Справа № 462/2751/16-ц
УХВАЛА

28 липня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Ящук К.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей Надії-Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_1, Уляни, ІНФОРМАЦІЯ_2, і Павла, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою від 06.06.2016 року відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, представник відповідача заявила клопотання про направлення справи в Шевченківський районний суд м.Львова за підсудністю, посилаючись на те, що позивач лише тимчасово перебуває з дітьми у квартирі своєї матері на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові, а фактично вона і діти сторін проживають на ІНФОРМАЦІЯ_4, що є територією Шевченківського району м.Львова, а тому вважає, що положення ч.1 ст.110 ЦПК України за таких обставин застосовуватись не може.

Позивач підтримав клопотання свого представника та пояснив, що діти знаходяться у матері позивача лише на час шкільних канікул.

Відповідач і її представник проти задоволення клопотання заперечили, посилаючись на його безпідставність, та зазначили, що ОСОБА_1 із трьома дітьми з травня 2014 року через конфліктні відносини із ОСОБА_3 проживає у своєї матері на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові, де знаходяться усі їх особисті речі. Дітей позивач в кінці серпня 2014 року перевела в СЗШ № 67 м.Львова, що знаходиться в Залізничному районі м.Львова. Періодично на вихідні дні вони знаходились в квартирі на вул.Холодна, 84/4 у м.Львові, проте з 22.04.2016 року по даний час позивач з дітьми постійно проживає у матері, що підтверджується актами ЛКП «Сяйво». Просять в задоволенні клопотання представника відповідача відмовити.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 110 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача, зокрема в частині 1 вказано, що позови про стягнення аліментів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстровані на ІНФОРМАЦІЯ_4, що є територією Шевченківського району м.Львова.

Разом з тим, позивачем при подачі позову подано акт ЛКП «Сяйво» № 5-116а від 12.05.2016 року, що вона проживає без реєстрації на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові, що знаходиться на території Залізничного району м.Львова.

Крім цього, в судовому засіданні стороною позивача надано суду акт ЛКП «Сяйво» № 5-232 від 20.07.2016 року, що позивач з трьома дітьми проживає за вказаною адресою.

Згідно довідок СЗШ № 67 м.Львова діти сторін навчаються у цій школі, яка відноситься до Залізничного району м.Львова.

Таким чином, на час подання даного позову і розгляду справи позивач з дітьми, як встановлено, в силу конфліктних відносин із відповідачем залишила квартиру на вул.Холодна, 84/4 у м.Львові і постійно перебуває на території Залізничного району м.Львова, проживаючи без реєстрації в квартирі на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові, що підтверджується належними доказами.

Наданий відповідачем акт ЛКП «Янів-405» від 25.05.2016 року не спростовує наведених висновків суду, оскільки в такому вказано, що позивач з дітьми проживала за місцем реєстрації на вул.Холодна. 84/4 у м.Львові до 22.04.2016 року, при цьому з 01.06.2014 року по 22.04.2016 року лише у вихідні дні.

Посилання відповідача на те, що позивач працює в Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради є безпідставним, оскільки суд розглядає справу виключно відповідно до вимог закону і в силу закону втручання чи вплив будь-яких органів і осіб виключений.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що справа підсудна Залізничному районному суду м.Львова на підставі ч.1 ст.110 ЦПК України, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю в Шевченківський районний суд м.Львова необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 116, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю в Шевченківський районний суд м.Львова - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.