Справа №592/5077/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 22-ц/788/1033/16 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Гагіна М. В. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, мотивуючи його тим, що з 06.08.1990 року по 31.03.2011 року вона працювала на ПАТ «Сумське НВО». Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці вона отримала професійне захворювання. 20.05.2015 року МСЕК встановила їй 65 % стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Сумське НВО» на її користь у відшкодування моральної шкоди 65 000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19.10.2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 13 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_3 8000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову ОСОБА_3 до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми з тих підстав, що позивачка не заявляла вимог до Фонду та не наполягає на стягненні моральної шкоди з Фонду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить змінити рішення суду від 21 квітня 2016 року в бік збільшення розміру задоволення позовних вимог, врахувавши невідповідність висновків суду обставинам справи та невідповідність принципам розумності та співмірності. Також просить виключити із вступної частини рішення зазначення про те, що судом розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, так як позов до цієї особи ОСОБА_3 не заявляла.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним, так як ухвалене судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивачкою не надано доказів спричинення їй товариством моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням. Крім того вона була поінформований про умови праці та про наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів, можливі наслідки їх впливу на здоров'я. Позивач, погоджуючись на доведені (запропоновані) їй умови праці, усвідомлювала можливі негативні наслідки для свого здоров'я, а тому повинна нести солідарну відповідальність за їх настання. Також зазначають, що товариство сплатило ОСОБА_3 на виконання рішення суду від 28 серпня 2015 року 13 000 грн.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 червня 2016 року сторонами у справі не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивачки ОСОБА_4, представників ПАТ «Сумське НВО» Грек В.В. та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми Іванія Є.М., вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 06.08.1980 року по 31.03.2011 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» працюючи на посаді стерженщиці (а. с. 6-7).

Наказом відповідача від 29 березня 2011 року № 2598/вк її було звільнено за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Під час роботи у зв'язку з впливом шкідливих умов виробництва та неефективністю засобів індивідуального захисту позивачка отримала профзахворювання.

Згідно акту огляду МСЕК №897 від 30.09.2003 року позивачці вперше встановлено 25 % втрати професійної працездатності за професійним захворюванням «Хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології другої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень першої -другої стадії . ДН другого ступеня. Захворювання професійне». Супутній діагноз «Гіпертонічна хвороба 1 ст. Вегетативно-сенсорна полі невропатія верхніх кінцівок. ДЕП І ст. на фоні шийного остеохондрозу хребта» (а.с.40-43)

Згідно акту розслідування професійного захворювання №55 від 12.05.2003 року професійне захворювання виникло у зв'язку з недосконалістю технологічного процесу, неефективністю використання засобів індивідуального захисту. Причиною виникнення професійного захворювання є проведення робіт в умовах підвищеного рівня інтенсивного шуму. Адміністрацію ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» визнано винною в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів та нормативів.(а.с.31)

В подальшому 24.05.2007 року згідно акту огляду МСЕК № 460 позивачці вперше встановлено професійне захворювання з основним діагнозом - «Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, двосторонній плече лопатковий периатроз, деформуючий остеоартроз ліктьових і променево-запясткових суглобів» з втратою працездатності за цим захворюванням - 25 %. Встановлено загальний відсоток втрати працездатності 55 % та третю групу інвалідності (а.с.45-51)

20.05.2015 року висновком МСЕК позивачу встановлено 65% втрати працездатності та третю групу інвалідності безстроково. Основний діагноз «Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, двосторонній плече лопатковий периатроз, деформуючий остеоартроз ліктьових і променево-запясткових суглобів. Захворювання професійне.( від фізичного перенапруження і впливу локальної вібрації.) - що відповідає 20 % втрати професійної працездатності. Хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології ІІІ ст. в фазі загострення. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ-ІІІ ст.» - що відповідає 45 % втрати професійної працездатності. Супутній діагноз « Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ДЕП І-ІІ вазомоторна з лікворно-венозною дисциркуляцією. РОХП, люмбоішалгія». (а.с.10,22-25)

Згідно акту розслідування професійного захворювання №19 від 27.03.2007 року професійне захворювання виникло у зв'язку з неефективністю використання засобів індивідуального захисту, недосконалістю виробничих технологій. Причиною виникнення професійного захворювання є проведення робіт в умовах підвищених рівнів інтенсивного шуму, пилу та вібрації. Адміністрацію цеха № 1 ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» визнано винною в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів та нормативів.(а.с.8)

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3 до ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 153, 158, 173, 237-1 КЗпП України та виходив з того, що у 2007 році МСЕК встановила позивачці втрату працездатності за другим професійним захворюванням та збільшення відсотку втрати працездатності за професійним захворюванням встановленим у 2003 році. Відповідно до діючого законодавства з 2007 року обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди працівнику, пов'язаної з ушкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання, покладено на роботодавця, який повинен відшкодувати позивачці моральну шкоду, розмір якої судом визначено у 8000 гривень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до актів розслідування хронічного професійного захворювання причиною професійних захворювань, встановлених позивачці є проведення робіт в умовах підвищених рівнів інтенсивного шуму, пилу та вібрації. Професійне захворювання виникло у зв'язку з неефективністю використання засобів індивідуального захисту, недосконалістю виробничих технологій.

Судом першої інстанції встановлено, що роботодавцем було порушено право позивачки на безпечні умови праці, внаслідок чого у неї виникло професійне захворювання, що спричинило їй душевні страждання в зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я. Внаслідок погіршення стану здоров'я позивачка значно обмежена в життєдіяльності, звичках, бажаннях, що вимагає від неї вживати додаткових зусиль по організації свого життя, що спричиняє їй моральні страждання.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд керувався положеннями статей 23, 1167 ЦК України, з урахуванням характеру й обсягу страждань, яких зазнала позивачка, та інших обставин, що відповідає роз'ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4. Підстав для збільшення або зменшення, визначеного судом розміру моральної шкоди, колегія суддів не вбачає.

Щодо обізнанності позивачки про шкідливі умови праці, то вказана обставина не є причиною виникнення у неї професійного захворювання, а тому не може враховуватись судом при визначенні розміру грошової суми для відшкодування моральної шкоди.

Не може погодитись колегія суддів і з доводами апеляційної скарги ПАТ «Сумське НВО» про те, що позивачка не надала доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди, так як вони спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами в справі.

Під час встановлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга представника ОСОБА_3 в частині виключення із вступної частини рішення зазначення про те, що судом розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, так як залучення цієї особи в якості відповідача у даній справі без згоди позивачки, не впливає на правильність вирішення її позову до ПАТ «Сумське НВО». Не є підставою для скасування рішення суду і та обставина, що ПАТ «Сумське НВО» сплатило позивачці 13000 грн. на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року, яке в подальшому було скасовано. Зазначена обставина стосується питання виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційні скарги необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -