Справа № 147/865/16-ц
Провадження №2/147/434/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що вони із покійним чоловіком є власниками, в рівних частинах майна колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що в АДРЕСА_1. Спадкоємцями до майна померлого є вона та діти: донька ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 Вона своєчасно прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки зареєстрована та проживає в спірному будинку. Діти спадкодавця від спадщини після смерті батька ОСОБА_3 відмовились на її користь. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спірного житлового будинку у Тростянецькій державній нотаріальній конторі їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. У зв'язку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на 1/2 частку спірного житлового будинку.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги, за обставин, викладених в позові підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.56).

Представник відповідача Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.33).

Суд вважає можливим, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін, зважаючи на те, що останні скористались своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно довідки Четвертинівської сільської ради №148 від 20.05.2016 року житловий будинок АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги №8, особовий рахунок НОМЕР_1 відносився до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 року до складу його двору входили: ОСОБА_3, ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору кожний з членів двору має рівну частку в майні колгоспного двору. Тобто кожний із членів зазначеного вище домогосподарства мав право на 1/2 частину будинку.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 19.11.1982 року, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) з 19.11.1982 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, а/з №25 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 04.05.2000 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

З дня смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 заповіт на все своє належне майно не залишив.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилась (а.с.29-30).

Спадкоємець за законом його дружина ОСОБА_1 у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1964 року), протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подала, однак фактично вступила у володіння житловим будинком по АДРЕСА_1, оскільки за життя проживає та зареєстрована за вказаною адресою.

Як вбачається з матеріалів справи діти спадкодавця: донька ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не звертались. На момент відкриття спадщини у спірному житловому будинку не проживали. Від спадщини після смерті батька відмовились на користь позивача (а.с.4-5) .

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірного житлового будинку у Тростянецькій державній нотаріальній конторі позивачу відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.16).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку «А» з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 57,8 м.кв., житловою площею 42,8 м.кв., допоміжною площею 15,0 м.кв., що складається з веранди «а», літньої кухні «Б», господарської прибудови «б», погребу «бп», хліву для худоби «В», прибудов пташника «в», хвіртки «1.0», хвіртки «1.1», брами «2», огорожі 3-4 підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.11-19), довідками, виданими Четвертинівською сільською радою Тростянецького району №148, №149, №150 від 20.05.2016 року, згідно яких померлий ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за вище вказаною адресою. Зазначений житловий будинок відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15.04.1991 року до складу його двору входили: ОСОБА_3, ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Згідно архівних даних КП «Тульчинське МБТІ» інвентаризація зазначеного вище житлового будинку станом на 29.12.2012 року не проводилась (а.с.31).

Враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються розділом VII Цивільного кодексу Української РСР( в редакції 1963 року) та Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 86 ЦК Української РСР (в ред. 1693 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п. «а» ч. 6 даної постанови право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, за викладених вище обставин, враховуючи, що станом на 15.04.1991 року ОСОБА_3 був власником 1/2 частини майна колгоспного двору (ст.120 ЦК 1963 р.), на момент прийняття Закону України «Про власність» не втратив цього права, позивач ОСОБА_1, являється спадкоємцем за законом до майна померлого, фактично вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка, інші спадкоємці за законом - діти спадкодавця від спадщини після смерті батька відмовились, не заперечили щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок, що не порушує прав та інтересів цих осіб, суд дійшов висновку, про необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку, що в АДРЕСА_1, оскільки дані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 86, 120, 128, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК Української РСР ( в ред. 1963 р.), ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 158 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку «А» АДРЕСА_1, загальною площею 57,8 м.кв., житловою площею 42,8 м.кв., допоміжною площею 15,0 м.кв., що складається з веранди «а», літньої кухні «Б», господарської прибудови «б», погребу «бп», хліву для худоби «В», прибудов пташника «в», хвіртки «1.0», хвіртки «1.1», брами «2», огорожі 3-4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя