АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника відповідача Василькової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дніпровського районного суду від 25 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного концерну «Ядерне паливо» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного концерну «Ядерне паливо», в якому просив скасувати наказ виконуючого обов'язки генерального директора ДК «Ядерне паливо» Білика Б.І. від 04.11.2013 про його звільнення зпосади директора з правового забезпечення ДК «Ядерне паливо», поновити його на роботі на посаді директора з правових питань або директора з правового забезпечення, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.11.2013 до дня поновлення на роботі, відшкодувати заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн. та відшкодувати витрати на правову допомогу в сумі 3 645 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду від 25.04.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Справа №755/30669/13
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14574/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2014 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову. Визнано незаконним наказ виконуючого обов'язки Генерального директора ДК «Ядерне паливо» Білика Б.І. від 04.11.2013 про звільнення ОСОБА_2 з посади директора з правового забезпечення ДК «Ядерне паливо». Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора з правового забезпечення ДК «Ядерне паливо» з 04.11.2013. Стягнуто з ДК «Ядерне паливо» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.11.2013 по 26.06.2014 в розмірі 56 429 грн. 46 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 тис. грн. та витрати на правову допомогу в сумі З 645 грн. Вирішено питання про судовий збір. У решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.11.2014 рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2014 скасовано та залишено в силі рішення Дніпровського районного суду від 25.04.2014.

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду від 25.04.2014 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2016 у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2016 за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що профспілковим представником відповідача є Пянков І.Є., з яким не погоджувалося звільнення позивача, та вважає дану обставину нововиявлену.

Заявник в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставина, на яку заявник посилається, як на підставу для перегляду рішення, не є нововиявленою, оскільки не входить до предмета доказування у справі.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. 1ст. 361 ЦПК України, у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Для визначених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. П. 4 обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Таким чином, законодавець зазначив, що необхідними умовами для визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Матеріали справи свідчать, що під час розгляду вказаної справи ОСОБА_2 неодноразово заявляв, що він не є членом профспілкової організації відповідача. Також матеріали справи свідчать про те, що питання чи погоджувалося звільнення ОСОБА_2 з профспілковою організацією з'ясовувалося в судах всіх рівнів.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник не підпадають під визначення нововиявлених, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вищезгаданої заяви правильними.

При цьому колегія суддів, приймаючи таке рішення, враховує, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права. Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325,361,363,365 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк