Справа №242/3557/16-ц
Провадження №6/242/262/16
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Селидівського міського суду Донецької області подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у відношенні ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник 02.08.2016 р. звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що у відділі ДВС Селидівського міського управління юстиції на виконанні знаходиться вимога № Ф-240 У від 03.05.2013 р., видана УПФУ в м.Селидове про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ в м.Селидове єдиного внеску у сумі 2363,43 грн.

23.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та проведено ряд виконавчих дій. Станом на 26.07.2016 р. боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання виконавчого листа.

Просить суд розглянути подання та винести ухвалу якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 та вилучити закордонний паспорт, який можливо виданий вказаній особі.

Представник відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву в якій просив слухати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно вимоги № Ф-240 У від 03.05.2013 р., виданої УПФУ в м.Селидове, з ОСОБА_1 на користь УПФУ в м.Селидове стягнуто єдиний внесок у сумі 2363,43 грн.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у відношенні ОСОБА_1 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку не можуть свідчити про свідоме ухиляння боржником від виконання своїх зобов»язань та бути підставами для тимчасового обмеження права на виїзд особи за межі України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відділом ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області не надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 свідомо не виконував належні до виконання зобов»язання, що є підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у відношенні ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя