Справа № 157/715/16-ц
Провадження №2/157/272/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого голови суду ОСОБА_1,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про внесення змін договору між батьками про сплату аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

20 липня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 16 жовтня 1999 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, який 28 січня 2005 року було розірвано.

За час шлюбу у них 30 травня 2000 року народилася дочка ОСОБА_6.

06 грудня 2004 року між ним та відповідачем був укладений договір між батьками про сплату аліментів на дитину, згідно якого він зобовязувався щомісячно сплачувати ОСОБА_5 аліменти по 531 грн. на утримання дочки.

Вважає, що пункт 13 вказаного договору, згідно якого він зобовязаний проводити повну оплату дочки у коледжі або у вищому учбовому закладі до його закінчення, відповідач попросила внести приватного нотаріуса у договір зловживаючи його довірою, у звязку з чим в цій частині договір має бути змінений, оскільки ОСОБА_5 зобовязана також брати участь у додаткових витратах на дитину, які необхідні для її розвитку.

У звязку з наведеним, уточнивши позовні вимоги, просить внести зміни у п. 13 договору між батьками про сплату аліментів на дитину, передбачивши, що батьки у рівних частинах проводять оплату навчання дочки ОСОБА_6 у вітчизняних коледжі або ВУЗах до досягнення нею 23 років.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що у п. 13 укладеного між сторонами договору відсутнє уточнення віку дитини, впродовж якого вона має закінчити ВУЗ і не зазначено, що оплата буде проводитися за навчання у вітчизняних ВУЗах. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач, підписуючи довір, ознайомився із його змістом і був обізнаний про те, що повинен утримувати дочку в разі її навчання до закінчення такого навчання, а тому підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 181 ч. 1 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ст. 189 ч. 1 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Судом установлено, що сторонами 06 грудня 2004 року було укладено договір між батьками про сплату аліментів на дитину (а.с. 6).

Як убачається із цього договору сторони встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_7.

Пунктом 13 вказаного договору передбачено, що якщо дочка після закінчення школи продовжить навчання в коледжі або у вищому учбовому закладі із платною формою навчання, ОСОБА_4 зобовязується проводити повну оплату цього навчання і до його закінчення.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

В силу ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Аналізуючи вказані норми закону суд дійшов висновку, що не встановлення у пункті 13 укладеного між сторонами договору віку дитини до якого будуть стягуватися аліменти на її утримання в разі її навчання після закінчення школи, а також те, що таке утримання оплату навчання, згідно цього пункту зобовязаний проводити лише позивач, є порушенням прав останнього щодо дитини, які підлягають захисту.

Твердження позивача про те, що вищевказаний договір він підписував не читаючи його, суд не бере до уваги, оскільки це не є підставою для внесення змін до нього.

Таким чином суд вважає, що для відновлення порушених прав позивача, забезпечення рівності прав та обов'язків сторін щодо їх дочки ОСОБА_7 в разі продовження нею навчання в коледжі або у вищому учбовому закладі із платною формою навчання після закінчення школи, слід внести зміни у пункт 13 укладеного договору, де передбачити, що батьки в рівних частках проводять оплату навчання дочки ОСОБА_6 в українських коледжі або вищому учбовому закладі до досягнення нею 23 років.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 221-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 181, 189, 199 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Внести зміни у пункт 13 Договору між батьками про сплату аліментів на дитину від 06 грудня 2004 року, передбачивши, що батьки в рівних частках проводять оплату навчання дочки ОСОБА_6 в українських коледжі або вищому учбовому закладі до досягнення нею 23 років.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_1