Справа № 265/2431/16-ц
Провадження № 4-с/265/14/16
У Х В А Л А

25 липня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І. М.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Литвиненко Ю.В. відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, шляхом направлення її через засоби поштового звязку, на бездіяльність державного виконавця Литвиненко Ю.В. відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування свої вимог зазначила, що з 16 липня 2015 року по 11 березня 2016 року на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області знаходиться виконавчий документ з виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області ( рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області у цивільній справі № 265/953/15-ц) про стягнення з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» на її користь суми внеску та відсотків в розмірі 444112 грн. 20 коп. На початку квітня 2016 року їй стало відомо про те, що виконавче провадження було 11.03.2013 року закінчено без фактичного виконання.

Вважає, що у період знаходження виконавчого листа у відділі державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області з 16.07. 2015 р. по 11.03.2016р. мала місце триваюча бездіяльність державного виконавця по невиконанню рішення суду, яка полягає у несвоєчасності здійснення виконавчих дій, у нездійсненні певних виконавчих дій, тобто у неповному здійсненні виконавчих дій.

Тобто державний виконавець у її виконавчому провадженні не своєчасно та не у повній мірі використовував свої можливості та несвоєчасно і не у повній мірі виконував свої обов'язки, передбачені Законами України «Про виконавче провадження», що призвело до необґрунтовано тривалого невиконання рішення суду та чим порушив її права на виконання рішення суду та вимоги ст. 1 Протоколу №1 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Заявник просила поновити їй строк звернення до суду із зазначеною скаргою, задовольнити скаргу та визнати незаконною бездіяльність в період з 16.07. 2015р. по 11.03. 2016р. державного виконавця.відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя у цивільній справі № 265/953/15-ц, про стягнення на її користь з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» суми внеску та відсотків в сумі 444112 грн. 20 коп.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через SMS повідомлення, в скарзі просила суд розглянути дану скаргу без її участі.

Представник заявника ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про отримання SMS повідомлення про доставку про виклик до суду.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду свої заперечення, просила розглянути скаргу без її участі та відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що 16.07.2015 року, з додержанням вимог ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції ОСОБА_2, за заявою стягувача ОСОБА_1, поданою 14.07.2015 року, було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа за № 2/265/802/15, виданого 03.07.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр Професіонал» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 444112 грн. 20 коп. У постанові про відкриття виконавчого провадження було вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначено, що у разі ненадання документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. (а.с.23)

Зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження, 17.07.2015 року була направлена сторонам, виконавчого провадження, що підтверджено належним чином засвідченою копією журналу про реєстрацію вихідної кореспонденції за 2015 рік Селидівчького міського управління юстиції (а.с.25-26), своєчасне отримання зазначеної постанови заявником не оспорюється.

11.03.2016 року постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції ОСОБА_4, винесена постанова закінчення виконавчого провадження за № 48143664 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Згідно постанови державним виконавцем встановлено: На підставі довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кредитна спілка Кредитно-депозитний центр "Професіонал" знаходиться за адресою: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Ювілейна, будинок 70, офіс 112; виконавчий документ направляється за належністю до відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції. Державним виконавцем накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно боржника, накладено арешти на грошові кошти, які містяться на розрахункових рахунках, згідно відповіді з ТСЦ 1444 рухомого майна на праві власності немає, згідно інформаційної довідки з РРП боржник має нерухомість на всій території України, згідно відповіді з земельних кадастрів земельної ділянки на праві власності немає, згідно відповіді з Національного банку України ліцензій на розміщення валютних цінностей боржнику не надавалось, виходом за адресою боржника було встановлено, що за даною адресою знаходиться магазин " Живе пиво" (а.с.24).

Виходячи із змісту ст. 385 ЦПК України, вбачається, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду із відповідною скаргою, ОСОБА_1 зазначила, що на початку квітня 2016 року їй стало відомо про те, що виконавче провадження було закінчено 11.03.2016 року без фактичного виконання, що бездіяльність державного виконавця з 16.07.2015 року по 11.03.2016 року була довготриваючою, рішення суду виконувалось дуже повільно та неефективно. Крім того, скаржник посилалась на те, що вона не отримувала від державного виконавця не всі постанови у виконавчому провадженні та бажає зясувати через суд: чи є законним у розумінні Європейської Конвенції основних прав і свобод людини з16.07.2015 року по 11.03.2016 року, таке тривале не виконання у шестимісячний строк рішення суду.

Відповідно до ст. 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та обовязки. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до статті 385 ЦПКскаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено строки здійснення виконавчого провадження та на порушення якої посилається скаржник, не визначено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що перебіг строку оскарження дій державного виконавця, щодо не виконання ст.30 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження», здійснюється за нормами ст. 385 ЦПК України.

Виходячи із змісту обґрунтування скаржника причин пропуску строку звернення до суду із відповідною скаргою, суд враховує розяснення, викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до яких, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження була своєчасно направлена та отримана заявником ОСОБА_1, з урахуванням поштового обігу на при кінці липня 2015 року

Інших належних та допустимих доказів того, що скаржник звертався до відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції із заявою з приводу порушення державним виконавцем вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», або з приводу не отримання скаржником відповідних постанов виконавчого провадження, або з приводу не своєчасного здійснення державним виконавцем певних виконавчих дій, але йому було відмовлено - суду не надано.

Cудом встановлено, що скаржник, звернувся до суду із відповідною скаргою через поштове відділення у квітні 2016 року (точну дату відправлення скарги судом не встановлено а.с.11), скаргу судом одержано 25 квітня 2016 року. При таких обставинах, суд вважає, що скаржник, звертаючись до суду з відповідною скаргою був обізнаний про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, про що свідчить посилання скаржника щодо невиконання виконавчих дій державним виконавцем з 16 липня 2015 року, який відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» сплинув у січні 2016 року, про що свідчить копія журналу про реєстрацію вихідної кореспонденції за 2015 рік Селидівчького міського управління юстиції, та не оспорюється стягувачем

Інших доказів поважності причин пропуску строку починаючи з січня 2016 року до моменту звернення до суду зі скаргою скаржником не надано.

Вищевказані обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_1 ще у січні 2016 року було відомо про хід виконавчого провадження № 48143664, однак вона не скористалась своїм правом, з січня 2016 року і лише у квітні 2016 року, звернулась з даною скаргою до суду, таким чином пропустивши без поважних причин, визначений ст. 385 ч. 1 ЦПК України строк звернення до суду із скаргою, з урахуванням поштового обігу.

Враховуючи розяснення викладені у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 7.02.2014р. №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та зважаючи на вищевикладене, оскільки скаржник пропустив строк для подання скарги та причини пропуску не є поважними, то суд вважає необхідним у задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.383-387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Литвиненко Ю.В. відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікдзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя І.М. Міхєєва