Справа № 502/388/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області 18.02.2016 року з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 29.10.2008 року в сумі 11 486,68 грн., укладеному між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем.

Представник позивача, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в позові зазначає, що відповідно з умовами кредитного договору № б/н від 29.10.2008 року, укладеного з ОСОБА_1, остання отримала кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2016 року допустила заборгованість в сумі 11 486,68 грн., а саме: заборгованість за кредитом 4036,90 грн.; по процентам за користування кредитом 6664,70 грн.; а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 535,08 грн.

Відповідач в судовому засіданні 27.07.2016 року підтвердила факт укладання 29.10.2008 року між нею та позивачем кредитного договору № б/н, відповідно до якого на платіжну картку вона отримав кредит. Також, вказала, що термін дії картки закінчився в 2013 році, сума заборгованості на той час становили приблизно 800 грн. Відповідач вказує, що вона не мала можливості погашати кредит, в результаті чого і утворилася заборгованість.

Дослідивши надані позивачем докази, та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно Кредитного договору № б/н від 29.10.2008 року, укладеного з відповідачем, ОСОБА_1отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов укладеного договору, який складається з Анкети-заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами, які складаються із заборгованості за Кредитом, за процентами, а також інших витрат.

Згідно розрахунку, відповідач станом на 31.01.2016 року допустила заборгованість в сумі 11 486,68 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 4036,90 грн.;

- по процентам за користування кредитом 6664,70 грн.;

а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф ( фіксована частина) 250 грн.;

- штраф (процентна складова) 535,08 грн.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики, з яких вбачається, що у порушення умов Кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем добровільно не погашається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, в позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , МФО № 305299, на рахунок № 3111 заборгованість по кредитному договору № б/н від 29.10.2008 року в розмірі 11 486 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 68 коп. та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2