У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 5 квітня 2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» (далі - КС «Аккорд») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0226/БП1/95/0010425, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 5 500 грн зі сплатою 43,8% річних з кінцевим терміном повернення 5 квітня 2009 року.

Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 1 лютого 2008 року ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано в ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є «Ідея Банк», придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Боржника було письмово повідомлено про зміну кредитора у зобов'язанні.

Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, утворилась заборгованість у загальному розмірі 18652,57 грн, з яких: прострочений борг за кредитним договором - 3 056,61 грн, прострочені проценти - 6 191,28 грн, строкові проценти - 124,71 грн, пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5 669,97 грн, віндикаційні витрати - 3 610 грн, загальна заборгованість - 18 652,57 грн. Боржнику було надіслано листи - повідомлення з вимогою повернення боргу, але боржник у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не повертає, а тому банк просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором.

Рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 7 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року рішення Саксаганського районного суду Дніпропетровської від 7 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі: 3 056,61 грн - прострочений борг, 6 191,28 грн - прострочені відсотки, 124,71 грн - строкові проценти, пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5669,97 грн, віндікаційні витрати - 3610 грн, а всього 18 652,57 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 5 квітня 2008 року між КС «Аккорд» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 0226/БП1/95/0010425, за умовами якого ОСОБА_3 як член КС «Аккорд» отримала кредит в сумі 5 500 грн з кінцевим терміном повернення 5 квітня 2009 року із сплатою відсотків, виходячи із розрахунку 0,12% за кожен день користування кредитом до наступного дня повного погашення кредитом. Умовами договору встановлено графік погашення платежів.

1 лютого 2008 року між КС «Аккорд» та ВАТ «Плюс банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» укладено договір про відступлення прав за кредитними договорами, яким право вимоги по кредитному договору, укладеному з ОСОБА_3, перейшло до ПАТ «Ідея Банк».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості позовних вимог. При цьому апеляційний суд виходив з того, що ПАТ «Ідея Банк» набуло прав кредитодавця, про що відповідач обізнана.

Проте такі висновки є передчасними.

Статтею 335 ЦПК України визначено, що касаційний суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов'язанні не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України).

За статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 цього Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, то немає правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-667цс15 від 2 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для судів.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.І.Євтушенко Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко