АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1706/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_8 ОСОБА_9, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

03 вересня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_7 звернулось в суд з позовом до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 24 вересня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № U 075, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 16 600 доларів США зі сплатою 13 % річних з кінцевим терміном повернення 22 вересня 2017 року.

Відповідно до Додаткового договору № 3 від 19 травня 2009 року підвищено плату за користування кредитними коштами до 17 % річних. 18 травня 2010 року змінено назву ВАТ «ВіЕйБі Банк» на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є правонаступником попереднього товариства.

Банк виконав умови кредитного договору надав відповідачу кредит, а останній зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором та додатками до кредитного договору. Факт видачі кредиту підтверджується доданими до позовної заяви меморіальним ордером № 12 828 від 24 вересня 2007 року. Пунктом 3.3.3. кредитного договору встановлено, що відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п. 2.5.1., не пізніше визначеного п.1.3 договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кредит, передбачені п.п. 1.4.1, 2.3 кредитного договору, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню.

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

В позові позивач зазначив, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість в сумі 703 375,14 грн., яка складається з наступного: кредит 14 278,82 доларів США; відсотки 13 756,62 доларів США (всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 28 035,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 липня 2015 року, складало 617 889,63 гривень); комісії за РО 4 539,66 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту 80 945,85 грн..

15 березня 2016 року на адресу суду ПАТ «ВіЕйБі Банк» була направлена змінена позовна заява, відповідно до якої вказано, що 24 вересня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № U 075, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 16 000 доларів США зі сплатою 13 % річних (підвищено до 17 % річних згідно Додаткового договору № 3 від 19 травня 2009 року) з кінцевим терміном повернення 22 вересня 2017 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2012 року було задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № U 075 від 24 вересня 2006 року в розмірі 165 745,82 грн., з них: кредит 14 278,82 доларів США; відсотки 5 312,60 доларів США, комісія 2 075,10 грн., 7 139,19 грн.

Незважаючи на рішення суду, зобовязання за кредитним договором до цього часу не виконано.

Станом на 21 серпня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 639 106,53 грн., з них: кредит 14 278,82 доларів США; відсотки 13 756,62 доларів США (всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 28 035,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 серпня 2015 року, складає 617 889,63 гривень); комісії за РО 4 539,66 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту 16 921,26 грн. (розрахована за 1 рік до дачі подачі позову). Таким чином різниця нестягненої суми заборгованості склала 205 414,07 грн., з них: різниця не стягненої заборгованості по кредиту 0,00 доларів США; різниця не стягненої заборгованості по відсотках 8 444,02 доларів США; різниця не стягненої заборгованості по комісії за РО 2 464,56 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту 16 921,26 грн..

Оскільки, відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобовязання, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_8 на користь ПАТ«ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № U 075 від 24 вересня 2007 року в сумі 205 414 грн. 07 коп.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_7 просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 уклала кредитний договір № U075 від 24 вересня 2007 року з ВАТ «ВіЕйБі Банк» за умовами якого отримала кредит у розмірі 16 600 доларів США зі сплатою 13 % річних з кінцевим терміном повернення 22 вересня 2017 року (а.с. 86-93 Т. 1).

Додатковим договором № 3 від 19 травня 2009 року змінено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, яка становить 17 % річних (а.с.107 Т. 1).

18 травня 2010 року змінена назва ВАТ «ВіЕйБі Банк» на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є правонаступником попереднього товариства.

Факт видачі кредиту підтверджується доданими до позовної заяви меморіальним ордером № 12828 від 24 вересня 2007 року (а.с.117 Т. 1).

Пунктом 3.3.3. кредитного договору встановлено, що відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п.2.5.1., не пізніше визначеного п.1 договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кредит, передбачені п.п.1.4.1, 2.3 кредитного договору, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. Відповідно до п.4.5. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2012 року було задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № U075 від 24 вересня 2007 року в розмірі 165 745,82 грн., з них: кредит 14 278,82 доларів США; відсотки 5 312,60 доларів США, комісія 2 075,10 грн.; 7 139,19 грн. - штраф за порушення умов договору. ( а.с.197).

21 серпня 2015 року позивачем на адресу ОСОБА_8 було направлено вимогу про повернення коштів за користування кредитом, сплату процентів за користування кредитом та штрафу за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором.

На підтвердження позовних вимог банком було додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № U075 від 24 вересня 2007 року станом на 21 серпня 2015 року, в якому зазначено, що всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 28 035,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 серпня 2015 року складає 617 889,63 гривень, заборгованість за комісіями 85 485,51 гривень, у тому числі : кредит 14 278,82 доларів США; відсотки 13 756,62 доларів США, комісії за РО 4 539,66 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту 80 945,85 грн.. Загальна заборгованість по кредитному договору становить 703 375,14 грн.

15 березня 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» додано змінену позовну заяву та додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № U075 від 24 вересня 2007 року станом на 21 серпня 2015 року, в якому зазначено, що всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 28 035,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 серпня 2015 року, складає 617 645,61 гривень, заборгованість за комісіями 21 460,92 гривень, у тому числі : кредит 14 278,82 доларів США; відсотки 13 756,77 доларів США, комісії за РО 4 539,66 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту 16 921,26 грн.. Загальна заборгованість по кредитному договору становить 639 106,53 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що оскільки судом вже було ухвалено судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, суд мотивував свої висновки тим, що позивач пропустив строк для звернення з такими вимогами до суду, тому на цій підставі відмовив в задоволенні позову.

Перевіряючи законність висновків районного суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права і підлягає скасуванню з слідуючих підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір № U075, відповідно до якого банк надав останній кредит в сумі 16 600 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним - 13 % річних, строком до 22 вересня 2017 року (а.с. 86-93 Т. 1).

Відповідно до п.2.5.1. договору позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку та безготівковим перерахуванням, у сумі не менше суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених в графіку.

Згідно п.4.5. договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, позичальник сплачує штраф у розмірі 20,00 %, від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів.

Додатковим договором № 3 від 19 травня 2009 року змінено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, яка становить 17 % річних (а.с.107 Т. 1).

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 149 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому /позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, правильним буде висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що зобовязання за кредитним договором при наявності рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2012 року є припиненими є таким, що суперечить нормам діючого законодавства, оскільки із матеріалів справи вбачається, що вказане рішення до даного часу є невиконаним.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Колегія суддів вважає, що застосування наслідків пропуску строків позовної давності не підлягають застосуванню до даних правовідносин, а саме до вимог кредитора про стягнення відсотків та пені за користування кредитом, оскільки їх повернення визначено періодичними щомісячними платежами.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про звернення Банку до суду з даним позовом поза межами строку позовної давності є таким що не ґрунтується на законі, оскільки із матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору не закінчилися, а розрахунок судом першої інстанції строку позовної давності саме з дати з дня набрання законної сили рішенням суду про стягнення з ОСОБА_8 заборгованості за кредитним договором, є таким, що не ґрунтується на законі.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_10 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № U075 від 24 вересня 2007 року в сумі 165 745 грн. 82 коп. Дане рішення до даного часу є невиконаним.

При зверненні до суду позивач вказує, що станом на момент звернення, тобто станом на вересень 2015 року за кредитним договором укладеним з ОСОБА_10 рахується заборгованість в загальній сумі 703 375 гривень.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, суду було надано новий розрахунок, згідно з яким заборгованість по тілу кредиту складає 14 278,82 долари США, відсотки 8 644,30 доларів США, заборгованість за комісією РО 2 523,24 грн. штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 16 921,26 грн., а всього заборгованість по кредитному договорі № U075 станом на 24 вересня 2007 року становить 524 458,46 грн.

Вирішуючи питання про часткове задоволення вимог позивача, колегія суддів виходить з тих обставин, що станом на момент звернення Банку до суду частина заборгованості вже стягнута рішенням суду від 23 квітня 2012 року, а саме тіло кредиту в розмірі 14 278,82 долари США та комісія за РО 2 523,24 грн., тому задоволенню в цій частині позовні вимоги не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредиту в розмірі 8 644,30 доларів США та штрафу/пені в розмірі 16 921,26 грн., то ці вимоги є обгрунтованими і підлягають стягненню, при чому відсотки стягуються в перерахунку за новим курсом дол. США станом на день звернення з позовом.

Така ж правова позиція визначена і в спільній постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-1206цс15, згідно якої згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Згідно інформації, отриманої з офіційного сайту Національного банку України, станом на день звернення позивача до суду з позовом був встановлений наступний офіційний курс гривні щодо іноземних валют, зокрема встановлений курс гривні до долара США в розмірі 1 долар США = 22,030769 грн..

Тому, згідно з вищевказаним курсом валют, апеляційний суд у виконання вимог закону, зазначає в мотивувальній частині рішення відповідний розрахунок заборгованості з переведенням іноземної валюти в гривні по курсу, встановленому Національним Банком України заборгованість по процентах прострочена 8 644,30 дол. США х 22,030769 грн. = 190 433,93 грн..

Також, стягненню підлягає і сума пені в розмірі 16 921,26 грн..

Загальна сума заборгованості, яку необхідно стягнути з відповідача складає 207 355,19 грн., що включає заборгованість за відсотками та пеню.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково на суму 207 355,19 грн., тому колегія суддів вважає, що на користь держави підлягають задоволенню і вимоги щодо відшкодування витрат судового збору на суму 2 073,55 грн., оскільки на момент звернення до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, і дана сума відповідатиме пропорційному розподіленню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та задоволеної суми вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_7 задовольнити частково.

Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Всеукраїнський ОСОБА_6» заборгованість за кредитним договором № U 075 від 24 вересня 2006 року станом на 21 серпня 2015 року звернення позивача до суду з позовом, борг за відсотками 8 644,30 доларів США, що еквівалентно 190 433 грн. 93 коп., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 16 921 грн. 26 коп., а всього стягнути 207 355 грн. 19 коп..

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в розмірі 2 073 грн. 55 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :