Провадження № 2/127/4841/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 серпня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться вказана цивільна справа.

Крім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 17/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого в м. Вінниці по вул. Артема (ОСОБА_3) під номером 11 та зареєстрованого за ОСОБА_4 (код: НОМЕР_1), оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до преамбули Постанови пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України видно, що суд може забезпечити позов, у випадках реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, позивач, у заяві обмежився вказівкою на те, що відповідач може оформити спадщину і знову здійснити відчуження нерухомості на користь третіх осіб.

При цьому, у своїй заяві позивач не наводить жодного реального ризику та не представляє будь яке документальне підтвердження тому, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно-правових угод.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК Ураїни, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Жмудь