Справа № 1328/6904/12 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/2956/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю представника позивача - Жулінського А.А.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про тлумачення змісту договорів про надання траншу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2009 року Закрите акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернувся з позовом в суд до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу - залишено без розгляду, скасовано заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ПАТ «ПроКредит Банк» оскаржив таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесене з грубим порушенням як матеріального, так і процесуального законодавства.

Зазначає, що позивачем 01 вересня 2009 року подано позовну заяву до суду про стягнення заборгованості з позичальника та поручителя за Рамковою угодою від 17 червня 2005 року. Всупереч приписам ЦПК України, справу протягом п»яти років так і не було розглянуто судом першої інстанції. Повноваження представника позивача було підтверджено копією довіреності ОСОБА_6 Перевірку повноважень представника було здійснено суддею під час судового розгляду, шляхом огляду оригіналу. Жодних зауважень чи сумнів у дійсності довіреності та належності підпису на ній голові правління АТ « ПроКредит банк» у суду не виникало, представник неодноразово брав участь у розгляді справи. Позивачем надано суду докази та підтверджено повноваження представника на підписання та подання позову, крім того, надано документи, які підтверджують триваючі трудові відносини.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Особа не може бути безпідставно позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на справедливий суд.

Судом встановлено, що в провадженні, спочатку, Залізничного районного суду м. Львова, а в подальшому Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про тлумачення змісту договорів про надання траншу.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, покликаючись на приписи п. 2 ч.1 ст. 207 ЦПК України виходив з того, що в порушення вимог ч. 5 ст. 44 ЦПК України представником позивача ОСОБА_6 не надано в жодне судове засідання оригіналу довіреності від 02 лютого 2009 року, внаслідок чого наявна у справі не посвідчена належним чином копія зазначеної довіреності не була посвідчена суддею, а відтак, повноваження представника позивача ОСОБА_6 на ведення справи в суді не підтвердженні. Крім того, з врахуванням приписів ч. 6 ст. 154 ЦПК України підлягають скасуванню і заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 18 березня 2010 року у цивільній справі № 2-1090/2010 року Залізничним районним судом м. Львова.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він суперечить матеріалам справи та нормам процесуального закону.

За приписами ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Як вбачається з позовної заяви, представник ЗАТ «ПроКредит Банк» - ОСОБА_6, від імені ЗАТ «ПроКредит Банк» звернулась до суду з позовною заявою, визначивши в такій спосіб свій статус як представник позивача та на підтвердження своїх повноважень додала завірену копію довіреності від 02 лютого 2009 року від імені ЗАТ «ПроКредит Банк». ( т.1 а.с. 2 -10, а.с. 60).

Ухвалою судді від 15 вересня 2009 року було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою Закритого акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу. ( т.1 а.с. 1).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача та відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як роз'яснено у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, не врахував, що дотримання вимог ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви, наявність у представника повноважень на пред»явлення позову, на його підписання, перевіряється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при розгляді справи, коли порушення правил статей 119, 120 ЦПК України виявлені після відкриття провадження.

Недотримання позивачем зазначених положень процесуального закону тягне за собою залишення позовної заяви без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків, і лише в разі їх неусунення настають наслідки, передбачені ч. 2 ст. 121, п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви без руху (про необхідність ЗАТ «ПроКредит Банк» усунення порушення вимог, передбачених п.8 ст. 119 ЦПК України) не постановляв.

Зазначивши в оскаржуваній ухвалі про те, що позов подано особою, яка не мала належним чином завірених повноважень, суд першої інстанції не перевірив наявності у представника позивача ОСОБА_6 на момент пред»явлення позову повноважень на представництво інтересів ЗАТ «ПроКредит Банк», права на пред»явлення нею позову від імені банку, права на підписання позовної заяви, надання яких підтверджується довіреністю, виданою ЗАТ «ПроКредит Банк» 02 лютого 2009 року з терміном дії на один рік і дійсна до 02 лютого 2010 року. В ході тривалого розгляду справ (сім років) суд не вказував на те, що існує недолік з цього приводу, який необхідно усунути. Справа двічі направлялась до Апеляційного суду Львівської області: із апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2010 року про забезпечення позову та із апеляційною скаргою ПАТ «ПроКредит Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2015 року про залишення позову без розгляду. Однак, і в суді апеляційної інстанції не вказувалось на те, що існує недолік з приводу доручення представника, який необхідно усунути. А відтак, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Окрім того, 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про тлумачення змісту договорів про надання траншу. Даний позов так і залишається невирішеним.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Однак, всупереч вищевказаним вимогам, ухвалу про продовження розгляду справи у зв'язку з неможливістю її розгляду по суті суд не постановляв, натомість, розгляд справи багато раз відкладався, а за зустрічним позовом після залишення первісного позову без розгляду судом першої інстанції розгляд справи взагалі не призначався.

Отже, всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, в зв'язку з чим ухвалення рішення по суті не здійснюється близько семи років.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що 03 лютого 2016 року в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п.4, 313, 314 ч. 1 п.2, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу скаргою Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.