АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: Пятничук В.Г.

за участю:

представників заявника ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ІВ» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року за заявою Приватного підприємства «ІВ» про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка» про визнання прав та обов'язків засновника товариства, встановлення розміру долі в статутному фонді та про зобов'язання проведення державної реєстрації,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2002 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом та клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на торгівельний павільйон, що розташований в АДРЕСА_1.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.10.2002 клопотання задоволено. Накладено арешт на відчуження торгівельного павільйону по АДРЕСА_1.

У червні 2016 року ПП «ІВ» звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.08.2016 в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП «ІВ» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви. Посилається на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 28.11.2002 по даній справі є виконаним, а тому відсутні підстави для існування заходів забезпечення позову. Зазначає, що ПП «ІВ» є власником об'єкта нерухомості, на яке накладено арешт, чим порушується його право власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Справа №2-2617/02
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13065/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Качур І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні для цього правові підстави, оскільки дане питання вирішується в позовному провадженні виходячи з того, що особа, яка звернулася з відповідною заявою, не є стороною у справі.

Матеріали справи свідчать, що у жовтні 2002 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду до ТОВ «Ласка» про визнання прав та обов'язків засновника товариства, встановлення розміру долі в статутному фонді, про зобов'язання проведення державної реєстрації та стягнення моральної шкоди (а. с. 3-4). Ухвалою Подільського районного суду м. Києві від 14.10.2002 в порядку забезпечення позову, за клопотанням позивача, було накладено заборону на відчуження торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 (а. с. 8). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28.11.2002 позов задоволено: визнано ОСОБА_4 засновником ТОВ «Ласка» та визнано за ним право на 48% у статутному фонді ТОВ «Ласка»; зобов'язано ТОВ «Ласка» провести внесення ОСОБА_4 до установчого договору товариства та провести державну реєстрацію змін до установчих документів. Зазначене рішення набрало законної сили. Відомості щодо ОСОБА_4як засновника ТОВ «Ласка» внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб ФОП (а. с. 87-91).ПП «ІВ» є власником торгівельного павільйону по АДРЕСА_1, право власності якого зареєстровано в установленому законом порядку 20.04.2016 (а. с. 80-81). Заявник, як власник арештованого майна, звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи зі змісту ст. ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову - слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Згідно положень ч. 3, 6ст. 154 ЦПК Українизаходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що вирішуючи питання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, суду слід встановити обставини, які б свідчили про відсутність потреби у забезпеченні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК Україниособа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок про те, що особа, яка не є стороною у конкретній цивільній справі, може ставити питання про зняття арешту з майна шляхом подачі відповідного позову.

Матеріали справи свідчать, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_4 до ТОВ «Ласка» про визнання прав та обов'язків засновника товариства, встановлення розміру долі в статутному фонді та про зобов'язання проведення державної реєстрації, звернулося ПП «ІВ», що не є стороною справи та, щодо якої не було вжито заходів забезпечення позову.

Подаючи відповідну заяву заявник надав до суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 80), де зазначено, що він є власником спірного торгівельного павільйонурозташованого по АДРЕСА_1,

Підстави набуття права власності на останній представники заявника пояснити в судовому засіданні не змогли та наполягали на задоволенні заяви без процедури позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 28.11.2002 по даній справі є виконаним не може бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, враховуючи те, що законодавець визначив, що вказане питання для заявника можливе лише під час розгляду судом відповідної позовної заяви.

За наведених обставин безпідставним на думку колегії суддів є посилання заявника про те, що ПП «ІВ» є власником спірного об'єкта нерухомості, оскільки підприємство не позбавлено можливості звернення до суду із відповідним позовом про захист свого права власності.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ІВ» відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А. Семенюк