Справа № 525/554/16-ц
Провадження №2/525/225/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Лисенко Н.В., при секретарі Лопатка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 3 червня 2016 року до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю.

З позовної заяви вбачається, що 18 листопада 1977 року померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4. Після її смерті 1 серпня 1978 року батько позивача ОСОБА_5 уклав шлюб з Сидоренко (після укладення шлюбу ОСОБА_5) ОСОБА_6. Позивач ОСОБА_1 проживав у родині батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

15 квітня 2004 року помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, після його смерті позивач продовжував проживати разом з дружиною батька ОСОБА_7 однією сімєю, вони мали спільний побут та взаємні права та обовязки.

23 вересня 2015 року померла ОСОБА_7, останнім постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири та з земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Третя особа по справі ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, а спадкоємицею пятої черги за законом на спадщину є двоюрідна племінниця спадкодавця та відповідач по справі ОСОБА_2, яка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 вказує, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом на спадщину після померлої ОСОБА_7, так як прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що при зверненні до Першої Миргородської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено в цьому, в звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання однією сімєю разом з ОСОБА_7 не менш як пять років до відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менше пяти років до часу відкриття спадщини необхідне позивачу ОСОБА_1 для оформлення спадщини за законом, що залишилась після смерті ОСОБА_7 та отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити факт його спільного проживання однією сімєю з померлою 23 вересня 2015 року ОСОБА_7 з 1978 року по день смерті ОСОБА_7 (23 вересня 2015 року).

Ухвалою суду від 16 червня 2016 року відкрито провадження по справі.

В судових засіданнях 6 липня, 1 серпня та 21 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав в повному обсязі, посилався на обставини викладені в ній та просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 21 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, a третя особа ОСОБА_3 в судових засіданнях не заперечувала щодо задоволення позовної заяви ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи ОСОБА_3, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_5, а матірю записана ОСОБА_4 (а.с.14).

18 листопада 1977 року померла ОСОБА_4 (а.с.6 ).

1 серпня 1978 року був укладений шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (до укладення шлюбу Сидоренко) ОСОБА_6 (а.с.15).

15 квітня 2004 року помер ОСОБА_5 (а.с.7 ).

23 вересня 2015 року померла ОСОБА_7 (а.с.8 ).

Факт спільного проживання позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю з померлою 23 вересня 2015 року ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3, підтверджується: довідкою № 247 від 15 січня 2003 року, виданою Лубенською квартирно експлуатаційної частини будинкоуправління № 2 та довідками № 128 від 8 січня 2009 року, № 1964 від 18 січня 2010 року, довідкою № 1025 від 25 січня 2012 року та № 760 від 25 січня 2013 року, виданими комунальним житлово-експлуатаційним управлінням Миргородської міської ради Полтавської області (а.с. а.с. 9-13), , а також довідкою про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги за 15.12.2014 року (а.с.17), з яких вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 була зареєстрована: ОСОБА_7 та син ОСОБА_1.

З оригіналу довідки № 405 від 2 лютого 2016 року, виданої виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області вбачається також, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сімєю разом з ОСОБА_7 у період з 1 серпня 1978 року до 23 вересня 2015 року, вони вели спільне господарство (а.с. 42).

Крім письмових доказів цей факт підтверджується показаннями третьої особи ОСОБА_3, показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили, що позивач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_7 проживали однією сімєю за адресою: АДРЕСА_2 з 1978 року (часу одруження батька позивача ОСОБА_5 з ОСОБА_7І.) до дня смерті ОСОБА_7, у них був спільний побут, вони разом готували їжу, придбавали предмети домашнього вжитку , влітку ОСОБА_7 їздила в село, де у них був город, позивач допомагав їй його обробляти, до смерті чоловіка вони їздили в село разом, вона вважала позивача своїм сином, бо виховувала його змалку,, ці показання узгоджуються з іншими доказами по справі, дослідженими судом.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача, стверджували, що починаючи з весни і до збору врожаю померла ОСОБА_7 кожен рік приїздила і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 і жила там одна в будинку, який залишився після смерті її батьків, садила город, консервувала овочі і фрукти для всієї сім'ї, а на зиму поверталася в м. Миргород, позивач приїздив за нею, перевозив овочі, консервацію, яку вона готувала на зиму для всієї сім'ї і жила в одній квартирі з позивачем ОСОБА_1, де в неї була окрема кімната. Позивач ОСОБА_1 після того як одружився приїздив до неї в село рідко і по господарству допомагав мало.

Суд приходить до висновку, що показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, не спростовують того факту, що ОСОБА_1 та померда ОСОБА_7 проживали однією сім'єю , починаючи з 1978 року і до дня смерті ОСОБА_7, були пов'язані спільним побутом, сам факт, що влітку вона приїздила в село Сидорівщина і там жила, а зібравши врожай з городу і зробивши заготовки на зиму для всієї сім'ї , поверталася додому в м. Миргород, не свідчить про те, що вона не проживала разом з ОСОБА_1 однією сім'єю.

Постановою державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори в порядку заміщення ОСОБА_15 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої 23 вересня 2015 року ОСОБА_7 в зв'язку з необхідністю встановлення судом факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем (а.с.18).

З копії спадкової справи № 11/2016, відкритої після померлої ОСОБА_7,отриманої на запит суду 12 липня 2016 року від Першої Миргородської державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої 23 вересня 2015 року ОСОБА_7, останнім постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_3, до нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.а.с.53-71).

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За нормою ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

З повідомлення № 514/02-14 від 16 вересня 2016 року в.о. державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори в порядку заміщення ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних документів, що підтверджують факт, що вони є родичами спадкодавця ОСОБА_7 в спадкову справу не надано. Відсутність цих документів не дає можливості визначити ступінь споріднення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спадкодавцем та встановити до спадкоємців якої черги за законом кожен з них відноситься або може відноситись та не дає можливості перевірити чи має кожен із них законні підстави для спадкування за законом. Застосування норм ст. ст. 1259, 1278 ЦК України по спадковій справі № 11/2016 за даних обставин неможливе. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потрібно надати до Першої Миргородської державної нотаріальної контори документи, що підтверджують факт родинних звязків з спадкодавцем ОСОБА_7

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року ( з наступними змінами) "Про судову практику в справах про встановл фактів, що мають юридичне значення" наведений у ЦПК України ( в даний час ст. 256 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Отже, з досліджених по справі доказів обєктивно вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті 23 вересня 2015 року ОСОБА_7 відповідно зі ст. 1264 ЦК України , оскільки проживав зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.. Цього факту не заперечує і відповідач ОСОБА_2

При таких обставинах справи, коли заявник ОСОБА_1 довів суду факт свого проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 однією сімєю з 1978 року до часу відкриття спадщини (23 вересня 2015 року), той факт, що він проживав однією сімєю з ОСОБА_7, яка померла 23 вересня 2015 року, не менш як пять років до часу відкриття спадщини повинен бути встановлений судом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.1216-1218,1258,1264 ЦК України, ст.ст.3,11,60,212-215,235,256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, проживав однією сімєю з ОСОБА_7, яка померла 23 вересня 2015 року, останнім постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_3, не менш як пять років до часу відкриття спадщини (23 вересня 2015 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26 вересня 2016 року.

Суддя -