АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/786/17 Справа № 192/2257/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що будучі мешканцем квартири АДРЕСА_1, йому стало відомо про прийняте селищною радою рішення від 03 вересня 2015 року №18-56/VI «Про поновлення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3А.»

Згідно вказаного рішення, 04 вересня 2015 року укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0272 га за кадастровим номером :03:005:9013, розташованої по вул. Гагаріна,28 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, та прийшов державну реєстрацію.

Позивач вважає, що прийняте рішення селищної ради та договір оренди земельної ділянки порушують права мешканців багатоквартирного будинку по вул.Гагаріна, 28 в смт Солоне, а тому просить визнати протиправним та скасувати рішення Солонянської селищної ради Солонянського району «Про поновлення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3А.» від 03 вересня 2015 року за №18-56/VI та визнати недійним договір оренди земельної ділянки, укладений 04 вересня 2015 року між Солонянською селищної радою та ОСОБА_3

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.139-143).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 149-152).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (а.с.80-84).

Рішенням Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області № 6 від 20 травня 2010 року «Про виключення квартири з житлового фонду та зміна її цільового призначення» квартиру АДРЕСА_2 було виключено з житлового фонду та змінено її цільове призначення, погоджено розробку містобудівного обґрунтування реконструкції квартири під магазин промислових товарів з можливою добудовою за рахунок земель прибудинкової території (а.с.79).

Рішенням Солонянської селищної ради шостого скликання десятої сесії від 19 липня 2011 року №30-10VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду ОСОБА_3А.» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою (а.с.58 зворот).

Такий проект щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції з добудовою та обслуговування нежитлового приміщення магазину промтоварів) на території Солонянської селищної ради був розроблений «ТОВ Агровектор Плюс» на замовлення ОСОБА_3 (а.с.54-95).

Рішенням шостого скликання тридцятої сесії Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 09 листопада 2011 року №22-13VI «Про надання в оренду земельної ділянки для комерційного використання ОСОБА_3А.» було надано в оренду земельну ділянку площею 0,0272 га строком на три роки та присвоєно земельній ділянці кадастровий номер :03:005:9013 (а.с.93).

03 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області з заявою щодо поновлення договору оренди на земельну ділянку по вул.Гагаріна, будинок 28 в смт Солоне Солоняського району Дніпропетровської області (а.с.128), яка була розглянута та рішенням «Про поновлення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3А.» №18-56/VI поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,0272 га, кадастровий номер :03:005:9013 на вул. Гагаріна, будинок 28 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.6-7) і укладено договір оренди земельної ділянки від 04 вересня 2015 року між Солонянською селищною радою та ОСОБА_3 терміном на пять років (а.с.30-32).

Договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 21 грудня 2015 року (а.с.27).

16 вересня 2015 року Солонянська селищна рада згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, у звязку їх розмежуванням» здійснила реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку по вул. Гагаріна 28 в смт Солоне площею 0,0272 га (а.с.28).

Таким чином власником земельної ділянки по вул. Гагаріна 28 в смт Солоне площею 0,0272 га є територіальна громада, яка реалізує це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, тобто через Солонянську селищну раду, яка в свою чергу 04 вересня 2015 року уклала договір оренди земельної ділянки, площею 0,0272 га по вул. Гагаріна 28 в смт Солоне з відповідачем ОСОБА_3 (а.с.30-33).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Доказів здійснення управління будь-яким підприємством, установою чи організацією будинком № 28 по вул. Гагаріна в смт Солоне, позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів передачі земельної ділянки безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку, на якій розташований багатоквартирний будинок № 28 по вул. Гагаріна в смт Солоне, позивач суду також не надав.

Оскільки земельна ділянка, на якій розташований будинок № 28 по вул. Гагаріна в смт Солоне є землею комунальної власності, то саме Солонянська селищна рада має право щодо розпорядження цією земельною ділянкою.

Доказів передачі земельної ділянки, на якій побудований багатоквартирний будинок № 28 по вул. Гагаріна в смт Солоне в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, або доказів передачі безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем суду не надано. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів стосовно того, що співвласники багатоквартирного будинку № 28 по вул. Гагаріна в смт Солоне створили та зареєстрували у порядку, визначеному Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III відповідне ОСББ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено доказів створення співвласниками будинку № 28 по вул. Гагаріна в смт Солоне відповідного ОСББ, так само як і не надано доказів передачі земельної ділянки на якій розташований багатоквартирний будинок співвласникам у власність або постійне користування, тому враховуючи, що власником спірної земельної ділянки є Солонянська селищна рада, а власник має право укладати договори оренди, які є видом користування та отримувати відповідну оренду плату.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що вони відповідають встановленим обставинам у справі та нормам чинного законодавства.

Оскільки право власності чи користування виникає лише з моменту державної реєстрації цих прав, а земельна ділянка, яка є прибудинковою територією не перебуває у власності чи користуванні співвласників будинку, та знаходиться у комунальній власності Солонянської селищної ради, тому остання має право розпоряджатися нею на власний розсуд та в межах своїх повноважень.

З огляду на зазначене не знаходять свого підтвердження посилання на положення ст.ст. 152,155 ЗК України, оскільки підлягають застосуванню до правовідносин витікаючих із зареєстрованого права власності на земельну ділянку громадян або юридичної особи, тоді як спірна земельна ділянка не перебуває у власності громадян чи юридичної особи.

Слід враховувати, що аналізуючи цільове призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норми ст. 42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону від 29 листопада 2001 р. N 2866-III "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 р. N 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

У такому випадку земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Суб»єктом власності на земельну ділянку прибудинкової території є об»єднання співвласників будинків, а тому питання щодо її використання повинно вирішуватися за згодою цього об»єднання в разі його створення.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про протиправність рішенням Солонянської селищної ради від 03 вересня 2015 року №18-56/VI та недійсність договору оренди земельної ділянки від 04 вересня 2015 року, оскільки спростовуються наступним.

Згідно з вимогами ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Колегія суддів, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог, оскільки згідно з вимогами земельного законодавства право на спірну земельну ділянку ОСОБА_2 не оформив.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтами норм права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5