Провадження № 2/522/1194/16
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

20 квітня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 37 434,13 грн., 600 грн. за проведення експертного авто товарознавчого дослідження; судовий збір в розмірі 487,60 грн..

28.03.2016 року позивач подав заяву про забезпечення позову, по якій просив суд накласти арешт на усе належне ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно де б воно не знаходилось та що б з себе не уявляло; заборонити будь-яким особам у будь-який час вчиняти будь-які дії щодо визначеного майна.

Сторони по справі до судового засідання не зявились.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунком 6 вищезазначеної постанови Пленуму зазначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову, оскільки від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе належне ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно де б воно не знаходилось та що б з себе не уявляло.

Заборонити будь-яким особам у будь-який час вчиняти будь-які дії щодо визначеного майна.

Копію ухвали суду до виконання направити до відповідних державних органів.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя: С.М. Кічмаренко

20.04.2016