АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/721/16 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря Бріля В. та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайсуду від 15 березня 2016року в справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Смиковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2, як законний представник дітей, звернулась до суду про визнання за дітьми в порядку спадкування за законом права власності на 1/10 частину домоволодіння за кожною із дочок після смерті батька ОСОБА_7, виходячи із належної йому частки в розмірі 1/5 частини домоволодіння, оскільки із-за наявності самочинно збудованих добудов нотаріус відмовив у видачі свідоцтва. При цьому позивачка зазначила, що вона та відповідачка ОСОБА_1 відмовилась від своїх часток в користь малолітніх дітей спадкодавця. Нотаріусом видано дітям свідоцтва про успадкування права на належні спадкодавцю земельні ділянки з врахуванням їхніх відмов - по 1/2 частині кожній.

В процесі розгляду справи позивачка, в січні 2016 року, уточнила свої вимоги і посилаючись на те, що спадкодавцю належало 4/18 частин в домоволодінню, оскільки він був власником 1/6 частини домоволодіння та успадкував 1/3 частину майна батька, а вона відмовилась від спадкування в користь дітей, тому просила за кожною з дочок визнати право власності на 3/18 частин домоволодіння №26 на вул. Р.Шухевича с.Смиківці Тернопільського району та будматеріали, які використані в самочинно збудованих господарських будівлях: гаражі під літерою В, хліві під літероюД та добудованих до жилого будинку приміщення 1-1, 1-2 та 1. При цьому посилалась лише на свою відмову в користь дітей.

Рішенням Тернопільського міськрайсуду від 15 березня 2016року позов задоволено частково:

визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті 06.05.2011 року ОСОБА_7 за ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 2/27 частин домоволодіння №26 на вул.Р.Шухевича с.Смиківці Тернопільського району без врахування самочинно збудованих приміщень 1-1, 1-2 та 1, гаража під літерою В, хліва під літерою Д та на 2/27 частин будівельного обладнання та матеріалів, які були використані в процесі самочинно збудованих приміщень 1-1,1-2 та 1, а також гаража під літерою В та хліва під літерою Д за кожною ;

в решті- позовних вимог- відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вимог оскільки, на її думку, суд невірно застосував норми матеріального права : невірно визначив статус домоволодіння та розмір частки спадкодавця у домоволодінні, яке спадкується. Відповідачка не погоджується з тим, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки дане домоволодіння вона успадкувала на підставі заповіту після смерті 07.05.1994 року колишньої власниці ОСОБА_9 Відповідно спадкодавець - її син ОСОБА_10 не набув права власності у вказаному домоволодіння.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 доводи скарги підтримав.

Представник ОСОБА_11Г заперечив доводи апеляційної скарги та просив рішення залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що із записів в погосподарській книзі Смиківецької сільської ради, яка охоплює період з 01.01.1991 року по 01.01.1995 року, вбачається, що вказане домогосподарство відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, яке складалось з шести осіб, оскільки голова двору була колгоспною пенсіонеркою, крім цього, в колгоспі працював батько спадкодавця ОСОБА_12. Станом на вказаний період часу в даному господарстві проживав і спадкодавець ОСОБА_7 - 07.07.1983 р.н, відповідно він набув права власності на 1/6 вказаного домоволодіння ( а.с.118).

Вірним є висновок суду і стосовно збільшення належної спадкодавцеві частки у домоволодіння до 4/18 або 2/9, у звязку зі смертю 22.12.2003 року його батька ОСОБА_12, який був власником 1/6 частини, як член колишнього колгоспного двору, і яку він успадкував нарівні з братами, оскільки не подав відмову від спадкування, проживаючи у спірному домоволодіння, що врегульовано законодавцем в ст.1268 ЦК та успадкував земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0.90 га та 0.04 га, що вбачається з державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯГ №456459 та СГ №456460 ( а.с.58,59).

З даним висновком погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки його зроблено на підставі письмових доказів та в контексті чинного законодавства, що регулює та регулювало підстави виникнення права власності в державі у звязку з реформуванням інституту права власності розширенням інституту приватної власності.

Визначаючи конкретні частки малолітніх дітей спадкодавця, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що мати дітей ОСОБА_2 відмовилась в користь дітей від спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7, та врахував наявність права відповідачки ОСОБА_13 на спадкування частки в домоволодінні після смерті сина ОСОБА_7 Відповідно і вирахував частки дітей з врахуванням вказаної обставини, тобто по 2/27 за кожною.

Вказану частину висновку, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав вважати достатньо обгрунтованом.

Так, в матеріалах справи є належно засвідчена копія спадкової справи №748/2011 після смерті ОСОБА_7, який помер 06.05.2011року, в т.ч. і копії заяв сторін в справі: ОСОБА_13 та ОСОБА_2 ( матері та бабці) про відмову від спадщини від 12.09.2011 року в користь дітей (а.с.50,51).

Крім цього, з врахуванням вказаних заяв - відмов, 14.12.2011 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотконтори ОСОБА_14 в спадковій справі №748/2011 видано ОСОБА_15 та ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках на земельні ділянки для ведення товарного розміром 0.90 га та 0.04 га , які розташовані на території Смиковецької сільської ради ( а.с. 78, 70-73). Дані свідоцтва є чинними.

Згідно статті 177 СК - Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав:

укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири;

видавати письмові зобов'язання від імені дитини;

відмовлятися від майнових прав дитини.

Зі змісту уточнених позовних вимог матері малолітніх дітей вбачається, що нею зменшено розмір частки, який вона просила визнати за дітьми посилаючись на право ОСОБА_1 на спадкування після смерті сина ОСОБА_7

Оскільки в спадковій справі є відмова від спадкування бабці- Савки О.А. в користь дітей, і вказана відмова відображена при обрахуванні часток дітей при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вказана заява є чинною, що відповідно до ст.204 ЦК свідчить про правомірність вказаного правочину, та з врахуванням вимог щодо захисту майнових інтересів малолітніх дітей, які викладені в ст.177 Сімейного Кодексу, ст. 17 Закону України Про охорону дитинства суд повинен був керуватись вимогами позивачки-законного представника, які викладені в первинній позовній заяві, про те що діти спадкодавця є єдиними спадкоємцями належного йому майна.

Згідно ст.303 ч.3 ЦПК- Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне скористатись наданим йому правом, яке передбачено вищезазначеною статтею і змінити судове рішення в частині розміру вирахування часток малолітніх дітей, збільшивши їх з 2/27 кожній до 2/18 кожній.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд неправильно застосував норми матеріального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, не містять правових підстав для скасування рішення суду і ухваленні нового рішення про відмову в задоволенні позову відповідно до ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

Вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Анатоліївни- задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайсуду від 15 березня 2016року змінити в частині розміру успадкованих часток і визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_11 по 2/18 частин домоволодіння №26 на вул. Р.Шухевича с.Смиківці Тернопільського району без врахування самочинно збудованих приміщень 1-1, 1-2 та 1, гаража під літерою В, хліва під літероюД за кожною; та по 2/18 частин будівельного обладнання та матеріалів, які були використані в процесі самочинно збудованих приміщень 1-1,1-2 та 1, а також гаража під літерою В та хліва під літерою Д.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_16