Провадження № 2/641/1652/2016 Справа № 641/3319/16-ц
27 липня 2016 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Онупко М.Ю.,
за участю секретаря - Нагорної М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.
В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року, ОСОБА_3 був позбавлений батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено піклувальником ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 над неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
У звязку з тим, що відповідач вихованням неповнолітнього сина ОСОБА_2 не займається, матеріальної допомоги не надає, позивач була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
Позивач у судове засідання не зявилася, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-ВЛ № 107678 від 27.07.1999 року батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13).
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року, яке згідно до відмітки суду набрало законної сили 01.04.2016 року ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено над неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 піклувальника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 1-ВЛ № 444292 від 30.05.2014 року ОСОБА_4, померла 29.05.2014 року (а.с. 6).
Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави учасниці, так і за кордоном.
У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.
Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10 ,11, 60, 79, 88, 174,209, 212- 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_6