Провадження № 2-о/761/74/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою керівника Київської місцевої прокуратури № 10, поданою в інтересах Київської міської ради, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В :

Керівник Київської місцевої прокуратури № 10 (далі - Прокурор) 15 грудня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, поданою в інтересах Київської міської ради (далі - Заявник), заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання спадщини відумерлою.

Прокурор свої вимоги обґрунтовує тим, що прокуратурою Шевченківського району м. Києва встановлено, що після смерті ОСОБА_1 залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказує, що згідно даних Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, вказана квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на житло, виданого 04 лютого 2000 року. Крім того, також вказує, що згідно Довідки форми № 3, власником особового рахунку на житлову площу зазначеної квартири також є ОСОБА_1 і, що інші особи у квартирі не зареєстровані. Зауважує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася, спадкоємці із заявами у встановлений законом термін про прийняття спадщини не зверталися, заповіти не посвідчувалися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. Зауважує, що на день звернення до суду із заявою, Київською міською радою не вжито заходів щодо визнання квартири відумерлою, що на думку Прокурора свідчить про нездійснення компетентним органом місцевого самоврядування повноважень щодо захисту інтересів територіальної громади, пов'язаних із набуттям права власності на відумерлу спадщину. З метою забезпечення прав та інтересів територіальної громади, просить суд ухвалити рішення, яким визнати квартиру АДРЕСА_1, відумерлою спадщиною та передати вказану квартиру, як відумерлу спадщину, у власність Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

У судовому засіданні представник Прокурора вимоги заяви підтримав, просив суд заяву задовольнити.

Представник Заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. На адресу суду подав пояснення та одночасно заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с. 31).

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність представника Заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Прокурора, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2000 року, виданого Шевченківською районною держадміністрацією в особі Відділу приватизації державного житлового фонду, квартира № 70, загальною площею 47,12 кв.м., у будинку АДРЕСА_1, на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 6).

За даними Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (лист від 10 грудня 2015 року за № 16065 (И-2015), квартира АДРЕСА_1, на праві власності була і зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 лютого 2000 року (а.с. 4).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом 16 серпня 2016 року, відомості у Реєстрі права власності на нерухоме майно щодо зазначеної квартири відсутні.

Згідно Довідки форми № 3 від 03 квітня 2015 року, квартира АДРЕСА_1, приватизована. На житловій площі зареєстрований та проживає одна особа: ОСОБА_1 (а.с. 10).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно Актового запису по смерть № 19066 від 18 жовтня 2010 року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років. Причина смерті не встановлена, через гнильні зміни трупа. Померла особа проживала за адресою: м. Київ, квартира АДРЕСА_1. Документ, що підтверджує факт смерті є лікарське свідоцтво про смерть № 3069 від 17 вересня 2010 року, видане Київським міським бюро судово-медичної експертизи (а.с. 11).

Згідно листа Першої Київської державної нотаріальної контори на запит прокуратури Шевченківського району м. Києва від 26 листопада 2015 року, повідомлено, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) № 42284303 та № 42284353 від 30 листопада 2015 року, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не заводилася, заповіти не посвідчувалися, що підтверджується також самими Довідками (а.с. 7-9).

Аналогічна інформація надана Першою Київською державною нотаріальною конторою листом від 15 липня 2016 року за № 5880/01-16 на запит суду.

За змістом частин 1, 2 та 3 статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоєців за заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність тетиторіальної громади за місцем відкриття спадщини.

З огляду на те, що після смерті ОСОБА_1 спадкоємців ні за заповітом, ні за законом не виявлено, спадкова справа не заводилася, після смерті ОСОБА_1 сплив більш, ніж один рік, суд знаходить заяву обґрунтованою в частині щодо визнання спадщини відумерлою, та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, Прокурор також просить суд ухвалити судове рішення, яким передати вказану квартиру, як відумерлу спадщину, у власність Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Заява в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки статтею 1277 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі визнання спадщини відумерлою, вона переходить у власність тетиторіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Оскільки вказана квартира за даною заявою визнана відумерлою спадщиною, згідно статті 1277 Цивільного кодексу України, вона переходить у власність Київської міської ради та судового рішення вказана обставина сама по собі не потребує.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 1277 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву керівника Київської місцевої прокуратури, подану в інтересах Київської міської ради, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання спадщини відумерлою - з а д о в о л ь н и т и частково.

Визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації від 04 лютого 2000 року, належить ОСОБА_1, який згідно актового запису про смерть № 19066, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні іншої частини заяви - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :