Справа № 681/472/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарі Калінка А.А.

з участю сторін, їх представників адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, телеорганізації «Полонський ТВ-канал» про захист честі гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати інформацію поширену ОСОБА_5 05.02.2016 року на сесії Полонської міської ради обєднаної територіальної громади (далі міська рада) про вимагання ним грошей за продаж земельної ділянки недостовірною, такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, що не відповідає дійсності; зобовязати відповідачку спростувати цю недостовірну інформацію; зобовязати телеорганізацію «Полонський ТВ-канал» спростувати зазначену недостовірну інформацію, розповсюджену ОСОБА_5, зачитавши резолютивну частину судового рішення на каналі місцевого телебачення не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили; стягнути з ОСОБА_5 на його користь 60000 грн. моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що він працює на посаді начальника земельного відділі міської ради. 05.02.2016 року під час проведення сесії міської ради ОСОБА_5 у своєму виступі у присутності всіх депутатів і інших запрошених осіб поширила завідомо неправдиві вигадки, що ганьблять його, зокрема, що він вимагав у неї гроші за викуп земельної ділянки, розташованої в м. Полонне, по вул. Академіка Герасимчука, фактично звинувативши його в скоєнні злочину. Телеорганізацією «Полонський ТВ-канал» здійснювалась трансляція засідання сесії міської ради, а отже виступ відповідачки був розповсюджений на весь район, а тому телевізійна організація повинна у такий же спосіб спростувати недостовірну інформацію, шляхом прочитання резолютивної частини судового рішення. Також зазначив, що діями ОСОБА_5 для нього завдана моральна шкода, яка полягає у принижені честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях, погіршення стану здоровя.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявлений ним позов підтримав.

ОСОБА_5 позов не визнала, пояснила, що вона на протязі десь трьох років зверталась до міської ради, в тому числі і безпосередньо до начальника земельного відділу цієї ради ОСОБА_4 з приводу викупу земельної ділянки, на якій розташоване її торгівельне приміщення, в чому отримувала незаконні відмови. 5.02.2016 року в черговий раз на сесії міської ради розглядалось питання щодо надання їй дозволу на викуп згаданої земельної ділянки, де на пропозицію депутатів їй запропонували виступити з цього приводу. Під час виступу вона повідомила, що тривалий час їй безпідставно не дозволяють викупити земельну ділянку, а одного разу при розмові з позивачем, останній сказав їй, що за викуп землі потрібно заплатити гроші, на що вона йому відмовила. Зазначила, що ОСОБА_4 не має право на захист честі, гідності і ділової репутації, оскільки поширена нею інформація є правдивою, та таке її висловлювання було критикою дій позивача і носило оціночний характер.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що очолювана ним телевізійна організація здійснювала трансляцію засідання сесії міської ради, та висвітлювала все те, що відбувалось на сесії, а отже не повинна нести будь-яку відповідальність за інформацію про яку говорили виступаючі особи, в тому числі ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, аудіо-відео матеріал, суд зазначає про таке.

Установлено, що позивач працює на посаді начальника земельного відділу міської ради, та 05.02.2016 року на засіданні сесії цієї ради здійснював доповідь депутатам при вирішенні ними земельних питань, в тому числі і щодо надання дозволу на викуп ОСОБА_5 вищезгаданої земельної ділянки.

Відповідачці депутатами ради було надано право на виступ, під час якого вона розповіла, що майже протягом трьох років їй не надається дозвіл на викуп земельної ділянки, а коли вона одного разу приблизно півтора року тому зайшла до ОСОБА_4 в якого запитала, чому їй не дозволяють викупити земельну ділянку на що вона має повно право, позивач їй відповів (дослівно): «ну треба платити гроші за це», в чому вона для нього відмовила, після чого ОСОБА_4 заявив (дослівно): «значить, ми з вами добємося того, що ми з вами розірвемо договір, тому що земля мені потрібна тоже».

Вирішуючи питання про те, чи є поширена інформація у виступі ОСОБА_5 недостовірною та такою, що принижує честь, гідність ділову репутацію особи, якої вона стосується, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного суду України у своїй постанові від 27.02.2009 N 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» надав з приводу вирішення спорів зазначеної категорії наступні розяснення, зокрема що стосуються предмету цього спору:

Пункт 19, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

На думку суду, зазначені висловлювання ОСОБА_5 є оціночними судженнями, оскільки не містять в собі конкретних даних про те, коли точно між відповідачкою та позивачем відбувалась згадана розмова, кому саме, за що, в який спосіб, та в якій сумі потрібно платити гроші, про які нібито говорив для відповідачки ОСОБА_4, а отже ці відомості не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності та спростувати.

При цьому висловлювання ОСОБА_5 не містити брутальної, принизливої чи непристойної форми.

Крім цього, суд зауважує, що позивач очолює земельний відділ Полонської міської ради, являється посадовою та публічною особою.

Конституційний Суд України у Рішенні від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей) та Пленум Верховного Суду України у наведеній постанові (пункт 21) вказували, що проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Зважаючи на наведене, суд не вбачає підстав дійти висновку, що поширена ОСОБА_5 під час її виступу на сесії міської ради інформація, з урахуванням її характеру, а також статусу особи, якої вона стосувалась, слід кваліфікувати як недостовірну, та такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_4, та що вона підлягає спростуванню, а відтак відмовляє позивачу у задоволенні вказаних позовних вимог.

Не підлягає задоволенню також вимога ОСОБА_4 щодо стягнення на його користь моральної шкоди.

Дана вимога носить похідний характер, і її задоволення повністю залежить від притягнення судом до відповідальності відповідачки за поширення нею недостовірної інформації, а оскільки суд не дійшов до такого висновку, тому позивач не має законних підстав для відшкодування моральної шкоди.

Керуючись наведеним ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, ст. 212-215 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В позові ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: