Провадження №2-2934/16
у справі №760/7389/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В.,

при секретарі - Горбач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся в суд з даним позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

Мотивує свої вимоги тим, що 03.04.2007 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2609/0407/64-003, у відповідності з яким АКБ «ТАС-Комерцбанк» прийняв на себе зобов'язання надати останньому кредит у розмірі 40500,00 грн. строком з 03.04.2007 по 03.04.2012 під 17% річних.

Виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003 забезпечене порукою відповідача ОСОБА_2 за договором поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1.

АКБ «ТАС-Комерцбанк» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі.

Однак, ОСОБА_1 неналежним чином не виконує свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом.

02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003 та за договором поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1. Оскільки до цього часу зобов'язання по кредитному договору та договору поруки залишаються не виконаними відповідачами, позивач просить у судовому порядку стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003 загальний розмір якої станом на 03.04.2015 складає 60458,16 грн., стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ТОВ «Вердикт Фінанс» - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову в частині вимог до поручителя заперечував, посилаючись зокрема на те, що позов що договір поруки за яким ОСОБА_2 виступає поручителем є припиненим у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідач судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважаюється повідомленими належним чином, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом встановлено, що 03.04.2007 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2609/0407/64-003, у відповідності з яким АКБ «ТАС-Комерцбанк» прийняв на себе зобов'язання надати останньому кредит у розмірі 40500,00 грн. строком з 03.04.2007 по 03.04.2012 під 17% річних.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору від 03.04.2007 №2609/0407/64-003, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається - 365/366.

З матеріалів справи також вбачається, що 02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003 та за договором поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1.

Таким чином відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, у зобов'язанні, що витікає з кредитного договору, відбулась заміна кредитора АКБ «ТАС-Комерцбанк» на ТОВ «Вердикт Фінанс».

При цьому у відповідності до ст. 514 ЦК, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

АКБ «ТАС-Комерцбанк» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі.

Однак, як випливає з наданого позивачем розрахунку, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 03.04.2015 утворилася заборгованість у розмірі 60458,16 грн., у тому числі: сума основного боргу у розмірі 26139,44, сума неоплачених відсотків у розмірі 27613,98 грн., пені в розмірі 6704,74 грн.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003, складений позивачем ТОВ «Вердикт Фінанс», перевірений судом, є вірним і складеним у відповідності з умовами договору і норм чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003 ОСОБА_1 виконуються неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» і стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 60458,16 грн.

Окремо суд мотивує своє рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2

Так, як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків, зокрема, щодо повернення кредиту та сплати процентів, 03.04.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2609/0407/64-003-Р-1.

Відповідно до п. 3 договору поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1, відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобов'язанням.

Відповідно до положень п. 4 договору від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1, у разі невиконання позичальником умов основного зобов'язання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом 10 календарних днів з моменту отримання поручителем надісланої банком письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених основним зобов'язанням, надісланою банком за адресою, зазначеною у реквізитах поручителя в цьому договорі.

За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Як слідує зі змісту п. 10 договору поруки строком припинення поруки встановленої цим договором є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

Разом з цим, відповідно до роз'яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, аналіз змісту договору поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1 дає суду підстави для висновку, що при його укладанні стронами не було встанолено строку її дії.

Тому у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, вимога до поручителя повинна була бути пред'явлена протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто у даному випадку з 03.04.2012 по 03.10.2012.

В той же час, з боку позивача не надано доказів на підтвердження направлення/вручення ОСОБА_2 вимоги про погашення заборгованості за кредитним договору у вищевказаний строк.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначених вище, договір поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2, у відповідності до пролежень ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненим з 04.10.2012.

Отже, на даний час відсутні правові підстави для покладення на ОСОБА_2 як поручителя відповідальності за порушення ОСОБА_1 основного зобов'язання за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003.

З огляду на зазначене, в задоволенні вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 належить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем ТОВ «Вердикт Фінанс» понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,13 грн., що вбачається з платіжного доручення від 07.04.2015 №111 до ПАТ «БТА Банк".

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, виходячи з ціни позову, позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 604,58 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення частини вимог позивача, на користь останнього відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 604,58 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 14-16, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 553, 554, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-216, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 03.04.2007 №2609/0407/64-003 у загальному розмірі 60 458,16 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» витрати по оплаті судового збору у розмірі 604,58 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя