Справа № 703/738/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Манька М.В.

при секретарі Пшенишній А.І.

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 11 квітня 2013 року в розмірі 19 511,18 грн., посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору б/н від 11 квітня 2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але обовязки за кредитним договором систематично не виконує, в результаті чого станом на 31 грудня 2015 року за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 19 511,18 грн., а саме: заборгованість за кредитом 2 609,06 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 12 746,83 грн., заборгованість за пенею та комісією 2 750,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 905,29 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позову категорично заперечив, посилаючись на те, що даний кредит в «ПриватБанку» він ніколи не отримував і ніяких паперів стосовно отримання кредиту в цьому банку не підписував, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не заповнював і не підписував, стверджує, що фото отримувача картки з програмного комплексу Приватбанка та фото на ксерокопії паспорту громадянина України НС 276420, виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 14 квітня 1997 року, надісланого позивачем до суду, йому не належать, і, взагалі, отримати кредит він не зміг би, так як у нього на той час не було паспорту, оскільки він його втратив.

Адвокат повністю підтримав відповідача.

В позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до висновку Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області про результати розгляду звернення громадянина від 29 листопада 2013 року ОСОБА_3 в листопаді 2013 року дійсно звертався до міліції із заявою про втрату близько року назад паспорту НС № 276420, виданого 14 квітня 1997 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області на його імя.

Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 квітня 2013 року і копії форми № 1 відповідача від 14 квітня 1997 року вбачається, що підписи на цих документах різні та рукописний текст в анкеті-заяви виконаний не ОСОБА_3

В анкеті-заяві на отримання кредиту зазначено, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча ОСОБА_3 за цією адресою ніколи не проживав і ніколи не був там зареєстрованим, крім того, місце реєстрації відповідача в анкеті-заяві зазначено « м. Сміла вул. «Темерязіва» (мовою оригіналу), будинок 124, корпус/будівля 12, квартира 5», хоча такої адреси в м. Сміла не існує - будинок 124 по вул. Тімірязєва в м. Сміла є одноквартирним приватним будинком без номерів корпусу/будівлі та квартири. В даному будинку ОСОБА_3 зареєстрований з 05 грудня 2007 року, з того часу адресу реєстрації не змінював, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області від 15 березня 2016 року (аркуш справи 42), а також будинковою книгою (аркуш справи 51).

В анкеті-заяві вказано, що відповідач працює в ТОВ «Сосиносн Ltd» менеджером з торгівлі нерухомістю (аркуш справи 5), хоча з оглянутої судом трудової книжки відповідача встановлено, що ОСОБА_3 з 31 жовтня 2003 року по теперішній час ніде не працює.

Крім цього, на фото в паспорті НС 276420, виданому 14 квітня 1997 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, за яким отримувався кредит (аркуш справи 32), та на фото, виконаному працівником банку під час видачі банківської картки (аркуш справи 72), зображена одна і та ж невідома особа чоловічої статі. Дане фото не відповідає і виразно відрізняється від фото, яке міститься в заяві на видачу паспорта (форма № 1), яка знаходиться в Смілянському районному відділі УДМС України в Черкаській області, на підставі якої ОСОБА_3 видавався 14 квітня 1997 року НОМЕР_1 (аркуш справи 97). Оскільки фотографії на заяві форми №1 та в паспорті завжди ідентичні, а в матеріалах справи вони різні цей доказ достеменно підтверджує той факт, що в матеріалах справи міститься недійсний паспорт з самостійно вклеєною фотографією невідомою особою. А фото особи, яка тримає в руках банківську картку (аркуш справи 72), виконане працівником банку з метою ідентифікації особи, підтверджує той факт, що кредитна банківська картка видавалася не дійсному володільцю паспорта -ОСОБА_3, а невідомій особі, яка надала недійсний паспорт.

Крім того, підписи, виконані відповідачем в паспорті та формі №1 виразно відрізняються від підписів, виконаних на копії сторінок паспорту особою під час отримання кредиту нахилом та написанням букв, однак, в звязку з тим, що на запит суду банком оригінали банківських документів, за якими видавався кредит (кредитний договір та заява на отримання кредиту) суду не надано, а виконати експертизу за їх копіями неможливо, тому виконати почеркознавчу експертизу за клопотанням відповідача в справі неможливо.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В розумінні ч.2 ст. 60 цього Кодексу обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов'язок по доказуванню.

Суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, що кредит 11 квітня 2013 року він в банку не отримував, а позивач, натомість, не надав доказів того, що кредит видано саме ОСОБА_3, крім того, від надання оригіналів банківських документів з метою проведення почеркознавчої експертизи відмовився, тому суд приходить до висновку, що даний кредит видано невідомій особі з недійсним паспортом.

Оскільки між сторонами відсутні будь-які договірні відносини - кредит ОСОБА_3 Банком не видавався, за таких обставин у Банку відсутні підстави вимагати від ОСОБА_3 повернення кредиту, відсотків та інших платежів за кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому в позові слід відмовити повністю.

На підставі наведеного, ст.11, 509, 526, 527, 598 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 64, 209, 213- 215 ЦПК України, суд

вирішив :

В позові Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: М.В.Манько