Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2873/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

09 серпня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02 червня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Посилалася на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 в зазначеній квартирі знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає.

В поданій до суду позовній заяві просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду, звернувся з заявою, в якій зазначив про звою згоду з позовними вимогами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 10 квітня 2001 року є власником квартири АДРЕСА_1.

Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року по справі № 552/492/16-ц, яке вступило в законну силу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 на реєстраційному обліку, але не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оцінивши досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в АДРЕСА_1, наявність реєстрації відповідача в квартирі, власником якої є позивач, порушує її права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов'язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

09.08.2016