Справа № 369/4929/15-ц Головуючий у І інстанції Медвідь Н. О.
Провадження № 22-ц/780/4148/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 01.08.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Мережко М.В., із участю секретаря Тимошевської С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки,

ВСТАНОВИЛА:

08 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, де просив стягнути з ОСОБА_2 неустойку з 01 травня 2015 року по 01 червня 2015 року в сумі 41 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 27 липня 2008 року він дав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 409 грн.

Виконання боргового зобовязання, яке не виконано, забезпечувалось неустойкою у розмірі 25% від всієї суми щоденно.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 41 850 грн. неустойки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Посилається, при цьому, на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 27 липня 2008 року між сторонами укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5 409 грн. ( а.с. 5 ).

При цьому, ОСОБА_2 зобовязалась, у разі неповернення боргу в строк до 15 жовтня 2008 року, сплатити ОСОБА_3 щоденну неустойку в розмірі 25% від всієї суми ( там же ).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у сумі 5 409 грн. та 2 000 грн. неустойки, які сплачені боржником 26 серпня 2015 року ( а.с. 2, 42, 144 ).

08 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення із боржника на свою користь неустойки з 01 травня 2015 року по 01 червня 2015 року в розмірі 41 850 грн. ( а.с. 1 ).

При цьому, на переконання апеляційного суду, позивач не пропустив встановлену положеннями ст. 258 ЦК України спеціальну позовну давність, оскільки боржник, на вказаний період часу, не виконала свого боргового зобовязання.

Відтак, у відповідності до правочину, ОСОБА_2 має сплатити позивачу неустойку з 01 травня 2015 року по 01 червня 2015 року ( 31 день ) в розмірі 41 919,75 ( 5 409 х 25 : 100 х 31 ) грн.

Однак, зазначений розмір неустойки значно перевищує розмір боргових зобовязань відповідача.

А тому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати, у даному випадку, положення ч. 3 ст. 551 ЦК України і зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2, до 2 000 грн.

При цьому, судом враховується і факт погашення боргових зобовязань відповідачем, що має, з точки зору суду другої інстанції, істотне значення у справі.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції викладеного не врахував та не застосував зазначеного положення матеріального права, що свідчить про його незаконність та необґрунтованість.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 551 ЦК України, ст. 10, 11, 58, 59, 214, 215 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

При цьому, зазначені та інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, зокрема, про неотримання речей від позивача, відсутність правочину про забезпечення виконання договору позики неустойкою, невизначеність форми неустойки, сплив строку позовної давності у січні 2010 року, відсутність правових підстав для задоволення позову, погашення боргу в травні 2009 року, на переконання апеляційного суду, не відповідають дійсності і спростовуються доказами по справі, зокрема, розпискою, названою квитанцією, а відтак не слугують правовою підставою для відмови у позові повністю.

Не є підставою, у силу викладеного, для відмови у задоволенні позову в названій судом другої інстанції частині позовних вимог, як зазначає апелянт, положення ст.ст. 6, 256, 258, 261, 264, 267, 526, 546, 547, 548, 549-552, 611, 624, 625, 629, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 59, 60, 214, ЦПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого переконання про часткове задоволення заявлених позовних вимог на підставі положень ст.ст. 14, 526, 527, 551, 1046, 1048, 1050 ЦК України та необхідності ухвалення рішення згідно ст.ст. 10, 11, 58, 59, 214, 215 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки скасувати і ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку в розмірі 2 000 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: А.С. ОСОБА_1

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_4