Справа № 296/6764/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

(заочне)

"14" грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

за участю: секретаря судового засідання Козловець І.О.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" про стягнення компенсації за невчасно виплачену заробітну плату ,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного закладу "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" про стягнення компенсації за невчасно виплачену заробітну плату в сумі 1963,00 грн. та компенсацію за кожний прострочений день невиплати заробітної плати в сумі 29231,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 08.06.1999 року на посаді фельдшера-лаборанта. 27.03.2015 року позивач була змушена звільнитись з роботи по переводу у звязку з невиплатою заробітної плати з 01.01.2015 року по 27.03.2015 року, а також у звязку з тим, що Державний заклад "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" було передано до комунальної власності ЦМЛ № 1. На день звільнення відповідач не провів повного розрахунку з ОСОБА_1

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення невиплаченої заробітної плати та рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2016 року позов задоволено частково, однак кошти на все одно не виплачені.

14.12.2016 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Державним закладом «Вузлова поліклініка станції Житомир Південно-західної залізниці» та працювала на посаді фельдшера-лаборанта, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії БТ-І № 1618492 та була звільнена з роботи 27.03.2015 року (а.с. 9-11).

Відповідно до довідки Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця «Вузлова поліклініка ст.Житомир» від 27.03.2015р. №109 наявна заборгованість по заробітній платі, нарахованій ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 27.03.2015р. в розмірі 5421,54 грн. (а.с. 13).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2016 року позов ОСОБА_1 до Державного закладу «Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію за затримку розрахунку та моральної шкоди, завданої невиплатою заробітної плати задоволено частково. Стягнуто з Державного закладу «Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-західної залізниці» на користь ОСОБА_1, заборгованість по заробітній платі у розмірі 5421 грн. 54 коп. та 1000 грн. відшкодування моральної шкоди (а.с. 6-7).

10.03.2016 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист про стягнення заборгованості з відповідача (а.с. 8).

Однак, на час розгляду справи рішення суду не виконане, заборгованість не виплачена.

Відповідно до статті ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором.

Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 зазначеного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Розмір середньої заробітної плати розраховується у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. №100.

З довідки про заборгованість у заробітній платі вбачається, що заробітна плата позивача за останні два повні робочі місяці перед звільненням становила: у січні місяці 2015 року 1750,57 грн., та лютому місяці 2015 року 1750,57 грн., що в сумі становить 3501,14 грн.

Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки становитиме: 3501,14 (заробітна плата позивача за останніх два повних робочих місяці перед звільненням) : 40 робочі дні (19 робочий день за січень 2015 року та 21 робочі дні за лютий 2015 року ) = 87 грн. 52 коп. (середній заробіток за день). Період не виплати належної заробітної плати з 28.03.2015 року по 01.08.2016 року становить 334 днів. Таким чином, сума середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 29231,68 грн. (87,52 грн. - середньоденна заробітна плата позивача * 334 робочі дні = 21342,96 грн.).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі за текстом - закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 2 Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до ст. 6. Закону, компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян. Згідно зі ст. 7 Закону, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" слід стягнути на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 1963,00 грн. При визначенні суми компенсації суд враховує розрахунок наведений позивачем.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позов є обґрунтованим.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 28.03.2015 року по 01.08.2016 року в сумі 29231 (двадцять девять тисяч двісті тридцять одна) грн.. 68 коп.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 1963 (одна тисяча девятсот шістдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст. Житомир Південно-Західної залізниці" на користь на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. І. Драч