АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7297/15-ц 22-ц/774/1344/К/16
Справа № 212/729/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1344/К/16 Пустовіт О.Г.
Категорія - 55 (III) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

за участі секретаря: Петренко К.І.,

за участі: представника Приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" - Сагуйченко Єгора Вікторовича;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" (нині Приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка") про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» (надалі - ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА») про стягнення з ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період роботи на підприємстві неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства. Під час звільнення він не отримав усі належні виплати, а саме відповідачем не вірно були нараховані виплати під час основних та додаткових щорічних відпусток. У 2012 році він звернувся на підприємство із заявою про проведення перевірки правильності нарахувань. За результатами проведеної перевірки було донараховано 587,93 грн. 15.05.2015 він знову звернувся до відповідача із заявою, про здійснення виплати середнього заробітку за частину затримки виплати недоплаченої заробітної плати з дня, наступного за днем звільнення, компенсації втрати частини у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка здійснена у 2012 році. В добровільному порядку зробити нарахування відповідач відмовився. На протязі багатьох років його роботи, відповідач обманював його у відношенні виплати належної йому заробітної плати, щоб доказати свою правоту, він повинен постійно звертатись до адміністрації підприємства, переживати, що негативно позначається на його здоров'ї, своїми діями відповідач причинив йому моральні страждання.

Уточнивши свої вимоги, позивач просив суд стягнути на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати - 1264,71 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 85 936,20 грн., моральну шкоду - 10 000 грн., витрати на правову допомогу - 4 790, 80 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2016 року позов ОСОБА_5 до ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_5 компенсацію втрати частини заробітної плати за час відпусток зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та тарифи на послуги у розмірі 1264 грн. 71 коп., без утримання податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_5 1000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітною плати.

Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4790 грн. 80 коп.

Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь держави - судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.04.2003 року по 26.08.2015 року у розмірі 85936 грн. 20 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог позивача на підстав ст. ст. 116, 117 КЗпП України.

При цьому представник позивача посилається на те, що принцип співмірності та зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягає застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що, апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Євраз Суха Балка» з 10.03.1994 по 21.04.2003 року.

Позивач під час звільнення не отримав усі належні йому виплати. У грудні 2012 року з ним проведено повний розрахунок, а саме донараховано недоплачену заробітну плату за час відпусток за період роботи 587,93 грн., що становить 71% від загальної суми заборгованості відповідно до спільної постанови №3 від 06.02.2012 та виплачено з відрахуванням податків 499,74 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5 посилався на ст.ст.116,117 КЗпП, та на те, що ПАТ Євраз Суха Балка своєчасно не виплачена у повному обсязі заробітна плата при звільнені, тому просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені та компенсацію у звязку із порушенням строків ї виплати. Також позивач зазначив, що у звязку із діями відповідача йому спричинено моральну шкоду.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з відповідача на його користь компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з пропуском строку її виплати та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не переглядає правильність висновків суду в цій частині, оскільки рішення суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в частині відмови йому в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку недоплаченої заробітної плати при звільненні та доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи в грудні 2012 року позивачу була виплачена сума недоплаченої заробітної плати за час щорічних відпусток з урахуванням коефіцієнта підвищення 0, 71 відповідно до постанови Генерального директора та профкому підприємства від 06.02.2012 року в сумі 499,74 грн., тобто, матеріалами справи встановлено недоплату позивачу заробітної плати за час відпусток.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки при звільненні є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку, що передбачений ч.1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс14, що в силу вимогч.2ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як убачається з матеріалів справи, станом на день звільнення позивача із займаної посади відповідач ПАТ ЄВРАЗ Суха Балка не провів виплату всіх належних сум, а саме невиплаченою залишилась недоплачена заробітна плата за період відпусток в сумі 587,93 грн., яка була з урахуванням утримань суми податку з доходів фізичних осіб виплачена відповідачем позивачу за його заявою в грудні 2012 року.

Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. У пункті 8 зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У разі коли середньомісячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи.

У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-54цс11 від 12 січня 2012 року, що в силу вимог ч.2ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що позивачу було виплачено суму 499,74 грн., істотність розміру середнього заробітку за час затримки виплат порівняно із сумою виплачених коштів, інші конкретні обставини у справі, зокрема, що заборгованість підприємства утворилась за весь час роботи позивача, відсутність умислу підприємства у невиплаті спірно суми позивачу та подальші дії відповідача, спрямовані на виплату сум недоплати в добровільному порядку, наявність спору між сторонами щодо розміру сум належних до виплати при звільненні, колегія суддів вважає за необхідне, застосовуючи принцип співмірності, стягнути з ПрАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 600 грн.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що принцип співмірності та зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в даному випадку не підлягає застосуванню спростовуються вищенаведеним.

На підставі вище наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" (нині Приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка") про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 600 (шістсот) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: