У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», відділу ДВС Черкаського РУЮ про визнання торгів від 01.07.2016 року недійсними, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», відділу ДВС Черкаського РУЮ про визнання торгів від 01.07.2016 року недійсними.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 21.07.2016 року було відкрито провадження по даній справі.

25 липня 2016 року позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, що розташоване по вул. Садова, 12, с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області та передачею вказаного домоволодіння їй на зберігання.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначені у заяві причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, являються безпідставними, необґрунтованими та грунтються на припущеннях позивача. Також, в заяві не обґрунтовано такий вид забезпечення позову, як арешт домоволодіння, зокрема його реальна необхідність, та не зазначено обставини стосовно того, що відповідач має намір щодо відчуження домоволодіння.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 ставить вимогу щодо визнання електронних торгів недійсними, тобто вимоги щодо застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним протоколу позивачем не заявляються, з чого вбачається, що позовні вимоги є неспівмірними до вимог заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 - про забезпечення позову.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Морозов