Провадження 2/331/1280/2016
УХВАЛА

25 липня 2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, Голова обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Сонячне - Нове» ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся суду в порядку цивільного судочинства із позовом до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 Феодосійовнч, Голова обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Сонячне - Нове» ОСОБА_4, в якому просить суд, розроблену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,1135га (кадастровий номер :09:001:1256) для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області (в межах ОСГК «Сонячне-Нове», ділянка № 281) за межами населеного пункту.

Суд вважає, що у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_5 слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання. припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та Законами України; спори щодо правовідносин, повязаних з виробничим процесом чи процесом референдуму.

В обґрунтування визначення підсудності справи позивач ОСОБА_1 посилається на п.7 Постанови Пленуму вищого Спеціалізованого Суду України від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до якої земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність, або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею.

На вказане слід зазначити, що відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства ( 2747-15 ) віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, тобто рішення субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Оспорюваний наказ, як встановлено в п.7 Постанови Пленуму вищого Спеціалізованого Суду України від 01.03.2013р. № 3, не є рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не вирішує інші питання, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, зокрема, про надання чи передачу земельної ділянки у власність, або користування, припинення права власності чи користування землею.

Крім цього, в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 р. № 7 визначено категорії справ, які підсудні судам загальної юрисдикції відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Визнання незаконним та скасування наказу органу виконавчої влади про затвердження документації із землеустрою в порядку цивільного судочинства в даному переліку відсутнє.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч. 2 ст.122 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, Голова обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Сонячне - Нове» ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Антоненко