АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1146/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Синиця Л. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Ювшина В.І.
секретар Гончар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

08 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 січня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Рішенням Городищенського районного суду від 08 липня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачка просила суд стягнути ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини від заробітної плати, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 08.12.2015 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини, що мають істотне значення для справи, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в розмірі 1/6 частини від заробітної плати.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5).

На даний час діти сторін проживають разом з позивачкою.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Згідно довідки відділу ДВС Городищенського РУЮ № 200/09-31/4 від 28.01.2016 року розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_9, складає 310 грн. (а.с. 111).

Судом першої інстанції вірно визначено, що відповідач відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття, не відмовляється від цього і відповідач.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку було враховано матеріальний, сімейний стан останнього та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на даний час не працює, є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію в розмірі 2697,60 грн. (а.с. 118). Крім того, ОСОБА_5 перебуває на обліку як безробітний та отримує відповідні виплати, сума яких у грудні 2015 року - січні 2016 року склала 2322,11 грн. за місяць (а.с. 104).

Позивачка ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів крім відповідної державної допомоги вона не отримує.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно визначив, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, оскільки такий розмір аліментів є справедливим та відповідає інтересам неповнолітньої дитини.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, судом першої інстанції також враховано положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами п'ятдесят відсотків.

Отже, враховуючи те, що з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача не буде порушувати положення ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки разом з відповідача буде стягнуто 50 % його доходів.

Колегія суддів вважає, що визначення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, як просив ОСОБА_5 під час розгляду справи у суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, буде порушувати права неповнолітньої дитини на мінімально необхідний рівень життя дитини для фізичного, розумового, духовного розвитку.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта щодо неправомірності постановлення судом ухвали про відмову в об'єднанні в одне провадження цивільних справ за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

Так, позовні вимоги ОСОБА_6 стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а позовні вимоги ОСОБА_5 стосуються зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення повно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, правильно встановлено факти і відповідні їм правовідносини, та винесено рішення із дотриманням вимог матеріального і процесуального права, яке ґрунтується на зібраних по справі доказах, рішення суду першої інстанції скасуванню чи зміні не підлягає.

Доводи апелянта не впливають на законність рішення суду першої інстанції, були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :