Справа № 136/1940/15-ц Провадження № 22-ц/772/1904/2016Головуючий в суді першої інстанції Круглик В. В.
Категорія 47Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Зайцева А.Ю., Шемети Т.М.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 29.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Липовецька районна державна адміністрація у Вінницькій області, ОСОБА_3, Зозівська сільська рада Липовецького району Вінницької області, відділ Держгеокадастру у Липовецькому районі Вінницької області про заборону вчинення дій, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки, повернення землі, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням 4 сесії 5 скликання Зозівської сільської ради від 13.09.2006 року йому надано згоду на оренду орної земельної ділянки із земель резервного фонду Зозівської сільської ради площею 12 га, що знаходиться за межами населеного пункту в полі НОМЕР_1 строком (до моменту укладення типового договору оренди землі та її державної реєстрації) з метою сільськогосподарського використання (вирощування сільськогосподарських культур). В позові зазначено, що 15.01.2007 року між Зозівською сільською радою та ним було укладено договір оренди, відповідно до п. 1.2 якого земельна ділянка надається на умовах короткострокової оренди (до моменту укладення типового договору оренди землі та його державної реєстрації) для сільськогосподарського призначення, площею 12 га, орендною платою 40 грн. за 1 га., щорічно в сумі 480 грн.. Вказаний договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 15.01.2007 року за №2, виготовлено кадастровий план земельної ділянки, проведено виділ в натурі та погоджено із суміжними землекористувачами, присвоєно кадастровий номер земельній ділянці НОМЕР_2. Орендар добросовісно виконував умови договору та сплачував орендну плату відповідно до умов договору, заборгованості зі сплати орендної плати немає. 20.07.2009 року він звернувся із заявою до Липовецької РДА з проханням надання дозволу про передачу даної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, тобто укладення з ним типового договору та його реєстрації, не отримавши жодної відповіді він продовжував користуватися даною земельною ділянкою. З 01.01.2013 року Липовецька РДА втратила повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, а дані повноваження перейшли до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, тому позивач 11.02.2014 року та 11.04.2014 року звертався із клопотаннями до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12 га. для створення фермерського господарства на території Зозівської сільської ради. Із відповіді Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 28.03.2014 року вбачається, що вони провели правову оцінку договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та Зозівською сільскою радою від 15.01.2007 року і дійшли до висновку, що форма договору 03.03.2004 року втратила чинність. У відповіді Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 18.08 2014 року зазначено, що оскільки ОСОБА_2 використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, а земельну ділянку нікому не надано, тому Головним управлінням у встановленому чинним законодавством порядку було надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства і розроблений проект в подальшому був затверджений. Наказом Головного управління Держземагенства у Вінницькій області №ВН/:04:000/00002035 від 31.12.2013 року «Про надання земельної ділянки в оренду» ОСОБА_3, відповідно до його клопотання, надано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області площею 12 га. із кадастровим номером НОМЕР_2 для ведення фермерського господарства (код цільового призначення - 01.02), встановлено орендну плату в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. 29.01.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі №46 площею 12 га, із земель резервного фонду Зозівської сільської ради, сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на території Зозівської сільської ради, що розташована за межами населеного пункту, строком на 25 років, з кадастровим номером НОМЕР_2. Також 29.01.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_3 було підписано акт приймання-передачі вищевказаної земельної ділянки, яка не була вільною, засіяна кукурудзою. Реєстраційною службою Липовецького районного управління юстиції Вінницької області 30.01.2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №10489361 на вищевказану земельну ділянку площею 12 га. на території Зозівської сільської ради Липовецького району. Позивач вважає, що наказом Головного управлінням Держземагенства у Вінницькій області, договором оренди землі та його реєстрацією було грубо порушено його права, як користувача (орендаря) даної земельної ділянки, яка орендується ним із 15.01.2007 року, а тому просив визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Вінницькій області № ВН/:04:000/00002035 від 31.12.2013 року про надання в оренду терміном на 25 років ОСОБА_3 земельної ділянки із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Зозівської сільської ради Липовецького району площею 12 га із кадастровим номером НОМЕР_2 для ведення фермерського господарства (код цільового призначення - 01.02); визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №46 від 29.01.2014 року, який укладено між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_3 площею 12 га із земель резервного фонду Зозівської сільської ради сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на території Зозівської сільської ради, що розташована за межами населеного пункту, строком на 25 років, з кадастровим номером НОМЕР_2; скасувати рішення реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області від 30.01.2014 року №10489361 про державну реєстрацію договору оренди землі №46 від 29.01.2014 року на земельну ділянку 12 га, який укладено між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_3 терміном на 25 років; зобов'язати ОСОБА_3 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області шляхом підписання актів прийому-передачі земельну ділянку площею 12 га., яка знаходиться за межами населеного пункту с. Зозів Липовецького району з кадастровим номером НОМЕР_2.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 29.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені в ній обставини, а також апеляційну скаргу підтримав представник Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Вінницькій області та представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що укладений між позивачем та Зозівською сільською радою договір на право тимчасового користування землею і який спрямований на розпорядження земельною ділянкою державної власності, порушує публічний порядок, оскільки сільська рада не була наділена повноваженнями на розпорядження зазначеною землею сільськогосподарського призначення, а також не було здійснено держаної реєстрації вказаного договору, тобто позивач не набув прав за цим договором, при цьому надання земельної ділянки ОСОБА_3 було проведено у відповідності з чинними законодавством.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до рішення 4 сесії 5 скликання Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 13.03.2006 року надано згоду на оренду орної земельної ділянки із земель резервного фонду Зозівської сільської ради площею 12,00 га, що знаходиться за межами населеного пункту в полі НОМЕР_1 строком (до моменту укладення типового договору оренди землі та її державної реєстрації) ОСОБА_2, проживаючому в с. Зозів, Липовецького району з метою сільськогосподарського використання (вирощування сільскогосподарських культур).

15.01.2007 року між орендодавцем Зозівською сільською радою та орендарем ОСОБА_2 було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди).

Згідно п. 1.2 договору земельна ділянка надається на умовах короткострокової оренди (до моменту укладення типового договору оренди землі та його державної реєстрації) для сільскогосподарського використання з встановленою платою за землю.

Із заяви ОСОБА_2 від 20.07.2009 року, вбачається, що він просить голову Липовецької РДА надати в оренду для ведення селянсько-фермерського господарства, земельну ділянку розміром 12 га, яка знаходиться на території Зозівської сільської ради та використовується ним з 15.01.2007 року, відповідно до договору на право тимчасового користування землею.

11.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся із клопотаннями до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12 га. для створення фермерського господарства на території Зозівської сільської ради.

Листом №27-2-0.3-2701/2-14 від 28.03.2014 року Головного управління Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_2 було повідомлено, що між ним та Зозівською сільською радою було укладено договір згідно форми, яка з 03.03.2004 року втратила чинність.

Згідно довідки №538 від 15.07.2014 року, виданої виконкомом Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_2 орендує земельну ділянку із земель резервного фонду орієнтовною площею 12,00 га, що знаходиться за межами населеного пункту і сплачує орендну плату в розмірі 40 грн. за 1 га згідно з п. 2.1 договору від 15.01.2007 року.

Із листа виконкомому Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області №54/0115 від 09.06.2015 року вбачається, що станом на 09.06.2015 року заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 12,00 га кадастровий номер НОМЕР_2 у ОСОБА_2 відсутня.

Листом Ф-395/4-475/6-14 від 18.08.2014 року Головного управління Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_2 було повідомлено, що оскільки він використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів і вказану земельну ділянку нікому не надано, тому Головним управлінням у встановленому чинним законодавством порядку було надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Розроблений проект був затверджений та укладений договір оренди.

Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області на підставі клопотання ОСОБА_3 про надання земельних ділянок в оренду було винесено наказ за №ВН/:04:000/00002035 від 31.12.2013 року «Про надання земельної ділянки в оренду», яким останньому надано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області площею 12 га. із кадастровим номером НОМЕР_2 для ведення фермерського господарства (код цільового призначення - 01.02). Встановлено орендну плату в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

29.01.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі за №46 площею 12 га із земель резервного фонду Зозівської сільської ради, сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на території Зозівської сільської ради, що розташована за межами населеного пункту, строком на 25 років, з кадастровим номером НОМЕР_2.

29.01.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_3 було підписано акт приймання-передачі орендарю земельної ділянки площею 12 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та проведено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності.

Крім того, 29.01.2014 року в с. Зозів між представником ДП «Поділлягеодезкартографія» та ОСОБА_3 було складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 12,000 га, який підписано сторонами та скріплено печаткою.

Реєстраційною службою Липовецького районного управління юстиції Вінницької області 30.01.2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №10489361 на земельну ділянку площею 12 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2 заявлено вимогу про заборону вчинення дій, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки, повернення землі, мотивуючи вимогу тим, що він правомірно користувався вказаною земельною ділянкою, яка була надана йому Зозівською сільською радою.

Частиною 1 ст. 116 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 17, 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вимогами ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

З матеріалів справи видно, що станом на 15.01.2007 року виключно районні державні адміністрації мали право укладати правочини спрямовані на розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної форми власності, тобто договір оренди земельної ділянки був укладений між ОСОБА_2 та Зозівською сільською радою за відсутності у останньої відповідних повноважень і вказаний договір не пройшов державної реєстрації, а тому ОСОБА_2 не набув у встановленому законом порядку прав на використання зазначеної земельної ділянки.

Крім того, судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2015 року по справі № 802/3882/14-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання нечинним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Вінницькій області за №ВН/:04:000/00002035 від 31.12.2013 року «Про надання земельної ділянки в оренду» відмовлено.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо безпідставності заявленого позову і в даному випадку, укладаючи 15.01.2007 року договір на право тимчасового користування землею між Зозівською сільською радою та ОСОБА_2, було порушено публічний порядок, оскільки до компетенції сільських рад повноваження, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою державної власності, не належали.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що відповідачем у даній справі є лише Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, тоді як зі змісту заявлених позовних вимог видно, що вони стосуються інших осіб, які не були залучені в якості відповідачів до участі у даній справі.

Щодо вкладених в апеляційній скарзі тверджень, то вони фактично лише відтворюють зміст позовних вимог і висновок суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 29.03.2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ А.Ю. Зайцев

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом: