Провадження №2з/521/288/16
У Х В А Л А

09 вересня 2016 року

Суддя Малиновського районного суду м.Одеси Мурзенко М. В., розглянувши заяву Представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнати за відповідачем право власності на квартиру АДРЕСА_1, стягнути 625 000 гривень в якості грошової компенсації ? частини вказаної квартири, стягнути 150 000 гривень в якості грошової компенсації ? частини автомобіля Hyundai Tucson,2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

06.09.2016 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та на автомобіль марки Hyundai Tucson,2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що відповідач в будь-який момент може позбутись вищевказаного майна, шляхом продажу з метою унеможливити виконання рішення суду.

Заяву розглянуто відповідно до ст. 153 ЦПК України без виклику осіб, що беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви, суддя доходить висновку про часткове її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, в інший спосіб у разі необхідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального попередження або припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, предметом заявленого позову є поділ спільного майна подружжя, зокрема визнання за відповідачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 та стягнення 625 000 гривень в якості грошової компенсації ? частини вказаної квартири, стягнення 150 000 гривень в якості грошової компенсації ? частини автомобіля Hyundai Tucson,2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відчуження майна, придбаного в період шлюбу, яке просить поділити позивач, в період розгляду справи може зробити неефективним судовий захист прав позивача у вибраний ним спосіб. Таким заходом забезпечення позову як арешт зазначеного автомобіля, до ухвалення рішення по даній цивільній справі, захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що свідоцтво про реєстрацію спірного автомобіля видано на імя відповідача.

Враховуючи викладене, суддя вважає за можливе задовольнити заяву в частині накладення арешту на автомобільHyundai Tucson,2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Водночас, суддя доходить висновку про відмову в задоволенні заяви в частині накладення арешту на спірну квартиру, оскільки з матеріалів позовної заяви вбачається що право власності на ? частку спірної квартири, компенсацію вартості якої просить стягнути позивач, зареєстровано за позивачем, у звязку із чим суддя не вбачає визначених законом підстав для задоволення заяви позивача в цій частині.

Керуючись ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Hyundai Tucson, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_2.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, або протягом 5 днів з дня отримання її копії у разі якщо ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя Мурзенко М.В.