АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 680/352/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1576/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта ОСОБА_1

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог- орган опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила надати дозвіл на виїзд з України сина- Гавлича ОСОБА_4, 2008р.н., без згоди батька ОСОБА_3 в період літніх канікул з 1 серпня 2016 року по 20 серпня 2016 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 06.02.2008 року у них народився син - ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою. Вказує, що їх спільний син перебуває на диспансерному обліку в лікаря-отоларинголога і потребує санаторно-курортного лікування, у звязку з чим позивач уклала договір про надання туристичних послуг- придбання путівки для відпочинку на морі в період літніх канікул та завчасно звернулась до відповідача з проханням надати згоду на поїздку дитини за кордон. Проте відповідач відмовив в наданні дозволу.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року в задоволенніпозову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що суд безпідставно взяв до уваги посилання відповідача щодо її неодноразового перебування за кордоном та дійшов ____________________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_6 Категорія: 48

Доповідач: Спірідонова Т.В.

помилкового висновку щодо наявності сумнівів у дійсності її намірів. Посилання суду на те, що вона не зазначила країну, в яку має намір вивезти дитину на відпочинок, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 було повідомлено країну та надано відповідні докази.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився, подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою. Повідомлена відповідачем причина неявки у судове засідання не визнана колегією суду поважною, оскільки з наданої довідки не вбачається, що відповідач перебуває на амбулаторному лікуванні. Відповідач ОСОБА_3 подав заперечення проти апеляційної скарги та вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у відсутності представника.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зазначила конкретну країну, в яку має намір вивезти дитину на відпочинок.

Разом із тим, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-БВ №166159 від 17 лютого 2012 року.

Рішенням Новоушицького районного суду від 09 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано та визначено місце проживання ОСОБА_5 з матірю - ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Сокирянської центральної районної лікарні від 08.06.2016 року ОСОБА_5, 06.02.2008р.н., перебуває на диспансерному обліку у лікаря отоларинголога з 16.02.2015 року.

ОСОБА_1 працює в ТОВ «Владислав» менеджером по виробництву, що підтверджується довідкою від 14 червня 2016 року та відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Із даних Державної прикордонної служби встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 06.08.2015 року по 08.11.2015 року перебувала за кордоном. Крім того в судовому засіданні позивач визнала факт, що знаходилась за кордоном в Італії та Угорщині з 03 березня по 24 квітня 2016 року, де працювала у фізичних осіб.

Відповідач ОСОБА_3 відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина за кордон.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу

між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

У п.3, підп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, в тому числі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з вказаним позовом позивач, діє в інтересах свого малолітнього сина, виїзд дитини за межі України носить тимчасовий характер і має на меті оздоровлення дитини.

В той же час, на думку колегії суддів, відповідач необґрунтовано та з надуманих причин обмежує права позивача на розвиток та організацію оздоровлення та дозвілля сина.

Посилання відповідача на наявність спору про визначення місця проживання дитини не може бути прийнято до уваги, оскільки незалежно від того з ким буде визначено місце проживання дитини, обов'язком обох батьків є оздоровлення та розвиток дитини.

Доводи апелянта про те, що позивач не довела спроможність вивезти дитину на оздоровлення за кордон спростовуються довідкою ПАТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 06.06.2016 року про наявність коштів на рахунку, відкритому на імя ОСОБА_1.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач не зазначила країну, в яку має намір вивезти дитину, не заслуговують на увагу. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач повідомляла суду, що вона має намір поїхати з сином до Італії та надала суду договір про надання туристичних послуг. З вказаного договору також вбачається, що виїзд за кордон здійснюється ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_5 до Італії.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що намір позивачки разом з дитиною тимчасово виїхати за кордон до країни Італії у визначений судом період з метою відпочинку та оздоровлення буде сприяти духовному та фізичному розвитку, розширенню

світогляду сина сторін та цілком відповідати найвищим інтересам дитини.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1157,52 грн. (551,20 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та 606,32 грн. - у суді апеляційної інстанції).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_3 на період з 1 серпня 2016 року по 20 серпня 2016 року до країни Італії.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1157,52 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова