У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за касаційною скаргою ОСОБА_5 на додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що знаходилася з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_6, прізвище якого було внесено в свідоцтво про народження з її слів. Відповідач не заперечував, що дитина є його сином. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року ОСОБА_5 був визнаний батьком ОСОБА_6 Проте відповідач свого обов'язку утримувати сина не виконує.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина та додаткові витрати на лікування у розмірі 18 044 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 8 тис. грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на дитину в розмірі 18 044 грн 13 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6 тис. грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати на дитину у розмірі 7 002 грн 99 коп. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у розмірі 487 грн 20 коп.».

Додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2016 року доповнено резолютивну частину рішення апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6 тис. грн щомісячно, починаючи з 19 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване додаткове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким доповнити резолютивну частину рішення апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року: «Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6 тис. грн щомісячно, починаючи з 7 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття».

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що додаткове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи додаткове рішення суду та визначаючи час, з якого присуджуються аліменти на дитину, апеляційний суд, вірно застосував положення п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки норма ст. 121 СК України, на яку посилається відповідач, не спростовує того факту, що спір про батьківство вирішувався у судовому порядку, рішенням суду від 11 грудня 2014 року, тому застосуванню підлягають норми ст. ст. 128, 191 СК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити додаткове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта С.П. Штелик