ухвала

іменем україни

06 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Авангард» до ОСОБА_6, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авангард», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Авангард» на рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Авангард» (далі - ТОВ «БК «Авангард») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16 березня 1998 року між Малим колективним підприємством «Авангард» (далі - МКП «Авангард»), правонаступником якого було Закрите акціонерне товариство «Авангард» (далі - ЗАТ «Авангард»), а потім Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Авангард» (далі - ТОВ «Компанія Авангард»), та ОСОБА_6 було укладено договір № 7-237, за умовами якого товариство як основний власник споруди гаражного комплексу за адресою: АДРЕСА_1, забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозбереження та водопостачання, каналізації, телефонізації, системи пожежогасіння, а власник гаража-стоянки щомісячно до 15 числа своєчасно сплачує кошти за експлуатацію в касу МКП «Авангард» або перераховує кошти на поточний рахунок товариства за надані послуги та дотримується всіх вимог з експлуатації гаражного комплексу.

01 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія Авангард» та ТОВ «БК «Авангард» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким з 01 квітня 2013 року ТОВ «Компанія Авангард» передає, а ТОВ «БК «Авангард» приймає право вимоги оплати за надані послуги згідно з укладеними договорами про надання послуг, в тому числі і за договором № 7-237.

Унаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором станом на 04 березня 2015 року у відповідача утворилася заборгованість.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Будівельна Компанія Авангард» заборгованість згідно з договором від 16 березня 1998 року № 7-237 в розмірі 1 704 грн основного боргу, 200 грн - пені, 24 грн 80 коп. - річних.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Будівельна Компанія Авангард» витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн, судовий збір - 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2015 року скасовано.

У задоволенні позову ТОВ «БК «Авангард» відмовлено.

Стягнуто із ТОВ «БК «Авангард» на користь ОСОБА_6 121 грн 80 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ТОВ «БК «Авангард» просить скасувати рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника позивача, перевірившидоводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності неналежного виконання відповідачем зобов'язань згідно з укладеним 16 березня 1998 року договором про надання послуг, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі укладеного 01 квітня 2013 року договору про відступлення права вимоги між ТОВ «Компанія Авангард» та ТОВ «БК «Авангард».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що на час укладення договору про відступлення права вимоги (01 квітня 2013 року) між ТОВ «Компанія Авангард» та ТОВ «БК «Авангард» ТОВ «Компанія Авангард» не існувало, оскільки згідно зі статутом цього товариства воно було утворено загальними зборами учасників лише 16 грудня 2013 року і статут цього товариства було зареєстровано 19 грудня 2013 року.

Договір про відступлення права вимоги у квітні 2013 року не міг бути укладеним між ТОВ «Компанія Авангард» та ТОВ «БК «Авангард», а тому у ТОВ «БК «Авангард» відсутнє право вимоги щодо відповідача.

Договір від 16 березня 1998 року № 7-237 був укладений між ОСОБА_6 та МКП «Авангард», ще в 1997 році припинило своє існування, виходячи з того факту, що згідно з установчим договором від 18 березня 1997 року було створено ЗАТ «Авангард» і відповідно до його статуту воно є правонаступником МКП «Авангард».

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 16 березня 1998 року між ОСОБА_6 та МКП «Авангард» було укладено договір, згідно з умовами якого МКП «Авангард» як основний власник споруди гаражного комплексу в АДРЕСА_1 забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а власник гаража-стоянки своєчасно сплачує кошти за надані послуги та дотримується всіх вимог з експлуатації гаражного комплексу.

Відповідно до статуту ЗАК «Авангард» вказане товариство створено згідно з установчим договором від 18 березня 1997 року і є правонаступником МКП «Авангард».

Правонаступником ЗАТ «Авангард» згідно зі статутом, затвердженим загальними зборами учасників від 16 грудня 2013 року, стало ТОВ «Компанія Авангард».

У 2009 році затверджено статут ТОВ «БК Авангард», засновником товариства згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є ОСОБА_8

01 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія Авангард» та ТОВ «БК «Авангард» укладений договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор (ТОВ «Компанія Авангард») передає новому кредиторові (ТОВ «БК «Авангард»), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором від 16 березня 1998 року № 7-237, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_6

Так, відповідно до ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 15 травня 2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Стаття 10 Закону передбачає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи (ст. 108 ЦК України).

Так, відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що на момент укладення договору відступлення права вимоги ТОВ «Компанія Авангард» не існувало. Разом з тим апеляційний суд належним чином не перевірив доводів відповідача, викладених у запереченнях, щодо того, що ТОВ «Компанія Авангард» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ «Авангард» та утворено шляхом перетворення ЗАТ «Авангард». Посилаючись на статут товариства у новій редакції, який був затверджений 16 грудня 2013 року, належним чином не з'ясував, коли саме відбулася реєстрація змін у порядку, встановленому законом, зокрема внесення відомостей до Єдиного державного реєстру. Крім того, не взяв до уваги, що договір відступлення прав вимоги є чинним, нерозірваним та нескасованим у судовому порядку, та на підставі вказаного договору неодноразово стягнуто заборгованість судовими рішеннями, які набрали законної сили, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Авангард» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік