Справа № 758/5674/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «ВИМПЕЛ», Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тімонов Євген Ігорович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до гаражного кооперативу «Вимпел» про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3 Останнім було складено заповіт на його користь. Предметом заповіту є гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві.

5 червня 2015 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом йому було відмовлено, оскільки гараж за вказаною адресою належить на праві власності не його батьку, а іншій особі.

Гаражним кооперативом «Вимпел» його було повідомлено про те, що при видачі довідки від 12 грудня 2003 року № 70 для оформлення права власності на гараж ОСОБА_3, було допущено помилку та невірно зазначено номер гаражного боксу «НОМЕР_1», замість «НОМЕР_2».

Посилаючись на зазначені обставини, просив встановити факт того, що свідоцтво про право власності від 24 лютого 2004 року та технічний паспорт від 28 січня 2004 року на гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві відноситься до гаражного боксу № НОМЕР_2 та визнати за ним право власності на гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві в порядку спадкування за заповітом.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ГК «Вимпел» у судовому засідання не заперечував щодо задоволення позову.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заперечення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та вказав, що спір у даній справі стосується права власності на майно приватної власності, користування яким не залежить від дій Київської міської ради.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що батько ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на гаражний бокс ОСОБА_3 на праві власності належав гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві (а.с. 16).

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого він заповів, зокрема, гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Вимпел» ОСОБА_1

05 червня 2015 року позивач, у строки передбачені ЦК України, подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тімонову Є.І. заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3

04 березня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві належить на праві власності іншій особі, а не ОСОБА_3 (а.с. 17).

Згідно з довідкою гаражного кооперативу «Вимпел» від 25 лютого 2016 року при видачі ОСОБА_3 довідки від 12 грудня 2003 року № 70 для оформлення права власності на гаражний бокс було допущено помилку та невірно зазначено номер гаражного боксу - «НОМЕР_1», замість номеру - «НОМЕР_2». ОСОБА_3, є власником гаражного боксу № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві (а.с. 69).

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Ураховуючи те, що для оформлення права власності на гаражний бокс ОСОБА_3 було видано документ, в якому було допущено помилку у зазначенні номеру гаражного боксу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту того, що свідоцтво про право власності від 24 лютого 2004 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради та технічний паспорт від 28 січня 2004 року, видані ОСОБА_3 на гаражний бокс НОМЕР_1 в ГК «Вимпел», площею, 25,70 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 39 відносяться до гаражного боксу № НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України)

Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірний гаражний бокс, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення права на спадщину у спадкоємця, яке пов'язується з її прийняттям, як майного права зумовляює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не дійсним його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1, крім іншого, гаражний бокс, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Вимпел», площею 25,70 кв.м. по вул. Сирецькій, 39 у м. Києві в порядку спадкування за заповітом.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 384, 392, 1216, 1218, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити, що свідоцтво про право власності від 24 лютого 2004 року видане Головним управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради та технічний паспорт від 28 січня 2004 року видані ОСОБА_3 на гаражний бокс НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «ВИМПЕЛ» площею 25,70 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 39 відносяться до гаражного боксу № НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме гаражний бокс № НОМЕР_2 по вул. Сирецька, 39 в місті Києві, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна