядку на підставі ч.3 ст.136 КЗпПУ (п.5 договору).

Посада охоронця відсутня в Переліку посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою та організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва. Проте робота охоронця безпосередньо повязана зі зберіганням матеріальних цінностей, про що відповідно до вимог ст.135-1 КЗпП з ним було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Судом встановлено, що 11 квітня 2015 року відповідачу ОСОБА_1 на підставі акту прийому (а.с.17) передано під охорону майно, в тому числі 20 м силового кабелю до баштового крану марки КГ 3 * 25 + 1 * 10 на будові багатоквартирного житлового будинку, що по вул.Стадникової в м.Тернополі, який відповідач 12 квітня 2015 року по завершенні робочої зміни не здав, що підтверджується записом в книзі рапортів від 12.04.2015, актом про відсутність кабелю від 12.04.2015 (а.с.14), пояснюючою запискою відповідача, де він визнає свою вину (а.с.15), пояснюючою запискою охоронника ОСОБА_4Д.(а.с.16).

Таким чином, в судовому засіданні доведено факт пропажі 20 м силового кабелю під час виконання трудових обовязків відповідачем ОСОБА_1 і відповідно до ст.134 КЗпП, п.5.5. трудового контракту та договору про повну матеріальну відповідальність він зобовязаний відшкодувати шкоду в повному розмірі.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта про те, що договір про повну матеріальну відповідальність, укладений між сторонами по справі 8 квітня 2015 року, не відповідає вимогам КЗпП України та ЦК України, оскільки у ньому відсутні підпис та печатка позивача, як юридичної особи. Як вбачається із поданого у судовому засіданні договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного 8 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ПП ВЛАД, що вказаний договір містить усі реквізити, а саме: підпис та печатка позивача та підпис відповідача.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо неправильного визначення розміру заподіяної шкоди, оскільки позивачем представлено суду платіжні документи, які підтверджують вартість 20 м придбаного кабелю в розмірі 4317 грн. 59 коп. (а.с.18-20). Відповідачем не представлено суду жодного іншого доказу, який би спростував вказану вартість кабелю.

Однак, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1, так і не заперечив представник позивача, що в добровільному порядку відповідач ОСОБА_1 відшкодував 500 грн. вартості втраченого кабелю, тому колегія суддів вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 9 вересня 2015 року слід змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_1 в користь приватного підприємства ВЛАД матеріальну шкоду завдану під час виконання трудових обов'язків з 4317 грн. 59 коп. до 3817 грн. 59 коп.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 9 вересня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 9 вересня 2015 року змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_1 в користь приватного підприємства ВЛАД матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов'язків з 4317 грн. 59 коп. до 3817 грн. 59 коп.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 9 вересня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5