Справа № 487/5726/16-ц
Провадження № 2/487/378/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з 2011 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, просила суд про відкладення розгляду справи у звязку зі станом її та сина здоровя, проте належних доказів поважності причини неявки до суду не надала, в заяві також зазначила, що на розірвання шлюбу не згодна. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1993 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається та шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо та недоцільно, та хоча відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, але накладення обовязку збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення не можна визнати таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 23.10.1993 року Новобузьким районним відділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис №177 - розірвати.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.В. Щербина