Копія Справа № 326/981/16-цр.
Провадження №2/326/396/2016
УХВАЛА

29 липня 2016 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок внаслідок набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок внаслідок набувальної давності. Свої вимоги мотивувала тим, що 03.03.2006 року вона у ОСОБА_3 придбала житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по вул.Пролетарській, 77 в м.Приморську Запорізької області загальною площею 40.5 кв.м, в тому числі житлової 30.0 кв.м, який належав його батькові ОСОБА_4, померлому у 1980 році, але який було прийнято у спадщину фактично.

На момент смерті ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_6 проживав з ним сумісно. Даних щодо офіційного звернення за отриманням спадщини після померлого ОСОБА_4 не має. Угоду купівлі даного житлового будинку не було оформлено у встановленому порядку, оскільки ОСОБА_3 не оформив свідоцтва про право на спадщину, яке обіцяв оформити негайно після отримання грошей за будинок.

03.03.2006 року вона передала ОСОБА_3 гроші за будинок у сумі 10000 грн. під розписку, після чого він передав їй документи на будинок, а саме свідоцтво про право власності, технічний паспорт, домову книгу та ключі від будинку; надав копію своїх документів паспорту та пенсійного посвідчення.

Але угоду купівлі даного житлового будинку не оформлено у встановленому порядку. Право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 07.02.1964 року, виданого на підставі рішення №8 від 28.01.1954 року виконкому Ногайської селищної ради депутатів трудящих Бердянського району Запорізької області та зареєстрованого Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації Запорізької області в реєстрі за №26 «Л» у реєстровій книзі 4.

Таким чином, власник житлового будинку ОСОБА_4 помер у 1980 році, продавець житлового будинку ОСОБА_3 помер 16.01.2014 року. Після померлого ОСОБА_3 залишилась його дружина ОСОБА_7, яка фактично прийняла спадщину померлого чоловіка, на момент його смерті вона проживала з ним сумісно. Даних щодо офіційного її звернення за отриманням спадщини немає, будинок нею не оформлено у встановленому порядку, і сама вона померла 07.12.2015 року.

Але в померлої ОСОБА_7 залишився племінник ОСОБА_2, яким до Приморської державної нотаріальної контори 07.06.2016 року подано заяву про прийняття спадщини за законом, у якому ним зазначено спадкове майно у складі житлового будинку в м.Приморськ по вул.Банковій, 77, яким є саме цей будинок по вул.Пролетарській, 77, найменування вулиці змінено у 2016 році в процесі декомунізації.

З моменту отримання будинку із господарськими будівлями та спорудами у власність 03.03.2006 року до даного часу вона обслуговувала та утримувала весь будинок за власні кошти. Власники житлового будинку в будинку не мешкали, а ОСОБА_3 із ОСОБА_7 перейшли до племінника, де проживали по день смерті. За період володіння житловим будинком нею поліпшено стан будинку та господарські будівлі і споруди.

До даного часу вона користується і володіє усім майном будинку відкрито та безперервно. Але, в звязку із залишенням державної реєстрації права власності на будинок до даного часу за власником, її володіння житловим будинком вважається володінням чужим майном. Таке володіння житловим будинком із господарськими будівлями та спорудами обмежує її можливості здійснення своїх прав щодо зазначеного обєкту. Вважає, що має підстави набуття права власності щодо житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, оскільки тривалий час більше десяти років ним відкрито та безперервно користується і володіє.

На підставі ст. 344 ЦК України, просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок №77 по вулиці Пролетарській в місті Приморську Запорізької області, призначений на плані літерою «А» з тамбуром «а» і господарськими будівлями та спорудами «№1» - огорожа за набувальною давністю.

Подана заява не в повному обсязі відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме, відповідно до пунктів 3,4,5, 6 частини 1 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На порушення цієї статті у позові при викладенні обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивачем не вказано:

- чим підтверджується, що вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років;

- чи погодився власник будинку з його втратою, чим це підтверджується;

- чи вона знала, що володіє вказаним будинком незаконно;

- яка вартість будинку на день подання позову до суду, що необхідно для визначення правильного розміру суми судового збору та його оплати в належній сумі.

Крім того, ч.5 ст.119 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі», не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

В позові позивач вказує ціну позову у сумі 56750 грн., але не зазначає чим підтверджується дана вартість майна на теперішній час. Позивачу необхідно заплатити судовий збір в сумі, в залежності від вартості майна на теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Тому позовну заяву необхідно залишити без руху, позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок внаслідок набувальної давності - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1, що до 05 серпня 2016 року їй необхідно усунути вказані недоліки та розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Суддя: підпис ОСОБА_8

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

29.07.2016