ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5634/16-ц
провадження № 2/753/3931/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Набудович І.О., розглянувши заяву ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом після померлого 26 вересня 2015 року ОСОБА_6 ухвалою від 24.03.2016 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовом позивач надала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить померлому ОСОБА_6 і входить до складу спадкового майна, посилаючись на те, що у разі не забезпечення позову у позивача в подальшому можуть виникнути труднощі або неможливість отримання майна.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

На підставі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб ( ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідок заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та ускладнити їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суддя оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій може запобігти, та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зазначеним у заяві позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а отже ні права позивача, ні права відповідачів, не будуть порушені. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може привести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а тому забезпечення вимоги позивача заставою вважає недоцільним.

Таким чином, суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки такий вид забезпечення позову є абсолютно адекватним позовним вимогам, та унеможливить порушення прав інших осіб до розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на майно, зареєстроване за правовстановлюючими документами за власником ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1), а саме на :

- квартиру АДРЕСА_1;

- нежитловий будинок - модуль типу ОРСК - виробничий корпус (літера №) загальною площею 1565,6 кв.м., розташований в АДРЕСА_3

- домоволодіння, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_4

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3), площею 0,25 га, розташованої у АДРЕСА_5 (присадибна ділянка);

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_4), площею 0,25 га у АДРЕСА_5 (для ведення ОСГ);

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_5), площею 0,25 га у АДРЕСА_6

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_6), площею 0,25 га у АДРЕСА_6

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_7), площею 0,25 га у АДРЕСА_6

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_8), площею 0,25 га у АДРЕСА_6

- земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_9), площею 0,25 га у АДРЕСА_6

- грошові кошти ОСОБА_6, які зберігаються у ПАТ «Райффайзен БАНК Аваль», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Приватбанк», ПАТ «Неос Банк».

Визначити стягувачем у виконавчому провадженні по виконанню ухвали позивача - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2).

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя І.О. Набудович