Справа № 308/4187/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог на предмет спору реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що відповідно до свідоцтва №14 садиби в сільських населених пунктах УРСР від 14.05.1971 року його батько ОСОБА_4 був забудовником житлового будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці за адресою Ужгородський район с.В.Добронь, 591 (в подальшому було змінено адресу дворогосподарства на с.В.Добронь, вул.Миру, 22). 05.07.1990 року його батько ОСОБА_4 помер.

Після смерті батька зазначений житловий будинок фактично успадкувала його дружина (мати позивача) ОСОБА_5 та його син (позивач), як спадкоємці першої черги, однак вони свої спадкові права на будинок не оформили. 15.06.2010 року померла його мати ОСОБА_5.

Незважаючи на те, що він, як єдиний спадкоємець на спадкове майно, фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцями на час відкриття спадщини, від прийняття спадщини не відмовився і вступив у володіння спадковим майном, оформити свої спадкові права він не може. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно та рекомендовано звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд визнати за його довірителем право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.В.Добронь, вул.Миру, 22, в порядку спадкування.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району в судове засіданні не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений, але подав до суду письмову заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особа - реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку:

5 липня 1990 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №449098. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої в т.ч. входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Велика Добронь Ужгородського району, вул.Миру, 22 (раніше с.В.Добронь, 591).

Відповідно до свідоцтва №14 садиби в сільських населених пунктах УРСР від 14.05.1971 року, виданого виконавчим комітетом Ужгородської районної ради депутатів трудящих, забудовником зазначеного будинку був ОСОБА_4.

З довідки ОСОБА_3 сільської ради Ужгородського району №2172 від 22.10.2015 року слідує, що згідно погосподарського обліку власником домогосподарства та забудовником житлового будинку за адресою с.В.Добронь, вул.Миру, 22, був ОСОБА_4, померлий у 1990 році. Будівництво проводилось у 1971-1974 роках.

Судом встановлено, що на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 разом з ним у вищевказаному будинку проживали і були зареєстровані - його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_1.

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 в будинку за адресою с.Велика Добронь, вул.Миру, 22, з 1972 року, також підтверджується випискою з прибудинкової книжки та відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_1

Згідно розяснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_1 після смерті чоловіка (батька) ОСОБА_4 прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майно, однак свої спадкові права на майно належним чином не оформили..

15 червня 2010 року ОСОБА_5 померла, на день її смерті в будинку за адресою с. с.Велика Добронь Ужгородського району, вул.Миру, 22, разом з нею проживав її син ОСОБА_1 разом з своєю сімєю, що підтверджується довідкою №933 від 03.03.2016 року.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до положень гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 з метою оформлення своїх спадкових прав звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_7, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Велика Добронь Ужгородського району, вул.Миру, 22, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, та рекомендовано звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до розяснення, що містяться в листі Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р. «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку».

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 від прийняття спадщини не відмовився, фактично вступив у володіння спадковим майном, а також те, що визнання за ним права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с.Велика Добронь Ужгородського району, вул.Миру, 22, не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку, що за ним, в порядку спадкування, слід визнати право власності на зазначене нерухоме майно.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР ст.ст.1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Велика Добронь Ужгородського району, вул.Миру, 22, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 05.07.1990 року, та смерті матері ОСОБА_5, яка померла 15.06.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.