Справа № 309/635/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів Кондора Р.Ю., Готра Т.Ю.

при секретарі Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якого представляв ОСОБА_3, на ухвалу Хустського районного суду від 4 березня 2016 року у справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Хустського районного управління юстиції за погодженням з начальником відділу ДВС Хустського РУЮ про оголошення розшуку ,-

в с т а н о в и л а :

Старший державний виконавець відділу ДВС Хустського РУЮ ОСОБА_4 звернувся в суд із поданням.

Подання мотивоване тим, що на виконанні відділу ДВС Хустського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження ЄДРВП 50211157 з примусового виконання виконавчих документів: виконавчий лист № 2-492/2011 від 11.05.2011 року, виданий Хустським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 38025 грн. компенсації, що становить 1/2 вартості транспортного засобу марки «Форд-Фієста» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов № WFOHХХWPJH8L66004»; виконавчий лист № 2/309/551/14 від 02.04.2014 року, виданий Хустським районним судом Закарпатської області про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Хустського районного суду від 05 квітня 2011 року та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7В аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику для відома та виконання. Також ним було встановлено, що боржник по вказаній у виконавчому листі адресі не проживає, його місце проживання не відоме про що складено акт державного виконавця. Борг у сумі 51725 грн. за зведеним виконавчим провадженням боржником не сплачений.

Ухвалою суду боржника оголошено в розшук .

З цією ухвалою не погодився боржник, порушив питання про її скасування.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Доводи апеляційної скарги: сторонам виконавчого провадження було відоме місцезнаходження ОСОБА_2, що не давало підстав на винесення держвиконавцем вищевказаного подання, держвиконавцем не вжито самостійно необхідних заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Ці доводи є безпідставними.

Так, відповідно до п.3.12.Інструкції з організації примусового виконання рішень перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

На виконання зазначених вимог держвиконавцем було надано запити в центр надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м.Хуст та Хустського району, звідки отримана відповідь про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів; в управління соціального захисту населення, головному державному інспектору управління технічного нагляду ДІСГ по Хустському району, Пенсійного фонду, державної податкової служби звідки також отримана негативна відповідь; на запит в сільраду по відомому місцю проживання боржника с. Велятино, вул. Мічуріна 43 була отримана відповідь про те, що боржник по цій адресі не проживає; здійснювався виклик боржника в ДВС 22.09.2014 р., 06.11.2014 р., 02.02.2016 р.; 17.02.2016 р. держвиконавцем було складено акт про не проживання боржником по адресі вказаній у виконавчих документах.

На підставі зазначеного, суд констатує, що держвиконавцем виконані всі вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, які стосувались встановлення місця проживання боржника, але останнє не було встановлено і тому у держвиконавця виник обовязок звернутись до суду з поданням про розшук боржника, що передбачено ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», що і було ним зроблено.

Щодо такого доводу апеляційної скарги як твердження відомості іншого місця проживання боржника у звязку з реєстрацією його шлюбу з іншою жінкою, адреса проживання якої була відома, то суд констатує, що у держвиконавця таких відомостей не було, зазначена адреса це адреса не його, а його дружини і, крім цього, адреса його проживання, яка зазначена у виконавчих документах, вказана в його апеляційній скарзі по цій справі та в довіреності, виданій його представнику на представлення його інтересів по цій справі. Тобто, відомості про його місце перебування, які надаються боржником, є неправдивими та такими, що не відповідають дійсності.

Інших доводів, які б стосувались суті подання, апеляційна скарга не містить.

А тому, керуючись ст.ст.307, 312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, інтереси якого представляв ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Хустського районного суду від 4 березня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: