Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.

при секретарі - Худяковій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2015 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №121-07-И/09 від 09 серпня 2007 року в розмірі 1784105,68грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 21.09.2015р. відкрито провадження у справі.

Представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судовому засіданні заявив клопотання про об'єднання в одне провадження даної справи та справи №755/8185/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи тим, що позовні вимоги в цих справах стосуються одних і тих самих сторін по справі, є однорідними - виникають з одних і тих самих правовідносин - укладеного між сторонами кредитного договору, тому, на думку сторони позивача, об'єднання даних справ в одне провадження сприятиме процесуальній економії та повному з'ясуванню судом обставин обох справ, усуне можливість винесення суперечливих рішень, що є підставою для об'єднання справ в одне провадження.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 заперечували проти заявленого клопотання, представник відповідача зазначив, що об'єднання таких справ в одне провадження суперечить процесуальному закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду від 23.05.2016р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, предметом якого є кредитний договір №121-07-И/09 від 09 серпня 2007 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність визначених ч. 1 ст. 126 ЦПК України підстав для об'єднання зазначених справ в одне провадження, оскільки вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 не є однорідними - підстави стягнення заборгованості та визнання договору недійсним врегульовані різними нормами права, відсутні інші визначені вказаною частиною статті обставини, наявність яких є обов'язковою умовою застосування інституту об'єднання справ в одне провадження. А викладені представником позивача обставини фактично є визначеними ст.. 123 ЦПК України підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду в одному провадженні з первісним позовом.

Тому клопотання представника позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 126, 208-209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про об'єднання справ в одне провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя