У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Попович О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта», третя особа - Профспілковий комітет Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта», про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» (далі - ДП «ЛДЗ «Лорта») про скасування наказу від 26 грудня 2014 року № 501 про дисциплінарне стягнення та наказу від 31 січня 2015 року № 51к про звільнення; поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 440 грн.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилався на те, що він працював на посаді заступника директора з маркетингу та збуту ДП «ЛДЗ «Лорта». У грудні 2014 року його було повідомлено про те, що наказом директора ДП «ЛДЗ «Лорта» від 26 грудня 2014 року № 501 йому винесено догану за порушення трудової дисципліни, проте копії цього наказу не було вручено. Наказом директора ДП «ЛДЗ «Лорта» від 31 січня 2015 року № 51к його звільнено з роботи з 02 лютого 2015 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. Підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за наказом від 26 грудня 2014 року стало те, що працівниками охорони зафіксовано в журналі декілька фактів його приходу на роботу із запізненням на 2-10 хв. Між тим вказаний журнал не є документом суворої звітності, ведеться у вільній формі, особа, яка робила записи в журналі про його запізнення, не вчиняла цього у його присутності, а тому перевірити об'єктивність таких записів або оспорити їх він не міг. Крім того, фіксування запізнення від однієї до декількох хвилин залежить від годинника, яким користувалася особа, що робила такі записи. У жодний спосіб ніким у дні, коли робилися записи, годинник на правильність його ходу не перевірявся. Наказ від 26 грудня 2014 року не містить жодних даних про негативність наслідків запізнення його на роботу на одну або декілька хвилин. Вважає даний наказ незаконним, оскільки такий не ґрунтується на об'єктивних фактах доведеності вчинення ним дисциплінарного проступку. Обов'язковою умовою для звільнення працівника на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України є попереднє застосування до працівника заходів дисциплінарного стягнення. З огляду на те, що наказ від 26 грудня 2014 року є незаконним, то його визнання таким тягне безумовне скасування і наказу від 31 січня 2015 року. Разом з тим наказ про його звільнення є незаконним, оскільки його звільнено у зв'язку з невиконанням розпорядження першого заступника директора ОСОБА_7 про підготовку до 15 січня 2015 року інформації для складання звітів за формами для відправки до Державного концерну «Укроборонпром» (далі - ДК «Укроборонпром»), що призвело до зриву термінів відправки даних звітів, а також зазначено про його самоусунення від виконання службових обов'язків, що проявилося у не участі в нарадах 16 та 17 січня 2015 року. Вважав, що підстави для його звільнення, зазначені у наказі, є надуманими, не підтверджуються жодними доказами та свідчать про намагання у будь-який незаконний спосіб звільнити його з роботи. Так, перший заступник директора не був його безпосереднім начальником і в січні 2015 року не виконував обов'язки директора. Перший заступник директора у січні 2015 року не давав йому жодних розпоряджень щодо підготовки якої-небудь інформації і про таке він дізнався лише з наказу про звільнення. Дане розпорядження не було оформлено у письмовій формі і доведено до його відома під підпис. Крім цього, в його посадових обов'язках не було передбачено готування інформації для вказаних звітів. Зрив термінів відправки звітів стався не з його вини, оскільки він не готував жодної інформації для цих звітів і в наказі не зазначено яким нормативним документом передбачено подання таких звітів, та не вказано посадову особу, відповідальну за підготовку та відправку цих звітів. Наведене свідчить, що жодних порушень строків подання звітів ним допущено не було. Щодо висновку наказу про його не участь у нарадах 16 і 17 січня 2015 року, то таке не відповідає дійсності, так як про проведення цих нарад його ніхто не повідомляв і він про такі не знав, хоча у вказані дні був на робочому місці, однак при цьому у належний спосіб не зафіксовано, що керівник підприємства повідомляв його про наради, а він відмовився від участі. Вважав, що він не допускав порушень трудової дисципліни та неналежного виконання службових обов'язків, а при винесенні наказів відповідач грубо порушив норми КЗпП України. У зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 12 травня 2014 року працював у ДП «ЛДЗ «Лорта» на посаді заступника директора з маркетингу та збуту апарату управління заводу (520) .

Наказом від 31 січня 2015 року № 51-к був звільнений з 02 лютого 2015 року із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а. с. 6, т. 1).

Наказом директора ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_8 «Про дисциплінарне стягнення» від 26 грудня 2014 року № 501 ОСОБА_6 була винесена догана за порушення трудової дисципліни, а саме: систематичне запізнення на роботу від 2-х до 12-ти хвилин, недотримання встановленого Правилами внутрішнього розпорядку режиму обідньої перерви. З даним наказом він відмовився ознайомитися, про що було складено акт від 29 грудня 2014 року (а. с. 29, т. 1).

На підприємстві діють Правила внутрішнього трудового розпорядку ДП «ЛДЗ «Лорта», затверджені наказом 23 червня 1999 року № 110, зі змінами, внесеними наказом від 12 жовтня 2011 року № 275, які є основним документом, що впроваджує, регламентує, визначає правила поведінки, правила внутрішнього трудового розпорядку, взаємовідносини між робітниками та адміністрацією заводу (а. с. 152-158, 159, 160, т. 1).

Між власником, в особі директора ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_8 та найманими працівниками в особі профспілкового представника голови профкомітету первинної профспілкової організації ОСОБА_9 укладено колективний договір ДП «ЛДЗ «Лорта» на 2004-2006 роки, який діє на підприємстві по даний час (а. с. 192-197, 198-200, т. 1).

Згідно з колективним договором для заступників директора заводу встановлено ненормований робочий день.

Із Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДП «ЛДЗ «Лорта» та колективним договором ОСОБА_6 ознайомлений під час укладення трудового договору під особистий підпис (а. с. 114, 115, т. 1).

На підприємстві діє Положення про відділ воєнізованої охорони, затверджене директором ДП «ЛДЗ «Лорта» 16 грудня 2013 року (а. с. 118-123, т. 1), основним призначенням і завданням відділу воєнізованої охорони (далі - ВОХР), який є самостійним структурним підрозділом заводу, є охоронні та контрольно-пропускні функції. Завданням ВОХР є здійснення встановленого на ДП «ЛДЗ «Лорта» пропускного та внутрішньооб'єктного режиму. У функції підрозділу входить організація і здійснення перепускного та внутрішньооб'єктового режиму охорони матеріальних цінностей підприємства. Підрозділ має право представляти заступнику директора з кадрів відповідні документи на предмет притягнення до відповідальності осіб, які причетні до порушень вимог охорони, пропускного та внутрішньоб'єктового режиму.

Також діє Положення про пропускний режим, затверджене директором ДП «ЛДЗ «Лорта» від 05 листопада 2014 року (а. с. 124-140, т. 1), яким визначено основні вимоги з організації пропускного режиму на ДП «ЛДЗ «Лорта», та таке поширюється на всіх працівників незалежно від посади та виконуваної роботи. Згідно з цим положенням, перепустки надають право на прохід і перебування на території підприємства та в його підрозділах. Перепустки по термінах дії поділяються на постійні (кишенькові, касетні), тимчасові і разові. Пунктом 4.5 Положення передбачено, що вихід працівників за територію підприємства в робочий час по виробничих справах здійснюється згідно зі службовою запискою, яка підписується керівником підрозділу і візується заступником директора з кадрів, а п. 4.6 - вихід працівників за територію підприємства в робочий час по особистих справах, хворобі та інших причинах дозволяється згідно із запискою про звільнення, яка підписується керівником підрозділу, візується заступником директора, головним інженером і де проставлено штамп бюро перепусток відділу охорони. При проході КПП записки про звільнення відбираються і протягом доби передаються у відділ кадрів. Згідно з п. 9.16.10 Положення у бюро перепусток ведеться журнал реєстрації входу-виходу працівників заводу з кишеньковими перепустками.

Заступник директора з маркетингу та збуту ОСОБА_6 працював в апараті управління заводу - 520 підрозділ, у нього був ненормований робочий день і він користувався кишеньковою перепусткою. Усі працівники ДП «ЛДЗ «Лорта» заходять на територію заводу через приміщення контрольно-пропускного пункту. У цьому приміщенні розміщений електронний годинник, за яким працівники ВОХР фіксують час входу і виходу працівників з кишеньковими перепустками на територію і з території заводу, що відображають в журналі реєстрації входу (виходу) працівників заводу з кишеньковими перепустками.

Згідно з п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку основними обов'язками працівників заводу є: працювати чесно і сумлінно, додержувати дисципліну праці - основу порядку, на виробництві, вчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки.

Відповідно до п. 5.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, для підрозділів 520, 527, 528, 532, 533, 536, 537, 538, 543, 545, 561, 562, 563,565, 566, 570, 572, 578 встановлено наступний розпорядок роботи: початок роботи - 8.30 год., обідня перерва - 12.30 -13.00 год., кінець роботи - 17.00 год. Згідно із п. п. 5.3, 5.4 Правил до початку роботи кожний працівник зобов'язаний відмітити свій прихід на роботу, а після закінчення робочого дня - залишення роботи. Адміністрація зобов'язана організовувати облік приходу на роботу і вихід з роботи. Біля місця обліку повинний бути годинник, який правильно вказує час.

Згідно з п. 7.1 Правил за порушення трудової дисципліни адміністрація заводу застосовує заходи стягнення - догану, звільнення.

У посадових осіб: заступників директора, керівників відділів адміністрації, начальників цехів заводу - був встановлений ненормований робочий день, та кожен з них перед закінченням робочого дня зобов'язаний був повідомити директора чи першого заступника директора або секретаря директора про залишення території підприємства.

Начальником відділу кадрів ОСОБА_10 26 грудня 2014 року було проведено аналіз щодо дотримання правил внутрішнього розпорядку керівним складом заводу, у тому числі і працівників з кишеньковими перепустками, згідно з журналом реєстрації входу (виходу) працівників заводу з кишеньковими перепустками, у ході якого було виявлено, що заступник директора з маркетингу та збуту ОСОБА_6 систематично із запізненням приходив на роботу і повертався з обіду та відлучався впродовж робочого часу, про що була складена доповідна записка на ім'я директора заводу (а. с. 81, т. 1). У своїх письмових поясненнях на ім'я директора заводу ОСОБА_6 зазначив, що звинувачення щодо запізнення на роботу вважає безпідставними, так як не порушував пропускного режиму.

Журналом реєстрації входу (виходу) працівників заводу з кишеньковими перепустками за 2014 рік (а. с. 84-98, т. 1) зафіксовано час приходу і виходу працівників з кишеньковими перепустками, в тому числі і позивача ОСОБА_6, за період з 25 листопада по 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 у вказаний період неодноразово приходив на роботу із запізненням від 2-х до 12-ти хвилин та недотримувався встановленого Правилами внутрішнього трудового розпорядку режиму обідньої перерви. Так, 27 і 28 листопада, 1, 2, 10, 11, 15, 18, 19, 22 та 23 грудня 2014 року приходив на роботу із запізненням від 2 хв. до 12 хв. 27 і 28 листопада, 1, 2, 10, 11, 12, 15, 17, 18, 22 та 23 грудня 2014 року повертався на роботу з обідньої перерви із запізненням від 20 хв. до 30 хв.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши наведені обставини, правильно виходили з того, що позивач допускав порушення трудової дисципліни, систематично протягом листопада-грудня 2014 року не дотримувався розпорядку роботи, встановленого Правилами внутрішнього трудового розпорядку, із запізненням приходив на роботу та повертався з обіду, та обґрунтовано дійшли висновку про законність наказу про дисциплінарне стягнення від 26 грудня 2014 року № 501.

Разом з тим судами встановлено, що 31 січня 2015 року директором ДП «ЛДЗ «Лорта» ОСОБА_8 винесений наказ № 51-к, яким ОСОБА_6 звільнено із займаної посади з 02 лютого 2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Від ознайомлення з даним наказом і отримання трудової книжки позивач відмовився, про що складено акт від 02 лютого 2015 року (а. с. 46, т. 1).

Підставою для винесення такого наказу стало те, що 14 січня 2015 року - заступнику директора з маркетингу і збуту ОСОБА_6 першим заступником директора з комерційних питань ОСОБА_7 дано розпорядження підготувати до 15 січня 2015 року інформацію для складання звітів за формами «Дані щодо укладених контрактів (договорів)» та «Дані щодо виконання контрактів (договорів)» для відправки до ДК «Укроборонпром». Станом на 19 січня 2015 року завдання ОСОБА_6 не виконав, що призвело до зриву терміну відправки даних звітів. Окрім цього ОСОБА_6 самоусунувся від виконання своїх посадових обов'язків і не брав участі в нарадах 16 січня 2015 року про оформленню договорів на поставку виробів у 2015 року на ДП «Житомирський бронетанковий завод», та 17 січня 2015 року - про закриття дефіциту виробів «Оплот» для ДП «Завод ім. В.О. Малишева».

Згідно з посадовою інструкцією заступника директора з маркетингу та збуту, такий забезпечує якісне і своєчасне виконання наказів та розпоряджень директора заводу; забезпечує розробку і погодження проектів, планів матеріально-технічного постачання; забезпечує контроль за станом запасів матеріалів і комплектуючих виробів, оперативним регулюванням виробничих засобів на заводі; контролює своєчасне подання встановленої звітності з виконання планів матеріально-технічного постачання; контролює підготовку звітності про зовнішньоекономічну діяльність заводу, рух та залишки продукції. З даною посадовою інструкцією ОСОБА_6 ознайомлений 27 травня 2014 року (а. с. 106, т. 1).

ДП «ЛДЗ «Лорта» підпорядковане ДК «Укроборонпром» м. Київ та наказом ДК «Укроборонпром» від 19 грудня 2012 року № 334 зобов'язано всіх підприємств-учасників концерну надавати щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним кварталом, інформацію щодо укладених контрактів, договорів та господарської діяльності підприємства за відповідною формою.

Перший заступник директора з комерційних питань ОСОБА_7 від імені директора надав заступнику директора з маркетингу і збуту ОСОБА_6 усне розпорядження підготувати інформацію для складання звітів за формами, передбаченими вказаним наказом ДК «Укроборонпром», за 4 квартал 2014 року в термін до 15 січня 2015 року. Станом на 19 січня 2015 року завдання ОСОБА_6 не виконав, а звіт, який він підготував 17 січня 2015 року, не відповідав поставленому завданню.

Згідно з поясненнями свідків 16 та 17 січня 2015 року на 17.00 год. було скликано нараду про оформлення договорів на поставку виробів у 2015 році на ДП «Житомирський бронетанковий завод» та про закриття дефіциту виробів «Оплот» для ДП «Завод ім.В.О. Малишева», проте позивач залишив територію підприємства о 17.10 год. та від дачі письмових пояснень відмовився, про що було складено відповідний акт від 19 січня 2015 року, з яким ОСОБА_6 відмовився ознайомитися (а. с. 73).

Звільнення ОСОБА_6 відбулося зі згоди профкому ДП «ЛДЗ «Лорта» (а. с. 130), на засіданні якого 21 січня 2015 року був присутній ОСОБА_6 (а. с. 5, 6, т. 2).

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Установивши, що ОСОБА_6 не виконав розпоряджень першого заступника директора стосовно виконання доручень, виконання яких є в компетенції позивача, відсутність його на роботі протягом робочого дня та на виробничих нарадах, враховуючи систематичність порушення ним трудової дисципліни, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність підстав для визнання оспорюваних наказів незаконними та поновлення його на роботі.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова О.В. Попович Г.І. Мостова