АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року в справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформацію, розповсюджену відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення загальних зборів ЖБК «Медик - 4», а саме, що він підробив документи на право отримання пільг; що неправомірно користується пільгами наданим інвалідам Великої Вітчизняної Війни; що не є справжнім ліквідатором аварії на ЧАС. Просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та зобов'язати ОСОБА_2 на наступних чергових зборах членів ЖБК «Медик - 4», перед мешканцями кооперативу голосно спростувати свої неправдиві висловлювання на його адресу.

Справа № 760/9383/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12594/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недостовірною поширену відповідачем стосовно неї інформацію щодо того, що ОСОБА_2 вкрала грошові кошти, що належать ЖБК «Медик-4» та просила зобов'язати ОСОБА_1 під час проведення наступних загальних зборів членів ЖБК «Медик-4» привселюдно спростувати свої неправдиві вищевказані твердження та привселюдно вибачитися перед ОСОБА_2 за розповсюдження ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостей щодо позивача та за образи її честі і гідності. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.06.2016 зустрічний позов задоволено частково. Визнано недостовірною поширену ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 інформацію на загальних зборах ЖБК «Медик-4», що відбулися ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо того, що ОСОБА_2 вкрала грошові кошти, що належать ЖБК «Медик-4». Зобов'язано ОСОБА_1 під час проведення наступних загальних зборів членів ЖБК «Медик-4» привселюдно спростувати неправдиві твердження щодо того, що ОСОБА_2 вкрала грошові кошти, що належать ЖБК «Медик-4». Зобов'язано ОСОБА_1 під час проведення наступних загальних зборів членів ЖБК «Медик-4» привселюдно вибачитися перед ОСОБА_2 за розповсюдження ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостей щодо ОСОБА_2 та за образи її честі і гідності. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1 218 грн. В іншій частині зустрічного позову - відмовлено. У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду скасувати у повному обсязі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування всіх обставин справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом доказ аудіо-відеозапису від 21.01.2016 належним чином не переглянуто. Зазначив, що відсутні протоколи правління кооперативу про обрання ОСОБА_2 на посаду голови, про встановлення заробітної плати для неї. Вказав, що судом не була надана інформація за клопотанням ОСОБА_1 від 24.02.2016 щодо результатів витребування та отримання доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не було встановлено та не підтверджено належними доказами поширення ОСОБА_2 недостовірної інформації стосовно ОСОБА_1

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що висловлювання ОСОБА_1 не є оціночними судженнями, а тому підлягають визнанню недостовірною інформацією, поширеною ним, а вимоги про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, враховуючи наступне.

Згідно ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до вимог ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

З матеріалів справи вбачається та встановлено при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, щоІНФОРМАЦІЯ_1 відбулися збори членів кооперативу ЖБК «Медик -4», які проходили у великому коридорі в будинку АДРЕСА_1, на даних зборах, серед інших осіб, були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Під час проведення вказаних зборів, між вказаними особами виникла сварка, під час якої ОСОБА_2звинуватила ОСОБА_1 у підробці документів на право отримання пільг, незаконному використанні останнім посвідчення Учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, а ОСОБА_1 в свою чергу звинуватив ОСОБА_2в крадіжці коштів, що належать ЖБК «Медик-4». Враховуючи вказане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з окремими позовними заявами про спростування неправдивої інформації відносно них.

Відповідно до ст. 270 ЦК Українивстановлено, що відповідно доКонституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Статтею 297 ЦК України закріплено право кожного на повагу до його гідності та честі, а також право фізичної особи на звернення до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно дост. 289 ЦК України фізична особа має право на особисту недоторканість, порушенням якої, відповідно до ч. 2 наведеної статті є катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує її гідність, поводження чи покарання.

Статтеюст. 299 ЦК України передбачено право фізичної особи на недоторканість її ділової репутації та право на звернення до суду з позовом про захист ділової репутації.

Таким чином, законодавець визначає, що позивач повинен довести у суді, що відповідач поширив проти нього інформацію, яка є недостовірною і є такою, що ганьбить честь та гідність останнього.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Гіпе́рбола - це стилістична фігураявного і навмисного перебільшення для посилення виразності та підкреслення сказаної думки.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Враховуючи, що при розгляді справи позивач за первісним позовом не довів в суді факту того, що ОСОБА_2 у присутності членів вказаного кооперативу, звинуватила ОСОБА_1 у підробці документів на право отримання пільг; незаконному використанні останнім посвідчення Учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні первісного позову вірними.

Разом з тим, не може погодитися з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення зустрічного позову.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 тривалий час була головою вказаного кооперативу, членом якої була дружина позивача ОСОБА_1 Також в суді встановлено, що між позивачем та відповідачем існує тривалий конфлікт з приводу оплати комунальних послуг та діяльності керівництва ЖБК «Медик -4».

Враховуючи, що відповідач тривалий час була головою зазначеного кооперативу, колегія суддів вважає, що межа допустимої критики щодо останньої є більшою, ніж до пересічного члена вказаного кооперативу, в зв'язку з чим вище зазначені висловлювання ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на зборах членів кооперативу ЖБК «Медик -4», колегія суддів вважає як такими, що пов'язані з критичним ставленням позивача за первісним позовом до професійної діяльності відповідача на вказаній посаді.

За наведеного, колегія суддів вважає висловлювання ОСОБА_1 оціночними судженнями, що не є предметом судового захисту.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, в зв'язку з чим зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

За наведених обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк