АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/1148/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1573/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В.,Фанди В.П.,

секретар - Лапко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про стягнення коштів,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив встановити, що договір фінансового лізингу №003305 від 2 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» є нікчемним і стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на його користь 35000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 2 грудня 2015 року між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір фінансового лізингу №003305, відповідно до якого предметом лізингу є міні трактор «Dongfeng 504» вартістю 350000грн. ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати за користування транспортним засобом періодичні лізингові платежі згідно графіку в розмірі 4396грн.39коп. щомісяця. Договір передбачав право останнього отримати предмет лізингу у користування після сплати не менше половини його вартості, а у власність - за умови повної сплати вартості, інших витрат та у випадку прийняття ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» позитивного рішення про передачу йому у власність мінітрактора. На виконання умов договору, 2 грудня 2015 року ОСОБА_1 сплатив 35000 грн. на рахунок відповідача. Вважає зазначений договір фінансового лізингу нікчемним, оскільки при його укладенні не дотримано вимоги щодо його нотаріального посвідчення.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 35000 грн., сплачених в якості комісії за договором фінансового лізингу №003305 від 2 грудня 2015 року та 551грн.20коп. _____________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Зеленська В.І.

Суддя-доповідач Спірідонова Т.В. Категорія № 19

судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясовання обставин, що мають значення для справи. Не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що договір фінансового лізингу є нікчемним, оскільки не був нотаріально посвідчений. Зазначає, що судом не враховано, що договір вчинений у письмовій формі відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», у ньому передбачені усі істотні умови, підписаний ОСОБА_1 добровільно, а тому нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не передбачено законодавством. Правову позицію Верховного Суду України, зазначену в постанові № 6-2766цс15 від 16 грудня 2015 року, на яку послався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, вважає такою, що грубо порушує вимоги чинного законодавства України. Окрім того, суд в порушення вимог ст. 212 ЦПК України не дав належної оцінки доказам, наданим ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», не навів мотивів відмови у їх прийнятті, зокрема, листа Міністерства юстиції України №7865/4279-0-33-16/8 від 10 березня 2016 року.

Апелянт ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» та позивач ОСОБА_1 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, представник апелянта та позивач у судове засідання не з'явилися.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 2 грудня 2015 року між ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувачем) укладено договір №003305 фінансового лізингу, згідно з яким лізингодавець зобов'язується придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно, а саме: мінітрактор «Dongfeng 504» вартістю 350000грн, а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до умов договору позивач сплатив на користь ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» кошти у сумі 35000 грн, що підтверджується квитанцією №ПН126804 від 2 грудня 2015 року.

Даний договір був укладений у простій письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки сторони при укладенні договору фінансового лізингу не дотрималися нотаріальної форми договору, яка є обов'язковою, такий договір є нікчемним.

Вказана правова позиція передбачена у постанові Верховного Суду України № 6-2766цс15 від 16 грудня 2015 року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року (п. 4, п. 5), судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки договір фінансового лізингу укладений у простій письмовій формі, сторонами не дотримана нотаріальна форма договору, він є нікчемним, а тому обґрунтовано стягнув на користь позивача сплачені ним кошти у сумі 35000грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки, як доказу листу Міністерства юстиції України № 7865/4279-0-33-16/8 від 10 березня 2016 року, не заслуговують на увагу. Так, листи міністерств чи будь-яких інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, які встановлюють правові норми, вони можуть носити лише роз'яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції керувався виключно нормами чиного законодавства та в силу вимог ст. 212 ЦПК України всебічно, повно та об'єктивно дослідив наявні у справі докази, результати оцінки яких відображено в рішенні.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ В.П.Фанда

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова