Справа № 196/1028/16-ц
№ провадження 2/196/490/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Обласного комунального закладу "Дніпропетровське медичне училище" до ОСОБА_1 про відшкодування вартості навчання за державним замовленням, та врахувавши складність справи, у зв'язку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч.3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Обласний комунальний заклад "Дніпропетровське медичне училище" звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складають вимоги: 1) стягнути з відповідача - ОСОБА_1 борг по відшкодуванню вартості навчання за державним замовленням в сумі 39354,10 грн.; 2) стягнути з відповідача на їх користь судові витрати, згідно квитанції.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилався на ст. ст. 22, 530, 611, 625 ЦК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилався на такі документи: заява абітурієнта ОСОБА_1 від 04.07.2012 року (а.с.5), Витяг з наказу № 180-с від 11.08.2012 року (а.с.6), угода про підготовку фахівців з вищою освітою від 01.09.2012 року (а.с.7), Витяг з наказу № 13/136-с від 03.07.2013 року (а.с.8), заява ОСОБА_1 від 13.10.2014 року (а.с.9), сертифікат про результати складання тестового екзамену № НОМЕР_2 від 20.01.2015 року (а.с.10), Диплом молодшого спеціаліста з відзнакою серії НОМЕР_1 з додатком (а.с.11-12), зведений рахунок витрат з 01.09.2012 рік по 01.07.2015 рік (а.с.13), методика розрахунку з 01.09.2012 по 31.12.2012 року, 01.01.2013 по 31.12.2013 року, 01.01.2014 по 31.12.2014 року, з 01.01.2015 по 30.06.2015 року (а.с.13-15), претензія про відшкодування вартості навчання № 01-03/58 від 17.03.2016 року (а.с.16), доручення від 14.09.2016 року (а.с.17).

В обґрунтування заявлених вимог вказав на таке.

Обласний комунальний заклад "Дніпропетровське медичне училище" є вищим навчальним закладом першого рівня акредитації, який згідно Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-ХІІ та Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII наділений правом надання освітніх послуг.

Щороку до їх учбового закладу від держави надходить замовлення на навчання фахівців у певній кількості. Відповідно до державного замовлення - формується кількість бюджетних місць для студентів. Під час вступної компанії абітурієнти подають документи для зарахування в ОКЗ "Дніпропетровське медичне училище", так на підставі заяви про допуск до участі в конкурсі сертифікатів вступних екзаменів на денну форму навчання від 14 липня 2012 року та за результатами конкурсу 11 серпня 2012 року ОСОБА_1 наказом про зарахування абітурієнтів до ОКЗ "Дніпропетровське медичне училище" №180-с було зараховано на І курс денної форми навчання за державним замовленням за спеціальністю "Медико-профілактична справа".

01 вересня 2012 року між Обласним комунальним закладом "Дніпропетровське медичне училище" в особі директора ОСОБА_2 та студентом ОСОБА_1 було укладено угоду про підготовку фахівців з вищою освітою.

Відповідач протягом 2,5 навчальних років здобував теоретичні знання та практичні навички в їх навчальному закладі.

13.10.2014р. ОСОБА_1 на ім'я директора медичного училища, голови комісії з працевлаштування випускників ОКЗ "Дніпропетровське медичне училище" ОСОБА_2 подав заяву з проханням направити його на роботу до КЗ "Криворізька міська лікарня №16 "ДОР". У заяві відповідач повідомив, що житлом забезпечений про що надав відповідну довідку. З урахуванням написаної відповідачем заяви в 2014 року за результатами розподілу на робочі місця студентів-випускників санітарно-фельдшерського відділення відповідач в 2015 року був направлена до КЗ "Криворізька міська лікарня №16 "ДОР".

У січні 2015 року ОСОБА_1 успішно склав випускні іспити та отримав сертифікат №72/2015 про результати складання тестового екзамену ОСОБА_3 Медико-профілактична справа, а 1 лютого 2015р. відповідач отримав диплом молодшого спеціаліста з відзнакою НОМЕР_3 та додаток до нього за спеціальністю "медико-профілактична справа" та здобув кваліфікацію "фельдшер санітарний".

Отже, позивачем було виконано всі вимоги чинного законодавства щодо надання освітніх послуг.

Згідно зі ст. 20 Постанови Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням ОСОБА_1, закінчивши навчання повинен прибути на своє робоче місце в термін, визначений у направленні на роботу.

ОСОБА_1, згідно з абзацом 2 розділу 2 укладеної між позивачем і відповідачем угоди про підготовку фахівців з вищою освітою здобуваючи освіту за рахунок коштів держави взяв на себе обов'язок прибути після закінчення Обласного комунального закладу "Дніпропетровське медичне училище" на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років.

Не зважаючи на вищесказане ОСОБА_1 не з'явився на робоче місце за направленням та не надав позивачу відомості про працевлаштування. Щодо цього, законодавством, а саме, Постановою КМУ від 22 серпня 1996 p. N 992 "Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Ухиляючись від виконання зобов'язання, відповідач - ОСОБА_1 має грошову заборгованість у розмірі 39354,10 грн.

Намагаючись владнати дане питання вони неодноразово звертались до відповідача: телефонували, надсилали листи (у тому числі претензію про відшкодування вартості навчання) поштою, але ОСОБА_1 ігнорує умови договору та норми закону не виконуючи їх.

З огляду на викладені обставини вони змушені звернутись до суду за захистом прав та інтересів ОКЗ ДМУ.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від директора ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд дійшов переконання про можливість розглянути справу за відсутності сторін та учасників процесу, які в судове засідання не з'явилися.

Ухвалою суду від 16.12.2016 року вирішено провести заочний розгляд даної цивільної справи

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого.

Згідно статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд вважає, що мають місце такі обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі.

Частиною другою статті 52 Закону України "Про освіту" визначено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про освіту", на виконання Указу Президента України від 23 січня 1996 року №77 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів", в редакції Указу Президента України від 16 травня 1996 року N 342, та статті 197 Кодексу законів про працю України було розроблено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року N 992.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком №1.

Відповідно до пункту 8 цього Порядку випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років.

У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (пункт 14 Порядку). Однак, відповідно до п. 4 Порядку Міністерству фінансів разом з Міністерством освіти, Міністерством економіки, Міністерством юстиції та Національним банком до 1 січня 1997 року було доручено розробити і затвердити Порядок визначення та відшкодування випускниками вартості навчання у разі порушення ними умов угоди про працевлаштування.

Проте, до теперішнього часу такий Порядок не прийнятий та не затверджений. Таким чином, механізм визначення та відшкодування випускниками вартості навчання у разі порушення ними угоди про працевлаштування відсутній. Розрахунок вартості навчання, зазначений позивачем, не може застосовуватися до спірних правовідносин.

Крім того, зазначеними актами, які передбачають обов'язок випускника відшкодувати витрати на навчання, передбачається обов'язок відшкодувати у встановленому порядку вартість навчання до державного бюджету. Позивач безпідставно просить суд стягнути такі витрати на його користь.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про освіту", Порядком працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, Наказом МОЗ України №367 "Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснюється за державним замовленням із студентами, прийнятими на навчання за держзамовленням" від 25.12.1997 року, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 169, 224, 225, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Обласному комунальному закладу "Дніпропетровське медичне училище" відмовити повністю в позові до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення з відповідача на користь позивача боргу по відшкодуванню вартості навчання за державним замовленням в сумі 39354,10 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, тобто після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області Ю.О. Бойко