АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4947/15-ц Номер провадження 22-ц/786/254/16Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Буленко О.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства " Банк " Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів за договором про строковий банківський вклад, упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного " Банк " Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів за договором про строковий банківський вклад, упущеної вигоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 14 січня 2015 року уклав з відповідачем договір-заяву № 331832/290435/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць на суму 16000 євро. По закінченню строку дії договору відповідач грошові кошти за договором в повному обсязі не повернув. Станом на 17 серпня 2015 року відповідач не виконав умови договору, тому він прохає суд стягнути з відповідача на його користь 9864,67 євро. Крім того, просив стягнути з відповідача 364,59 євро упущеної вигоди, оскільки спірні кошти він мав намір покласти на депозит в інший банк з вищою відсотковою ставкою. 02 грудня 2015 року в уточнених позовних вимогах просив суд стягнути на його користь залишок грошових коштів за договором вкладу в розмірі 1701,40 євро та 631,61 євро упущеної вигоди.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства " Банк " Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів за договором про строковий банківський вклад, упущеної вигоди відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилася позивач та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги, що Фонд гарантування вкладів виконав лише свої зобовязання щодо сплати 200 000 грн., про те таке виконання не дає підстав ПАТ " Фінанси та Кредит" зменшити свою частку заборгованості перед вкладником. Крім того, апелянтом вказано, що судом не враховано, що саме не виконання відповідачем свого обовязку за договором депозиту призвело до порушення його прав та завдало збитків.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постановою НБУ від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» віднесений до категорії неплатоспроможних та знаходиться на стадії виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації, позивачу була виплачена частина вкладу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , згідно якого встановлено, що, вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 14 січня 2015 року було укладено договір-заяву № 331832/290435/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті, за умовами якого позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті в сумі 16000 євро на строк з 14 січня 2015 року по 14 лютого 2015 року зі сплатою позивачу процентів за ставкою 10 % річних.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами у справі, по закінченню дії договору, позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу та відсотків.

Станом на 03 червня 2015 року залишок складав 9864,67 євро.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» дійсно порушив умови договору та кошти вкладу позивачу в повному обсязі не повернув

В свою чергу,постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно,призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

Відповідно до ст. ст. 26, 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо, зокрема, виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування. Зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-1-4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Судом встановлено, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачці було виплачено 200 000 грн. в рахунок відшкодування депозиту, що в свою чергу не заперечувалося позивачем.

Відмовляючи у задоволені позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, що спірні правовідносини регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частиною 2 статті 58 Закону України " Про банки та банківську діяльність " передбачено , що банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ « Фінанси та кредит» упущеної вигоди, доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаних висновків вимогам закону вважає безпідставними, з огляду на таке.

Зі змісту ст.22 ЦК України, вбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Порушення відповідачем права позивача щодо своєчасного отримання грошового вкладу не доводять причинний зв'язок між діями банку та знеціненням гривні.

На даний час, у зв'язку з тим, що Національним банком України було введено у Банку тимчасову адміністрацію та встановлені Законом №4452 обмеження щодо повернення банківських вкладів, а тому Банк не має можливості відповідати за несвоєчасне виконання зобов'язань по банківському вкладу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: О.О.Буленко

Судді: С.М.ОСОБА_4Дорош