Справа № 463/5198/16-ц
Провадження № 2/463/2143/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування шкоди завданої злочином за рахунок держави,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, просить стягнути з Державного бюджету України на його користь 9520 грн. шкоди, завданої злочином.

Вимоги мотивує тим, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2015 року частково задоволено його цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_4 6520 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди та 3000 грн. спричиненої моральної шкоди. Разом з цим, на даний час вирок в частині стягнення коштів не виконано з причини неплатоспроможності засудженого. За наведених обставин з посиланням на ст. 1177 ЦК України просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним вище.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи тим, що на момент розгляду справи у суді законодавством не встановлено порядку відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням в порядку ст.1177 УК України, тому в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2015 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та частково задоволено цивільний позов ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_4 6520 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди та 3000 грн. спричиненої моральної шкоди (а.с. 6-12).

Постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу ДВС м. Львів від 29.06.2016 виконавчий документ, виданий на підставі вищевказаного вироку Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2015, про стягнення на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, повернуто стягувачу, у звязку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.4).

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Разом з тим, на сьогодні єдиним окремим законом про відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок державного бюджету, є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», яким передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна тощо.

Отже, чинне на сьогодні законодавство передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок Державного бюджету лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури або суддя) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна.

Відшкодування за рахунок Державного бюджету шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим іншим суб'єктом, чинними законами не передбачено.

Крім цього, повернення позивачу виконавчого документа, не позбавляє останнього права повторно предявити такий до виконання та не свідчить про неможливість відшкодування шкоди, завданої позивачу кримінальним правопорушенням , особою, яка його вчинила.

Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 9520 грн. шкоди, завданої злочином, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування шкоди завданої злочином за рахунок держави - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий