Провадження № 2/752/4635/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

01.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Відділ міграційної служби Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва ЖЕД 110» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1 та визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є власником вказаної квартири АДРЕСА_1. Разом з нею у вказаній квартирі зареєстрована але фактично ніколи не проживала відповідач по справі. Відповідач не приймає участі в утриманні житлового приміщення, його ремонті, оплаті комунальних послуг, чим завдає позивачу матеріальних збитків, оскільки обов'язки з утримання квартири покладені лише на позивача. У зв'язку з чим, позивач посилаючись на правові підстави ст.ст. 71, 72 ЖК України та 405 ЦК України просить суд виселити відповідача та визнати його таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, про дату і час судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомили, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідно до вимог до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 листопада 1993 року виданого на підставі розпорядження № 1870 ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1

З довідки Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва ЖЕД 110» № 3701 від 18.07.2016 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснень сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що з 1997 року та на теперішній час ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає.

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Частина ж 4 ст. 156 ЖК України, передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником, при умові збереження права власності на об'єкт нерухомості цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованою у належній позивачу квартирі, порушує її права власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, гарантовані ст. 319 ЦК України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині виселення відповідача, оскільки судом встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає, а наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11, 28-29, 57-60, 158, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Відділ міграційної служби Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва ЖЕД 110» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування квартирою № 33 по провулку Керамічному, 9/5 в місті Києві.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя