Єдиний унікальний номер 243/601/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1445/2016
Головуючий у 1 інстанції Профатило П.І. Єдиний унікальний номер:243/601/16-ц
Доповідач Жданова В.С. номер провадження : 22-ц/775/1445/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016р. м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів: Біляєвої О.М., Осипчук О.В.,

за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : орган опіки та піклування Слов»янської міської ради Донецької області, орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Рішення Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заявленого позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що нормами сімейного законодавства на батьків дитини покладено обов»язок виховувати та утримувати дитину до повнолітня, проте відповідач ухилявся від свого обов»язку з квітня 2014 року, що підтверджено поясненнями свідків та сукупністю письмових доказів : актом депутата Олександрівської селищної ради, психолого-педагогічною характеристикою, довідкою поліклініки, висновком, засвідченим начальником відділу освіти, яким суд першої інстанції не дав правової оцінки. Судом не враховано, що відповідач жодного разу не сплатив аліменти в належному розмірі, з заявою про участь у вихованні дитини звернувся лише після її звернення до суду з даним позовом. Представник відповідача називала його «біологічним батьком», а не батьком в розумінні норм Сімейного кодексу. Вважає, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов»язків і його поведінка була свідомою.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник відповідача та його представник надали заперечення на апеляційну скаргу, просять її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Слов»янської міської ради Донецької області про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджено телефонограмою , зареєстрованою в журналі за №3441 від 22.07.2016 року, заяв про відкладання справи не надав. ( а.с. 167)

Від представника третьої особи - органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно та правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, з'ясував доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог позивача.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, дитина проживає з матір'ю у АДРЕСА_1 без реєстрації, як особи, що прибули із зони АТО. Житлово - побутові умови проживання відповідають вимогам для повноцінного розвитку та навчання неповнолітньої дитини. Відповідач сплачує на дитину аліменти, станом на 01.06.2016 року заборгованість складає 7550,68 грн., купував дитині речі та іграшки. Висновком органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради від 09.03.2016 року визначено порядок спілкування ОСОБА_2 з його сином.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованих підстав для застосування положень ст..164 СК України, не встановлено.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і вимогам діючого цивільного законодавства.

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно припису п. 16 зазначеної Постанови Пленуму ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. На протязі значного часу між сторонами існують неприязні стосунки. З січня 2015 року позивач проживає в селищі Олександрівка разом з дитиною. В серпні 2015 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Рішенням Олександрівського районного суду від 05.05.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі ? частини доходу, на 01.06.2016 року існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 7550,68 грн. За заявою відповідача висновком органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради від 09.03.2016 року визначено порядок спілкування ОСОБА_2 з його сином. Відповідач наполягає на участі у вихованні сина, заявлений позов вважає таким, що не відображає фактичні обставини справи, є безпідставним.

Розглядаючи позов, суд дослідив всі надані докази і дав їм належні правову оцінку. Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом не враховані пояснення свідків та надані позивачем письмові докази є безпідставними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Вбачається, що за клопотанням позивача в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, в рішенні суду викладені їх пояснення, яким суд дав відповідну правову оцінку у сукупності з іншими доказами. Також необґрунтованими є доводи в тій частині, що судом не прийняті до уваги письмові докази. З мотивувальної частини рішення вбачається, що при винесенні рішення судом була врахована психолого - педагогічна характеристика на ОСОБА_3 ( а.с.75 останній абзац ), висновок відділу освіти ( а.с. 75 зворот, другий абзац). Також судом першої інстанції досліджувався акт обстеження житлово-побутових умов позивача ( том 1 а.с. 16), з якого вбачається, що дитина проживає в належних умовах, які забезпечують її розвиток, що сторонами не оспорюється.

Довід позивача про те, що не враховано довідку поліклініки, також не необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні давала пояснення медична сестра поліклініки ОСОБА_8, яка підтвердила, що поліклініку дитина відвідувала ( двічі) з матір»ю.

В апеляційній скарзі позивач повторно викладає свої позовні вимоги та посилається на докази, які вже були проаналізовані судом першої інстанції, та яким вже дана правова оцінка.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні підстави для висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308,315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов»янського міськрайонного суду від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді