25.04.2016 637/331/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2016 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Кучер А.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської селищної ради Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

04 квітня 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 05 серпня 2015 року.

У судовому засіданні позивач та його представник , після збільшення позовних вимог ,прохали позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 жовтня 2008 року в с. Верхньозорянське Шевченківського району Харківської області помер його батько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташованих на території Шевченківської селищної ради Шевченківської району Харківської області, згідно державних актів на право приватної власності на землю , а також : земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку , розміром 0,1484 га, розташованої в с. Верхньозорянське, вул. Індустріальна, буд. №11, Шевченківського району Харківської області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ; земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,1140 га, розташованої в с. Верхньозорянське, вул. Індустріальна, буд. №11, Шевченківського району Харківської області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Спадщину після смерті батька прийняла мати - ОСОБА_3, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою та отримавши свідоцтво про право власності за заповітом. 05 серпня 2015 року мати ОСОБА_3, померла

Після смерті матері відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно . Мати залишила заповіт,за яким він є єдиним спадкоємцем всього майна , яке б їй не належало на час смерті .

Після смерті спадкодавці він вчасно звернувся до нотаріальної контори де була заведена спадкова справа але відносно оформлення спадкових прав, щодо земельних ділянок , які належали батькові , було розяснено, що видати свідоцтво про права власності не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи неоформлені належним чином, тобто мати не встигла переоформити державні акти на вказані вище земельні ділянки на своє імя.

Тому звернувся до суду та просить, визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3, померлої 05 серпня 2015 року в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності позовні вимоги пролхав задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник Шевченківської селищної ради Харківської області не зявився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечував.

Суд заслухавши пояснення позивача, його представника , перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за нзахистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва (серія І-ЯР № 794462, виданого Ново- Лурчанським РВАЦС, Валківського району Харківської області від 20 серпня 1957 року) вбачається ,що ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_4.

Відповідно свідоцтва про народження (серія V-УР № 1243115 виданого Ново- Лурчанською сільською радою , Валківського району Харківської області від 16 серпня 1965 року) 22 липня 1965 року народився ОСОБА_1, його батьками відповідно вказано :ОСОБА_4, мати ОСОБА_3.

За життя батько позивача ОСОБА_4 отримав державні акти на право власності на земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,площею 4,9301 га у межах згідно з планом за кадастровим №:01:001:0232, розташовану на території Шевченківської селищної ради Шевченківської району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю ( серія Р2 №754986, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №519); земельну ділянку призначену для обслуговування житлового будинку, розміром 0,1484 га, розташовані в с. Верхньозорянське, вул. Індустріальна, буд. №11, Шевченківського району Харківської області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ( серія ХР №128835, виданого Шевченківською селищною радою Харківської області 10 листопада 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №210, кадастровий номер -00-000-0062) ; земельну ділянку призначу для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,1140 га, розташовану в с. Верхньозорянське, вул. Індустріальна, буд. №11, Шевченківського району Харківської області, належну спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю( серія ХР №128836, виданого Шевченківською селищною радою Харківської області 10 листопада 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №211).

Мати позивача ОСОБА_3. також мала право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9301 га у межах згідно з планом за кадастровим №:01:001:0234, розташовану на території Шевченківської селищної ради Шевченківської району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю (серія Р2 №754982, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №529.

Відповідно до свідоцтва про смерть ( серія І-ВЛ №192806 ,виданого віддідлом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області від 24 жовтня 2008 року), 23 жовтня 2008 року батько позивача ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді змельних ділянок.

З свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори від 17 липня 2009 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 вищезазначені земельні ділянки, які належали померлому , прийняла у спадок його дружина ОСОБА_3

Свідоцтво про смерть ( серія І-ВЛ №506129 видане віддідлом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області від 05 серпня 2015 року), засвідчує факт того ,що 05 серпня 2015 року померла ОСОБА_3.

За заповітом від 13 червня 2015 року, завіреного приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 506 , все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті ОСОБА_3 заповідала своєму синові ОСОБА_1.

4 березня 2016 року позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3, та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але лише на недотриману матірю пенсію, так як згідно відповіді №73 приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 02 квітня 2016 року в іншій частині прийняття спадщини за заповітом, а саме на земельні ділянки, йому було відмовлено в звязку з тим, що правовстановлюючі документи, не були переоформлені на імя померлої , тому позивачу для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до відповіді №Ш-31/0-29/6-16 відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 15 березня 2016 року вбачається, що вищезазначені земельні ділянки згідно дежавних актів належать ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Даних про зміну власників цих земельних ділянок у відділі не виявлено.

Довідками №1063, №1064 виданими Шевченківською селищною радою Харківської області від 01 квітня 2016 року засвідчено, що ОСОБА_4, який помер 23 жовтня 2008 року, був зареєстрований та мешкав разом з дружиною ОСОБА_3, яка померла 05 серпня 2015 року в с.Верхньозорянське Шевченківського району Харківської області по вул.Індустріальна, 11.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

За правилами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Заповітом , відповідно ст.1233 Цивільного кодексу України - є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно до п. 4.20 вищевказанного Наказу вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»та витягу з Державного земельного кадастру.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено ,що однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

За змістом ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_3 згідно положень ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємицем після смерті чоловіка ОСОБА_4, успадкувала його права та обовязки тому мала право розпорядитися усім майном яке йому належало.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, той факт , що позивач є спадкоємцем за заповітом, відсутність інших спадкоємців, визнання за ним права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та підлягають задоволенню.

Позивач за справою згідно посвідчення ( серія Є №122476 від 16 березня 2012 року) є інвалідом 1-ї групи, тому від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.328, 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1235 Цивільного Кодексу України, ст. 41, 55 Конституції України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківської селищної ради Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 05 серпня 2015 року:

площею 4,9301 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, розташовану на території Шевченківської селищної ради Харківської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю( серія Р2 № 754986 від 14 березня 2003 року), кадастровий номер №:01:001:0232

площею 4,9301 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, розташовану на території Шевченківської селищної ради Харківської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю (серія Р2 №754982 від 14 березня 2003 року), кадастровий номер №:01:001:0234 ;

площею 0,1484 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, розташованого в с. Верхньозорянське, вул. Індустріальна, буд. №11, Шевченківського району Харківської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю (серія ХР №128835 від 10 листопада 2003 року), виданого Шевченківською селищною радою Харківської області, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №210, кадастровий номер -00-000-0062;

площею 0.1140 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану при житловому будинку в с. Верхньозорянське, вул. Індустріальна, буд. №11, Шевченківського району Харківської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю (серія ХР №128836 від 10 листопада 2003 року), виданого Шевченківською селищною радою Харківської області, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №211.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: