Провадження № 2/643/1806/16
20.04.2016року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді : Омельченко Н.І.
при секретарі : Коршак В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення боргу та моральної шкоди,-
ОСОБА_1, 25.12.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції 32 155,05 грн. та 3% річних 1 177,64 грн., а всього стягнути 33 332,69 грн.; моральну шкоду в сумі 25 000,00 грн.; сплачену суму судового збору у розмірі 1 948,80 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.12.2012 року вона позичила ОСОБА_2 18 500 гривень строком до 17 жовтня 2013 року.
На підтвердження запозичених грошових коштів між нею та ОСОБА_2 був укладений та посвідчений 17 грудня 2012 року нотаріально, договір позики грошей на зазначену вище суму 18 500,00 грн. Згідно договору ОСОБА_2 зобовязалась повернути таку ж суму грошових коштів до 17 жовтня 2013 року.
У встановлений договором строк до 17.10.2013 року ОСОБА_2 борг у повному обсязі їй не повернула. У грудні 2013 року, тобто після закінчення строку ОСОБА_2 повернула лише 500,00 грн. боргу.
Протягом більше двох років вона неодноразово нагадувала відповідачці про необхідність повернення усього боргу. На що отримувала ствердження, що борг у повному обсязі буде повернутий.
Оскільки в добровільному порядку відповідачка відмовляється від повернення суми боргу, вважає, що у неї виникло право на звернення з відповідною позовною заявою до суду.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, доповнень до викладеного не мала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та день судового засідання повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд визнає, що відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають частковому задоволенню.
Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 17.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в сумі 18 500,00 грн., взявши на себе обовязок повернути гроші в строк до 17.10.2013 року. ( а. с. 6).
Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Оскільки відповідачка частково повернула суму позики в розмірі 500,00 грн., то вимога позивачки про стягнення з відповідачки на її користь суму боргу у розмірі 18 000,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку 3-х відсотків річних, наданих позивачем, сума 3-х відсотків річних по формулі склала 1 177,64 грн., (сума процентів = С*3%*Д/365, де С сума боргу; 3% - річні відсотки згідно чинного законодавства; Д кількість днів прострочення; 365 кількість днів року), де кількість днів прострочення 796 ( з 17.10.2013 року по 01.12.2015 року), отже сума процентів складає = 18 000,00 грн. * 3%*796/365 = 1 177,64 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 1 177,64 грн. підлягає задоволенню оскільки розрахунок зроблений вірно.
З урахуванням встановленого ст..11 ЦПК України принципу диспозитивності підлягають до задоволення також вимоги позивача про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з 17.10.2013 року по 01.12.2015 року включно в розмірі 32 155,05 грн., оскільки, позивачем у відповідних розрахунках ціни позову проведено вірні розрахунки зазначеної суми із врахуванням розмірів індексу інфляції у 2013-2015 роки за даними Державного комітету статистики України.
Оскільки, ОСОБА_2 прострочила виконання зобовязання за договором позики, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми заборгованості в загальному розмірі 33 332,69 грн..
Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн., суд відмовляє в задоволенні цієї вимоги, виходячи з наступного.
Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування моральної шкоди (п.9 ч.2 ст.16). Моральна шкода відшкодовується у випадках, передбачених законом або договором. У даному випадку, договором між сторонами не передбачено відшкодування моральної шкоди. В тому числі і з підстав невиконання боржником своїх зобовязань . Закон , що регулює дані правовідносини , також не передбачає відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання умов договору, в тому числі договору позики. Тому суд не вбачає законних підстав для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню моральної шкоди за невиконання ним договірних зобовязань. Стаття 1167 ЦК , яка передбачає відшкодування шкоди винними діями особи, на дані правовідносини, які виникли з договору, не розповсюджується, оскільки регулює випадки заподіяння шкоди, не повязаної з договірними правовідносинами між заподіювачем шкоди і постраждалою особою.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 5 ст. 74, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК, ст. ст. 16, 625, 1046-1047, 1167 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя Н.І. Омельченко