Справа № 357/6943/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є батьком їхньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання доньки. Малолітня ОСОБА_3 проживає зі своєю мамою, а відповідач не тільки не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, але й ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, виявляє байдужість до дитини. А тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав.

Представник 3-ї особи по справі -орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Кревська Н.Г., згідно довіреності в справі, в судовому засіданні 09.08.2016 року позов підтримала.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача, третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (відповідач у справі). Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.10.2012 р. було розірвано шлюб між сторонами (а.с.9).

Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16.02.2015 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання його доньки, в розмірі 2000 грн. щомісяця (а.с.10-11,12-14).

Судом встановлено, що за рішенням суду відповідач не сплачує аліменти. Та відповідно до довідки-розрахунку міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ заборгованість по аліментах станом на 30.06.2015 року становить 12516 грн. (а.с.16).

В судовому засіданні встановлено, що місце проживання малолітньої ОСОБА_3 зареєстроване в одному помешканні з батьком, відповідачем у справі, але фактично ОСОБА_3 проживає разом з мамою, позивачем у справі. Зазначене ствердили сторони по справі. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_3 навчається в ЗОШ №4 та батько дитини не приймає участь у вихованні дитини, не відвідує школу (а.с.23).

Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач втратив інтерес до своєї доньки, не надає належної допомоги на її утримання, не цікавиться життям і здоров'ям своєї дитини, не спілкується з дитиною, має іншу сім'ю, має заборгованість по аліментах, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Відповідач суду пояснив, що зайнятий на роботі, працює за межами міста, з донькою спілкується, але рідко, востаннє спілкувався в липні 2016 року коли привозив її гостювання в м. Умані, де мешкає мама відповідача. ОСОБА_3 щороку відпочиває у бабусі, матері відповідача, спілкується з тіткою, тобто, з сестрою відповідача, разом їздили на відпочинок на море, на рибалку. Відповідач надав суду для огляду ряд фотографій, де зображений він, його мама і сестра разом з його донькою ОСОБА_3. Відповідач визнав, що існує велика заборгованість по аліментах, яку не заперечує погасити при належних заробітках, зазначив, що привозить щороку бувшій дружині з дитиною картоплю на зиму. Відповідач заперечив позов, вважає, що виконує свої батьківські обов'язки, по можливості спілкується з дитино, але не пам'ятає коли і про що говорив з донькою, оскільки зайнятий справами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, сусідка позивача, суду показала, що протягом останніх десяти років бачила відповідача декілька раз коли він приїздив до помешкання позивача. Свідку невідомо чи спілкується батько з дитиною. Свідок ОСОБА_7, який приходиться братом позивача, суду показав, що ОСОБА_1 самостійно утримує доньку, а відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дитини. Свідок ОСОБА_8, яка з 2010 року товаришує з позивачем, суду показала, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, колись привіз позивачу картоплю та декілька раз навідував позивача, але після цього вона плакала, була знервована. В літку 2016 року був випадок, що відповідач привозив додому свою доньку з м. Умані від бабусі і в автомобілі палив цигарки, забороняв дитині телефонувати матері.

Відмовляючи в задоволенні даного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З пояснень позивача вбачається, що підставою звернення її до суду з даним позовом є не належне невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, але позивачем не доведено, що даний позов саме в інтересах її дитини. Позбавлення малолітньої ОСОБА_3 від батька ніяким чином не захищає її права та інтереси. Дійсно, судом встановлено, що на даний час мати дитини переймається життям, здоров"ям, розвитком і навчанням своєї доньки, а відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки, не надає належної матеріальної допомоги, але не можна безперечно стверджувати, що відповідач повністю самоусунувся від виховання і утримання дитини. Родина відповідача, тобто його матір і сестра, родина сестри, спілкуються з дитиною, забирають її до себе гостювати, разом відпочивають, відповідач приймає в цьому участь, відвозить доньку до своєї матері в м. Умань, має при собі фотографії дитини. Зазначені факти та заперечення відповідачем позовних вимог вказують на небайдуже ставлення батька до своєї доньки.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. В судовому засіданні не знайшла підтвердження обставина на яку посилається позивач - повне не виконання батьківських обов'язків. Неналежне матеріальне утримання дитини, заборгованість по аліментах, відсутність постійного спілкування не може призвести до позбавлення батьківських прав батька дитини. Відповідач хоча і не врахунок аліментів, але перераховував позивачу кошти, привозив на зиму картоплю, не втратив інтерес до дитини. На думку суду, - не є способом захисту інтересів малолітньої ОСОБА_3 - позбавлення її батька батьківських прав.

Також, суд звертає увагу, що висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 було постановлено на підставі інформації наданої заявницею, а думки та позиції відповідача стосовно вказаного питання не було заслухано в зв'язку з його неявкою на засідання компетентного органу.

Згідно ч.ч. 5,.6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Отже, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

З врахуванням характеру правовідносин, обставин справи, суд вважає за потрібне попередити сторони, зокрема, батька дитини, про обов'язковість виконання ним своїх батьківських обов'язків стосовно своєї малолітньої дочки лише в її інтересах.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.19,164,165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 10,60,88,212-215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя О. Я. Ярмола