Справа № 591/975/16-ц
Провадження № 2/591/996/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді Бурда Б.В.

при секретарі: Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться у неї на утриманні. В даний час вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3 річного віку. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони з відповідачем припинили подружні стосунки. Відповідач ухиляється від надання коштів на утримання дитини та її утримання. Тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно та на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали.

Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що відповідач хворіє та бере участь в утриманні дитини, також в утриманні дитини беруть участь батьки відповідача. Зазначив, що відповідач ніде не працю та не отримає доходів. Позивач мешкає зі своїми батьками, які надають їй достатню матеріальну допомогу, а тому відповідач не має сплачувати кошти на утримання колишньої дружини. Вважає, що аліменти мають бути стягнуті лише на дитину в розмірі 600 грн. на місяць.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.11.2013 року сторони вступили в шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв'язку з погіршенням відносин між сторонами, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння сім'я розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Неповнолітня дитина мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивачем зазначена та визнано відповідачем ту обставину, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною - донькою ОСОБА_3 до досягнення останньою трьох років.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивач не має права на отримання від нього аліментів до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач, всупереч вказаним вимогам процесуального закону, не надав суду переконливих, належних та допустимих доказів своїм доводам про те, що він взагалі не в змозі виплачувати аліменти на утримання матері неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трьох років.

При цьому суд враховує, що відповідач має молодий вік, є працездатним та не є інвалідом. Позивач у зв'язку з необхідністю здійснення догляду за дитиною не має можливості працювати, а відтак позивач має право на отримання матеріальної допомоги від батька дитини, яку останній, на думку суду, має можливість надавати.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу відповідач зобов'язаний утримувати позивачку, яка доглядає за спільною дитиною сторін до досягнення нею трьох років. Відповідач не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки, будучи працездатним, не надав суду доказів тому, що не працює з поважних причин, що вживав належних заходів до працевлаштування, а тому його доводи про те, що він підлягає звільненню від обов'язку по утриманню позивачки, не відповідають вимогам ч. 2 ст. 84, ч. 2 ст. 91 СК України.

Той факт, що відповідача не було прийнято на роботу за двома направленнями центру зайнятості від 11.04.2016 року та 13.04.2016 року не може бути взяте до уваги оскільки дані направлення отримані відповідачем після початку розгляду справи по суті та не підтверджують факту неможливості працевлаштування відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідним зазначити, що надана відповідачем (разом з наведеними вище направленнями) суду копія трудової книжки не містить запису про взяття відповідача на облік у центрі зайнятості.

З пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач ніде не працює, мешкає з матір'ю та не має утриманців, окрім дитини. Відповідач став на облік у центрі зайнятості 10.04.2016 року.

Посилання відповідача, як підстави звільнення від сплати аліментів на утримання позивача та неможливості працевлаштуватися, на наявність у нього захворювань не заслуговує на увагу, оскільки надані суду копії медичної документації не підтверджують непрацездатність відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача в судовому засіданні на можливість визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача, оскільки відсутність доказів про офіційне працевлаштування відповідача та наявності у нього постійного заробітку не дає суду правових підстав для визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, з відповідача у частці від його заробітку (доходу).

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню суд враховує майновий стан відповідача, який офіційно ніде не працює, наявність у відповідача захворювань.

Виходячи з наведених вище обставин та норм закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 900 грн. на місяць, а на її утримання до досягнення дитиною трьох років, в твердій грошовій сумі - в розмірі 200 грн. Оскільки такий розмір аліментів буде враховувати інтереси дитини та позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі не надає, хоча має можливість і повинен її надавати, враховуючи його фізичні можливості, молодий вік та спроможність працювати.

В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 грн. (судовий збір)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно до її повноліття, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з 03.03.2016 року.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи стягнення з 03.03.2016 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

суддя