АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3112/16 Справа № 2-220/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 квітня 2010 року по справі

за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року до суду звернувся Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», з 21 грудня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», Банк) з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 18 лютого 2008 року (далі Кредитний договір).

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 квітня 2010 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були задоволені в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 345604,27 грн. та судові витрати в сумі 1952,61 грн., а всього - 347556,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 квітня 2010 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 43000 доларів США 00 центів з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 19 лютого 2029 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 Кредитного договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 Кредитного договору.

Надання кредиту у повному розмірі підтверджене заявою на видачу готівки (а.с.95).

У порушення взятих зобовязань позичальник не виконала умови договору щодо своєчасного повернення суми та сплати відсотків.

Станом на 01 липня 2009 року виникла заборгованість по кредитному договору №0 від 18 лютого 2008 року у сумі 45117,66 доларів США, що еквівалентно 344721, 48 грн., яка складається із заборгованості за кредитом: 42577,58 доларів США, що в еквіваленті складає 325 314,00 грн., заборгованості по відсотках: 2540,08 доларів США, що в еквіваленті складає 19407,48 грн., пеня: 115,54 доларів США, що в еквіваленті складає 882,79 грн.

У забезпечення виконання зобовязань за договором №0 від 18 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_3 18 лютого 2008 року було укладено договір поруки № 0/2 (далі Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель взяв на себе на добровільних засадах зобовязання відповідати перед банком по зобовязанню позичальника в повному обсязі цих зобовязань, які виникають із умов кредитного договору №0 від 18 лютого 2008 року. За умовами п. 1.4 Договору поруки відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною (а.с.14).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Як убачається з матеріалів справи, згідно умов п.1.2.2. Кредитного договору відповідач зобовязалася повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 466,00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів. Розмір ануїтетного платежу може змінюватися у випадку зміни процентної ставки згідно п.п.1.3.1., 10.2 цього договору.

Відповідно до п.п.1.3.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,90% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п.1.3.1.

Згідно з п.6. Кредитного договору, Позичальник зобовязався достроково повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти, комісії у випадках встановлених п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8,. 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. Кредитного договору та/або порушень істотних умов договору та застосування Банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 12 цього договору.

Умовами п.7.3. Кредитного договору та у відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України при порушенні Позичальником вимог п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 Кредитного договору, Банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 цього Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачі взяті на себе зобовязання за договорами не виконали, у звязку з чим 20 та 21 травня 2009 року на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено вимоги про усунення порушень умов Кредитного договору, яку ОСОБА_2 отримала 22 травня 2009 року (а.с.105,106,107).

Однак, відповідачі зазначені вимоги не виконали, у визначений строк не повернули Банку своєчасно кредитні кошти, а тому суд стягнув із них солідарно загальну суму заборгованості у розмірі 345604,27 грн., з чим погоджується колегія суддів.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом неправильно встановлено обставини, що мають істотне значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права, неправомірного не застосування положень ст. 5,18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє як безпідставні з огляду на таке.

Позичальник, підписавши кредитний договір, погодилася з діючими умовами банківських та супутніх послуг. Перед підписанням кредитного договору вона була повідомлена банком про умови кредитування, зокрема, сплату банкові щомісячної комісії за управління кредитом, а також щодо розміру пені, та погодилась з ними.

У ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Встановлено, що договір було укладено у 2008 році, тобто до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року, що свідчить про те, що кредитний договір не може бути визнаний недійсним з цих підстав (п.п.13, 16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року).

При укладенні кредитного договору позивач знала про вказані умови договору та свідомо погоджувалась з ними, про що свідчить п.9.2 кредитного договору.

У разі незгоди з умовами кредитного договору ОСОБА_2 мала можливість скористатись своїм правом, визначеним ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Таким правом апелянт не скористалася, що означає її згоду з усіма умовами договору, про що також свідчить часткове виконання договору (а.с.108-118).

Доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції процесуального закону щодо неналежного сповіщення відповідачів не впливають на правильність рішення суду по суті позовних вимог.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, та обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

У той же час, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині солідарного стягнення з відповідачів судових витрат, оскільки процесуальним законом таке стягнення не передбачено.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача по 976 грн. з кожної (1952 грн. : 2) згідно квитанцій (а.с.2,3).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 квітня 2010 року в частині солідарного стягнення судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у сумі по 976 грн. (девятсот сімдесят шість грн.) з кожної.

В іншій частині заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 квітня 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді