Справа № 755/5433/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Марцинкевича В.А.

при секретарі Іові О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 на дії Начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ,

в с т а н о в и в :

28.09.2016 року скаржниця звернулася до суду зі скаргою на дії Начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи вимоги тим, що 17 березня 2016 року на адресу скаржника надійшла постанова відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 23.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49321080. (копії постанови та конверту з поштовим штемпелем з датою відправлення 15 березня 2016 року)

Відповідно до п.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Копія постанови у 3- денний строк надсилається сторонам та суду, який видав виконавчий документ. Направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження з затримкою майже 3 місяці є грубим порушенням норм цієї статті.

Крім того, відповідно до пп.8 п.1 цієї ж статті 49 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до виконавчого листа постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 11.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49321080 встановлено стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 борг в сумі 147 561,56 грн.

На рахунок скаржника надійшло лише 116 444,83 грн.

Тобто рішення суду та відповідний виконавчий документ виконано частково.

В постанові ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 23.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49321080 зазначено про сплату скаржнику коштів в сумі 116 444,83 грн. без будь яких пояснень причини неповного виконання рішення суду. Таким чином, закриття виконавчого провадження при неповному виконанні рішення суду та виконавчих документів є грубим порушенням законодавства.

Обґрунтовуючи необхідність скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, скаржник вказує на невідповідність постанови вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та діючому законодавству України, а саме на відсутність правомірних підстав її винесення.

В судове засідання скаржниця не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій просила задовольнити вимоги, та розглядати справу за її відсутності.

Представник ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не з'явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином про поважні причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, що видається судом (п. 1 ч. 2 ст. 17 Цього Закону) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 28.09.2016 року скаржниця звернулася до суду зі скаргою на дії Начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи вимоги тим, що 17 березня 2016 року на адресу скаржника надійшла постанова відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 23.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49321080. (копії постанови та конверту з поштовим штемпелем з датою відправлення 15 березня 2016 року)

Відповідно до п.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Копія постанови у 3- денний строк надсилається сторонам та суду, який видав виконавчий документ. Направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження з затримкою майже 3 місяці є грубим порушенням норм цієї статті.

Крім того, відповідно до пп.8 п.1 цієї ж статті 49 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до виконавчого листа постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 11.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №49321080 встановлено стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 борг в сумі 147 561,56 грн.

На рахунок скаржника надійшло лише 116 444,83 грн.

Тобто рішення суду та відповідний виконавчий документ виконано частково.

В постанові ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 23.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49321080 зазначено про сплату скаржнику коштів в сумі 116 444,83 грн. без будь яких пояснень причини неповного виконання рішення суду. Таким чином, закриття виконавчого провадження при неповному виконанні рішення суду та виконавчих документів є грубим порушенням законодавства.

Суд вважає, що дана постанова від 23.12.2015 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Перелік заходів примусового виконання рішень встановлено ст.32 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до п.1 ч.1 ст.32 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Підставою для закінчення виконавчого провадження державний виконавець посилається на п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку повернення виконавчого документу до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому ч.3 ст.75 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно ч.3 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення.

Однак державним виконавцем не лише не в повному обсязі були проведенні виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 2755/5584/15-ц виданого 04.11.2015 року, а й неправомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49321080 від 23.12.2015 року.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії Начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, ст. Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - задовольнити.

Постанову ВП № 49321080 від 23.12.2015 року старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л. про закінчення виконавчого провадження - скасувати.

Зобов'язати начальника відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві вжити передбачених законодавством заходів для повного виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по стягненю із ПАТ «Укргазвидобування» на користь скаржника ОСОБА_1 31 116,73 грн.

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з одержання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: