Провадження № 2/522/6520/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

27 липня 2016 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А. Ю., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Одночасно з поданням позову позивачкою було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 50/100 частин квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування поданої заяви позивачка зазначила, що під час шлюбу, за сумісні кошти, сторони придбали квартиру АДРЕСА_2. Відповідач на даний час має можливість відчужити дану квартиру, у звязку з чим виникнуть складнощі у виконання рішення по даній справі у випадку задоволення позовних вимог.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до статей 151-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується зокрема шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на 50/100 частин квартири АДРЕСА_1, суд бере до уваги, що спір між сторонами виник з підстав розподілу спільного майна подружжя та визнання за позивачкою право власності на дану частину квартири.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 50/100 частин квартири АДРЕСА_3.

Строк предявлення даної ухвали до виконання один рік з наступного дня після постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду.

Суддя А.Ю. Бойчук

27.07.2016