Справа № 355/276/16-ц
Провадження № 2/355/184/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, Баришівської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держгеокадастру у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, Баришівської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держгеокадастру у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що 12 травня 2011 року померла її мати, ОСОБА_2. При житті ОСОБА_2 склала заповіт на право успадкування позивачем після її смерті належних їй земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області. В день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право на вказані земельні ділянки ОСОБА_2 отримала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ №0077274 від 30 грудня 1996 року. ОСОБА_1 після смерті матері звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Однак у видачі свідоцтва на третю земельну ділянку позивачу було відмовлено, оскільки виявилося, що Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1.5277 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області відсутній, тому їй було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) ділянку №52, площею 1.5277 га (сінокіс), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, отриману ОСОБА_2 відповідно до сертифікату серія КВ №0077274 від 30.12.1996 року на право на земельну частку (пай).

В судове засідання на розгляд справи представник позивача ОСОБА_3 не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача - Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання на розгляд справи не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови Гостролуцької сільської ради надійшов лист про визнання позовних вимог, та про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник відповідача - Баришівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявився. На адресу суду від заступника голови адміністрації ОСОБА_4 надійшов лист про те, що Баришівська районна державна адміністрація визнає позовні вимоги ОСОБА_1. Просять справу розглядати без участі представника.

Представник відповідача - Управління Держгеокадастру у Баришівському районі Київської області в судове засідання також не зявився. До суду від начальника Управління ОСОБА_5 надійшло клопотання про визнання позовних вимог, та про розгляд справи без участі представника Управління.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 12 травня 2011 року у віці 81 рік померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №218650, видане виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області 12 травня 2011 року (а.с. 7). При житті вона склала заповіт, згідно якого належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, заповіла ОСОБА_1. В день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право на вказані земельні ділянки ОСОБА_2 отримала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ №0077274 від 30 грудня 1996 року, та на підставі вищевказаного сертифікату спадкодавець виготовила державні акти на дві земельні ділянки. На третю земельну ділянку №52 (сінокіс), площею 1.5277 га ОСОБА_2 державний акт не виготовила. Позивач ОСОБА_1 після смерті матері звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, а через відсутність державного акту на третю земельну ділянку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду.

На підставі ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи, а саме з довідки №786 від 16.12.2015 року, виданої виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, вбачається, що відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №0077274 від 30.12.1996 року за померлою гр. ОСОБА_2 згідно з протоколом №1 від 3 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплені земельні ділянки: рілля І категорії ділянка №50, площею 1.5659 га та рілля ІІ категорії ділянка №725, площею 1.7626 га, на які вона отримала державні акти, та згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за нею земельна ділянка сінокіс №52, площею 1.5277 га документ на право власності не виготовлявся.

За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Встановлене судом підтверджується:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії СН №865428, виданого 10 липня 1998 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серії 1-ОК №218650, виданого 12 травня 2011 року;

- ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0077274 від 30 грудня 1996 року;

- ксерокопією розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області №214 від 21.03.2011 року про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- ксерокопією викопіювання із проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) реформованог КСП «Гостролуччя» Баришівського району Київської області;

- довідкою №786 від 16.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області;

- ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 листопада 2011 року;

- ксерокопією спадкової справи №299/2011 до майна померлої 12 травня 2011 року ОСОБА_2;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 153-154, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1274, 1275 ЦК України, ст. 120, 125, 126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку (пай) ділянку №52, площею 1.5277 га (сінокіс), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, отриману ОСОБА_2 відповідно до сертифікату серія КВ №0077274 від 30.12.1996 року на право на земельну частку (пай).

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_6