Провадження № 2/760/6828/16
У Х В А Л А

/про залишення позову без руху/

06 грудня 2016 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «АСТА»» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на майно та визначення способу виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2016 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом в якому просить:

- Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 22.11.2005 між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «АСТА» дійсним;

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежилі приміщення, які складаються з механічних майстерень літера «Ш» площею 94,5 кв.м та складу літера «V» площею 103,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

- Визначити спосіб виконання рішення суду, а саме: судове рішення є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежилі приміщення, які складаються з механічних майстерень літера «Ш» площею 94,5 кв.м та складу літера «V» площею 103,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, за ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Між тим, позивачем сума позову щодо вимог майнового характеру в позовній заяві не зазначена.

Виходячи з цього, позивачеві необхідно зазначити суму позову, враховуючи норми зазначені вище, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та навести докази на її підтвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують звільнення від вказаних витрат.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається з позовними вимогами як майнового, так і немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.), ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( 551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6`890, 00 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем судовий збір оплачено частково в сумі 551,20 грн..

Враховуючи, що позовна заява містить 2 позовні вимоги немайнового характеру, то з позовних вимог немайнового характеру позивач має доплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн. = (551,20 грн. х 2 - 551,20), з врахуванням вже оплаченої позивачем суми в 551,20 грн..

Щодо вимог майнового характеру, слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, відповідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем судовий збір з позовних вимог майнового характеру не оплачено.

Виходячи з наведеного, а також відсутності ціни позову в тексті позовної заяви, враховуючи вартість нерухомості по м. Києву станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, позивачем має бути оплачений судовий збір виходячи з максимальної ставки судового збору з вимог майнового характеру в сумі 6`890, 00 грн..

Оплата судового збору має бути здійснена на: р/р №0010, утримувач коштів УДК у Солом`янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26077951, банк отримувача ГУДКУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: 22030001; 050, «судовий збір», Солом`янський р/с., 02896762.

Суду мають бути подані оригінали квитанцій про оплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з цим, позивачем не в достатній мірі не обґрунтовані позовні вимоги та не зазначені докази на підтвердження кожної обставини. Зокрема, позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 22.11.2005 був укладений з боку юридичної особи уповноваженою на такі дії особою; позивачем не зазначено якими доказами підтверджується, що по зазначеному договору було проведено повний розрахунок, з огляду на вимоги п. 4.1 Договору.

Виходячи з наведеного вище, суддя дійшла висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лазаренко В.В.