Справа № 635/3719/16-ц
Провадження № 2/635/1927/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючої судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, на день смерті бабусі - ОСОБА_2 - 17 квітня 2011 року, проживала разом з нею; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 4,85га., яка знаходиться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка належала ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_2) згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ХР № 084747, виданого 28 березня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315, призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільсько-господарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 17 квітня 2011року.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_2, являється її бабусею. Дівоче прізвище бабусі - ОСОБА_3.

Батько позивача - ОСОБА_4, був єдиним сином спадкодавця та помер 12.04.1980р.

Позивач все життя проживала разом з бабусею ОСОБА_2 (ОСОБА_4), оскільки мати її залишила немовлям.

При житті, 01.04.2011р. ОСОБА_2, склала на випадок своєї смерті заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Тернівської ради народних депутатів Харківського району Харківської області, в якому на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що земельний і майновий пай заповіла ОСОБА_1, яка мешкає в с. Тернова, вул. Радянська, 62, Харківського району Харківської області.

ОСОБА_2 померла 17 квітня 2011 року.

Спадкоємців першої черги після смерті бабусі немає, оскільки її чоловік - ОСОБА_5 помер 14.08.1993р., а син ще раніше 12.04.1980р.

Все життя бабуся проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач була зареєстрована з нею за даною адресою, але після одруження, вона зареєструвалася за адресою чоловіка в с. Тернова по вул. Радянській, 62. Оскільки бабуся останні роки свого життя дуже хворіла, потребувала постійного догляду, Позивач проживала разом з нею та доглядала її до смерті, а після смерті поховала.

До держнотконтори з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини Позивач не звернулася, що спонукало останню звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати за відсутністю представника сільської ради та проти позову сільська рада не заперечує (а.с.43).

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю та просили суд позовні вимоги задовольнити (а.с.52, 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, являється бабусею Позивача та її дівоче прізвище - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, запис № 6, зроблений Тернівською сільською радою Харківського району Харківської області 26.06.1992р. (а.с.9).

Батько позивача - ОСОБА_4, був єдиним сином спадкодавця та помер 12.04.1980р., що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останнього (а.с.10).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті, 01.04.2011р., бабуся позивача - ОСОБА_2, склала на випадок своєї смерті заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Тернівської ради народних депутатів Харківського району Харківської області, в якому на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що земельний і майновий пай заповідала ОСОБА_1, яка мешкає в с. Тернова, вул. Радянська, 62 Харківського району Харківської області (а.с.14).

Заповіт зареєстрований 01.04.2011р. виконавчим комітетом Тернівської ради народних депутатів Харківського району Харківської області в реєстрі № 3 (а.с.14).

ОСОБА_2 померла 17 квітня 2011 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, актовий запис № 12 (а.с.а.с.8).

Спадкоємців першої черги після смерті бабусі немає, оскільки чоловік спадкодавця - ОСОБА_5 помер 14.08.1993р., що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останнього (а.с.10).

Все життя бабуся позивача проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 438, Харківського району Харківської області. Позивач була зареєстрована зі спадкодавцем за її адресою, але після одруження, вона зареєструвалася за адресою чоловіка в с. Тернова по вул. Радянській, б. 62. Оскільки бабуся Позивача останні роки свого життя дуже хворіла і потребувала постійного догляду, Позивач проживала разом з нею, доглядала її до смерті, а після смерті поховала, що підтверджується інформацією та Актом складеними Тернівською сільською радою Харківського району Харківської області (а.с.16, 17).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, на час відкриття спадщини, тобто на 17 квітня 2011 року, Позивач постійно проживала разом з ОСОБА_2.

Відповідно інформації виконавчого комітету Тернівської сільської ради за № 442 від 19.04.2016р., ОСОБА_2 на день смерті - 17.04.2011р. постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з нею на день її смерті проживала її онука ОСОБА_1, яка доглядала за хворою бабусею (а.с.16).

У відповідності до акту депутата Тернівської сільської ради від 29.03.2016р., завіреного Головою Тернівської сільської ради ОСОБА_2 на день смерті мешкала разом з ОСОБА_1, яка доглядала її, матеріально і фізично допомагала, купувала продукти харчування та ліки (а.с.17).

Згідно довідки Тернівської сільської ради від 29.03.2016р. ОСОБА_1 поховала за свої кошти свою бабусю - ОСОБА_2 (а.с.18).

До держнотконтори з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не звернулася, що підтверджується повідомленням Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 08.06.2016р. за № 1613/01.16 (а.с.54), але оскільки Позивач проживала з бабусею на день смерті, тому суд вважає за необхідне встановити юридичний факт проживання Позивача зі спадкодавцем та визнати за Позивачем право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,85га., що знаходиться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка належала ОСОБА_3, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії 1-ХР № 084747, виданого 28 березня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.31).

Відповідно інформації виконавчого комітету Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області № 443 від 19.04.2016р. ОСОБА_2, померлої 17.04.2011р. належала земельна ділянка розміром 4,85га., яка розміщується на території Тернівської сільської ради (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) на підставі Державного акту на право власності на землю серії 1 -ХР № 084747 (а.с.15).

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 234, 256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, на день смерті бабусі - ОСОБА_2 - 17 квітня 2011 року, проживала разом з нею.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 4,85га., яка знаходиться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка належала ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_2) згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ХР № 084747, виданого 28 березня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315, призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільсько-господарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 17 квітня 2011року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва