печерський районний суд міста києва
Справа № 757/172/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гладун Х.А.

при секретарях Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за договорами банківського вкладу у розмірі 2346135,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є спадкоємцем вкладника ПАТ «КБ «Надра»- ОСОБА_3 всіх грошових вкладів з належними по них відсотками, нарахуваннями, компенсаціями, індексаціями, за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) №1924861 від 14.05.2014 р та №1956250 від 25.06.2014 року.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину Позивач неодноразово зверталася до банку з метою отримання вкладів, однак, у зв'язку з тим, що 06.02.2015 р. Постановою Правління Національного банку України № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорій неплатоспроможних», вклади повернуті не були.

У подальшому, Позивачем було отримано тільки гарантовану суму в розмірі 200000,00 грн.

У зв'язку з тим, що банк не повернув вклади Позивачу в повному обсязі, станом на дату звернення з даним позовом до суду заборгованість перед Позивачем з урахуванням отриманої гарантованої суми склала 253674,24 грн. (453 674,24) грн. - 200 000,00 грн.) і 90465,25 євро (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 2092461,20 грн.), разом - 2346135,40 грн.

Позивач зазначає що Відповідач, будучи опосередкованим власником 89,97% акцій банку, є його контролером в розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», мав можливість значного впливу на управління та діяльність Банку, а відтак, виключно Відповідач міг би своєю діяльністю впливати на становище банку.

Посилаючись на вищевказані обставини Позивач просив, задовольнити пред'явлені вимоги у заявлений ним спосіб.

В судовому засіданні Представник позивача пред'явлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував. Підтримав подані письмові пояснення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд визнав можливим проводити судове засідання за відсутності Відповідача у заочному порядку, оскільки Представник позивача не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.05.2014 р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Семейный эконом» №1924861 та 25.06.2014 р. договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Семейный эконом» №1956250.

Відповідно до п. 2.1 вказаних договорів ОСОБА_3 передав на вкладні рахунки наступні грошові суми: за договором №1924861 від 14.05.2014 р. - 530 000 коп., за договором №1956250 від 25.06.2014 р. - 90 000 євро.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який був чоловіком Позивача, помер.

09.04.2015 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мокрицькою Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №232, спадкова справа №3/2015, згідно якого Позивач отримав у спадщину грошові вклади з належними по них відсотками, нарахуваннями, компенсаціями, індексаціями, що знаходяться у ПАТ «КБ «Надра».

Як вбачається з матеріалів справи, після отримання свідоцтва про право на спадщину Позивач звернувся до банку з метою отримання вкладів, однак в зв'язку з тим, що 06.02.2015 р. Постановою Правління Національного банку України № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорій неплатоспроможних», Позивачем отримано лише гарантовану суму в розмірі 200000,00 грн.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги, Позивач посилається на те, що в зв'язку з віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, зважаючи на те, що Відповідач є власником істотної участі Банку, він має нести відповідальність за зобов'язаннями банку.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах і в порядку, встановлених договором (ст.1058 ЦК України).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду (вклад на вимогу чи строковий вклад) банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника фізичної особи (ч.2 ст.1060 ЦК України).

За таких обставин після набуття права власності на грошові вклади з належними по них відсотками, нарахуваннями, компенсаціями, індексаціями, що знаходяться у ПАТ «КБ «Надра» за договорами №1924861 від 14.05.2014 р., №1956250 від 25.06.2014 р. Позивач правомірно звернувся до Банку з вимогою про повернення коштів, яку банк був зобов'язаний виконати, проте, свого зобов'язання за договором і законом не виконав, що відповідно до ст.610 ЦК України є порушенням зобов'язання.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена відповідальність банку за його зобов'язаннями.

Згідно з ч. 5 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, що загрожують інтересам вкладників або інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну й кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.6 ст.58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку до категорії неплатоспроможних з вини власників істотної участі та керівників банку може бути покладена на них за рішенням суду.

Отже, правове значення для вирішення питання про законність і обґрунтованість позовних вимог до Відповідача є: 1) чи є він власником істотної участі або керівниками банку, 2) чи з його вини банк віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 зазначеного вище Закону пов'язаними з банком особами, зокрема, є контролери банку; особи, що мають істотну участь у банку, і особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю в банку; керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники й члени комітетів банку та ін.

Істотна участь відповідно до положень ч.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - це пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Тобто, власник істотної участі банку - особа (особи), яка(і) володіє(ють) прямо та/або опосередковано самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу банку.

Згідно офіційної відкритої інформації НБУ Відповідач є учасником і єдиним опосередкованим власником 89,97 % статутного капіталу ПАТ «КБ Банк «Надра».

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону банк та кожний власник істотної участі зобов'язані підтримувати норматив достатності (адекватності) регулятивного капіталу банку на рівні, встановленому НБУ. Відповідно до ч.4 ст.58 Закону власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Крім того, ч. 4 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 57 даного Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 58, 59 ЦПК України містять вимоги щодо належності та допустимості доказів. Так, належними визнаються докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на те, що Позивачем в належний спосіб не доведено вини Відповідача у віднесенні ПАТ «КБ Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Розміщена на сайті НБ України публікація щодо віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних не є належним доказом та допустимим доказом вищевказаних обставин в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 11, 60, 88, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, згідно якого, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Х.А. Гладун