УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 01 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Державний Експортно - ІмпортнийБанк України» про стягнення моральної та майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Національного банку України про стягнення компенсації моральної та майнової шкоди, мотивуючи тим, що у квітні - травні 2014 року вона та її чоловік ОСОБА_3 на депозиті в Філії АТ «Державний Експортно - Імпортний Банк України» по вул. Оборонна, 4л в м. Луганськ, мали грошові кошти в розмірі 19 600 євро і 7 500 доларів США. Через те що НБУ в березні-травні видав постанови, які обмежили видачу суми депозитних вкладів в іноземній валюті вкладників, вона не змогла забрати всю суму вкладу одночасно, та з травня 2014 року разом зі своїм чоловіком почали знімати свої кошти і клали їх до орендованого сейфу НОМЕР_1, відповідно до договору №644 на користування індивідуальним сейфом НОМЕР_1 у сховищі для індивідуальних сейфів Філії АТ «Державний Експортно - ІмпортнийБанк України» по вул. Оборонна, 4л в м. Луганськ, який вони уклали разом з чоловіком. Загалом в сейфі було 19 600 євро і 7 500 доларів США та 30 000 гривень. З вересня 2014 року АТ «Укрексімбанк» відмовляється надати їй доступ до орендованого сейфу НОМЕР_1, посилаючись на постанови НБУ. Ні вона, ні її чоловік, ні банк не заявляли про намір припинити договір №644 від 23 травня 2014 року, оскільки банк продовжує утримувати в ньому належні їм з чоловіком кошти, вважає, що договір продовжує свою дію. Постанови, які були прийняті НБУ №436, №466 від 23 липня 2014 року та 06 серпня 2014 року, вважає незаконними, оскільки в них йдеться про призупинення лише фінансових операцій банків на території Донецької та Луганської областей, ці документи не дають право АТ «Укрексімбанк» відмовляти їй у надані доступу до індивідуального сейфу НОМЕР_1, посилаючись на зазначені постанови НБУ. Крім того вони не опубліковані в офіційному порядку та фактично не мають юридичної сили. Вона неодноразово зверталася до відповідача, щодо незаконних дій керівництва банку де її було повідомлено, що НБУ не має права втручатися у спірні відносини між банком і клієнтом. Позивач переконана, що відповідач своїми незаконними діями завдав їй та її чоловіку у вигляді грошових коштів пряму шкоду, оскільки вона втратила можливість доступу до свого майна. Крім того всі ці негативні моменти стали сильною душевною травмою для неї. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 грн та компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 811 375,00 грн.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 01 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 серпня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено через їх безпідставність.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з однієї сторони, та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі заступника керуючого філією АТ «Укрексімбанк» у м. Луганську Борзило В.Г., який діяв на підставі довіреності №3191 від 18 серпня 2011 року, 23 травня 2014 року уклали договір №644 на користування індивідуальним сейфом у сховищі для індивідуальних сейфів ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Відповідно до умов договору Банк надає, а наймачі приймають у тимчасове користування, за плату, терміном з 23 травня 2014 року по 19 листопада 2014 року, індивідуальний депозитний сейф НОМЕР_1 для зберігання наймачами документів, грошових коштів та цінностей.

Відповідно до листа ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 05 грудня 2014 року, банк повідомив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що банк призупинив діяльність філії у м. Луганськ починаючи з 24 липня 2014 року. Відновлення роботи філії буде здійснено з урахуванням вимог постанови Національного банку України №466 від 06 серпня 2014 року після переходу м. Луганськ під контроль української влади.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що дії або бездіяльність Національного банку України призвели до заподіяння їх шкоди.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Державний Експортно - Імпортний Банк України» про стягнення моральної та майнової шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова