Провадження № 2/760/1685/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретарів - Кучерини Ю.С., Горбач О.М. Подобєда О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.07.2014 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2014 просить:

- визнати право ОСОБА_4 на участь у приватизації кімнати 13,7 кв. м у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати право ОСОБА_1 на участь у приватизації кімнати 13,7 кв. м у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 щодо інтересів малолітнього ОСОБА_4;

- визнати право ОСОБА_4 на реєстрацію у кімнаті 13,7 кв. м у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3 зареєструвати свого сина;

- зобов'язати Соломянську районну в м. Києві державну адміністрацію винести рішення про передачу кімнати 13,7 кв. м у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 у спільну часткову власність (у рівних частках) ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та оформити таку передачу свідоцтвом на право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вищеозначену кімнату з видачею технічного паспорту на дане житло та реєстрацією в органі приватизації.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, відповідач ОСОБА_3 та їхній неповнолітній син ОСОБА_4 на підставі ордеру були вселені та набули право користування квартирою АДРЕСА_1 Як зазначає позивач, на даний час неповнолітній ОСОБА_4 може реалізувати своє право на житло у формі володіння, набувши право власності на частину квартири у кімнатах батьків; у формі користування житлом - всією квартирою, оскільки право користування кімнатою площею 16,5 кв. м дитині забезпечено рішенням суду, а право на користування кімнатою площею 13,7 кв. м він має як син ОСОБА_3 Проте відповідач ОСОБА_3 право користування ОСОБА_4 кімнатою площею 13, 7 кв. м у вищевказаній квартирі не визнає, намагається приватизувати житло лише на себе, чим порушує права неповнолітнього сина.

Крім того, як вказує позивач, для забезпечення реалізації прав неповнолітнього сина, вона звернулася до відповідача Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації з відповідною заявою про приватизацію частини кімнати площею 13, 7 кв. м у квартирі АДРЕСА_1 та надала всі необхідні для цього документи. Проте, листом від 08.07.2014 №108-76-74/01 Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності на частину комунальної квартири АДРЕСА_1 мотивуючи свою відмову тим, що нею подано не повний пакет документів: відсутні підпис на заяві ОСОБА_3, та довідка на ОСОБА_4 про період реєстрації з народження до 09.08.2005, довідка від 22.05.2014 №51 оформлена неналежним чином - не засвідчена печаткою установи. Дану відмову вона вважає необґрунтованою та протиправною.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Представник відповідача Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважала позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації не зважаючи на належене повідомлення про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим суд знаходить можливим провести розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши сторін, представників, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) із розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 кв.м. на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Судом встановлено, що позивач та її син ОСОБА_4 проживають у квартирі АДРЕСА_1 та згідно технічної документації складається з 2 кімнат житловою площею 29,7 кв.м, у т.ч.: 1-а кімната 13,2 кв. м, 2-а кімната 16,5 кв. м, кухні, вбиральні, санвузла, коридору, комори.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.05.2012 між позивачем та відповідачем встановлений порядок користування вищевказаною квартирою.

Як встановлено вказаним рішенням суду, у квартирі АДРЕСА_1 позивач, відповідач та їх син ОСОБА_4 заселені на підставі ордеру №3549 на право зайняття службового жилого приміщення, виданого на підставі розпорядження Шевченківської РДА в м. Києві від 02.08.2005 №1442 відповідачу. Згідно розпорядження Соломянської РДА в м. Києві від 01.07.2011 №445, квартира виключена зі складу службових житлових приміщень.

Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28.05.2012 позивачу та її сину ОСОБА_4 у вказаній квартирі виділено в користування ізольовану кімнату площею 16,5 м2, відповідачу - виділено в користування ізольовану кімнату площею 13,2 м2.

Суд констатує, що безпосереднім правовим наслідком, ухваленого рішення, є набуття позивачем, відповідачем та їхнім сином права користування конкретними приміщеннями у квартирі, вказаними вище.

Таким чином, з моменту набрання законної сили рішенням суду позивач та її син ОСОБА_4 набули право користування ізольованою кімнатою площею 16,5 м2, в той же час втратили право користування ізольованою кімнатою площею 13,2 м2.

Так, у зв'язку з встановленням порядку користування рішенням суду, розпорядженням Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.04.2014 №532 відповідача визнано наймачем ізольованої кімнати площею 13,2 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, доручено КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації оформити зміни до договору найму.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, нею та її сином використано право на приватизацію, та приватизовано виділену їм у користування кімнату площею 16,5 м2. Окрім того, як вважає позивач, її син, має право на участь у приватизації і кімнати, яка виділена у користування відповідачу.

В той же час, як слідує з вищеприведених положень законодавства, необхідною умовою передачі житлових приміщень в спільну сумісну або часткову власність громадянам, є наявність відповідного права користування житловим приміщенням.

З урахуванням зазначених обставин, зважаючи на відсутність у сиина позивача ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1 відповідного права користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що вимога позивача визнати її право та право ОСОБА_4 на участь у приватизації кімнати 13,7 кв. м у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, а також право ОСОБА_4 на реєстрацію в зазначеній кімнаті є необґрунтованими та безпідставними, а тому вважає, що в їх задоволенні належить відмовити.

Оскільки, інші заявлені позивачем вимоги, зокрема щодо зобов`язання Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації винести рішення про передачу кімнати 13,7 кв. м у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 у спільну часткову власність (у рівних частках) ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та оформити таку передачу свідоцтвом на право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вищеозначену кімнату з видачею технічного паспорту на дане житло та реєстрацією в органі приватизаці, є похідними від вищевказаних, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя