Справа № 307/815/16-ц
Провадження № 2/307/663/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Сабадош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. В позовній заяві зазначила, що вона з 26 січня 2015 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу вони з відповідачем мають одну дитину, а саме: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, вона в даний час знаходиться на сьомому місяці вагітності. Незважаючи на те, що вона ніде не працює, перебуває у декретній відпустці, важко переносить вагітність, чоловік покинув сім'ю та матеріальної допомоги надавати відмовився. 18 грудня 2015 року вона звернулася з позовною заявою до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки та згідно рішення суду від 14.01.2016 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у сумі 900 гривень щомісячно і до її повноліття. Оскільки відповідач ОСОБА_2 відмовляється матеріально підтримувати сім'ю, вона має право на утримання, так як є в даний час непрацездатною та потребує матеріальної допомоги. Позивачка зазначила, що відповідач зобов'язаний мінімально заробляти та матеріально підтримувати сім'ю. Їй відомо, що відповідач працює на сезонних роботах, де має хороший заробіток, але не бажає знати за сімейні проблеми і ними не переймається.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмір 1500 гривень щомісячно на час перебування у декретній відпустці.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надіслала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що непорозуміння в їхній сім'ї продиктовані саме неправильною поведінкою позивачки, а не відповідача. Він всіляко намагався, хотів і хоче зберегти сім'ю, однак позивачка добре знає про те, що він дійсно не має постійної роботи і доходів, а є сезонним робітником та після отриманих в ДТП у 2009 році тілесних ушкоджень має ускладнення згинально-розгинальної функції лівої руки, не може виконувати будь-яку фізичну роботу і не кожного разу йому вдається потрапити на добре оплачувану роботу та навіть не кожного разу гарантовано може отримати зароблені важкою працею гроші. Вступаючи з ним у шлюб позивачка знала про його стан здоров'я і, як сама зазначає про це у своїй позовній заяві, добровільно вступила з ним у шлюб, могла заздалегідь розраховувати його і свої можливості забезпечувати їхню сім'ю матеріально. Їхній шлюб не є розірваним і він погоджується з тим, що повинен утримувати сім'ю, в тому числі і по утриманню до родів вагітної дружини, але по мірі своїх можливостей, як може заробляти. На даний час набрало законної сили рішення суду про стягнення з нього щомісячно 900 гривень аліментів на утримання їхньої доньки ОСОБА_3, що вже є для нього обтяженням, і сплачувати щомісячно ще 1500 гривень на утримання дружини він аж ніяк не має можливості, оскільки і на його проживання необхідні певні витрати. На користь позивачки з нього стягуються щомісячно аліменти у розмірі 900 гривень, мати у нього ніде не працює, а батько є інвалідом другої групи. Позивачка також, окрім аліментів щомісячно отримує соціальну допомогу у розмірі 860 гривень по народженню першої дитини. Він погоджується на стягнення з нього аліментів щомісячно в сумі 500-600 гривень на користь позивачки на час перебування її в дородовій декретній відпустці. Просить позов задовольнити частково.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись навикладені в письмових запереченнях обставини. Зазначила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500-600 гривень щомісячно. Просить позов задовольнити частково.

Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками в свідоцтві про народження якої значиться сторони, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження неповнолітньої ОСОБА_3 (а.с.7-8).

На даний час неповнолітня ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1, що стверджується актом обстеження умов проживання від 16 лютого 2016 року (а.с.9).

Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 січня 2016 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи з 21.12.2015 року, і до її повноліття (а.с.6).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 25 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 проживає з батьками, при цьому батько ОСОБА_6 є інвалідом 2-ї групи (а.с.35).

Відповідно до даних медичної документації (виписок з медичних карт №3482, 4615, з історії хвороби №5348) відповідач ОСОБА_2 протягом 2009-2010 років знаходився на лікуванні внаслідок отриманих травм в дорожньо-транспортній пригоді (а.с.32-34).

Згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, в межах заявлених позовних вимог, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, стан здоров'я відповідача, зобов'язання відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 900 гривень щомісячно, його можливість надавати матеріальну допомогу дружині.

А тому, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 600 гривень щомісячно під час вагітності і до досягнення дитиною трьохрічного віку, а в решті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 80, 84, 182, 184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Вільхівці-Лази, Тячівського району, Закарпатської області. України, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 14 березня 2016 року, під час вагітності і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 551 гривню 20 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий : В.І.Бобрушко