Справа № 392/669/16-ц
Провадження № 2/392/523/16
У Х В А Л А

26 липня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретарів судового засідання Жельман О.В., Чабаненка Є.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться зазначена вище цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача, думку якого підтримав відповідач подав письмову заяву у якій просить суд:

- визнати правочин у виді Довіреності за № 538 від 01 липня 2016 року посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_5 недійсним;

- позовну заяву від імені позивача ОСОБА_1 залишити без руху, повернути ОСОБА_6;

- запропонувати позивачу, у зв»язку із зміною прізвища здійснити обмін паспорту у відповідності до Положення про паспорт громадянина України;

- роз»яснити позивачу, що він може повторно звернутися до суду з аналогічною позовною заявою від свого справжнього імені.

В подальшому у своїх усних поясненнях представник відповідача зазначив, що у розгляді вимог його довірителя щодо залишення без руху, поверненні позовної заяви від імені позивача ОСОБА_1 громадянці ОСОБА_6 не має потреби.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення вказаної заяви.

Частина 1 ст. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

В ч. 2 ст. 31 ЦПК України серед іншого зазначається, що до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Представником відповідача подана заява, яка підписана відповідачем, про визнання недійсною Довіреності від 01 липня 2016 року виданої позивачем ОСОБА_1 на ім.»я громадянина ОСОБА_7 для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 серед іншого і у судових установах з усіма правами які надані законом позивачу, за своїм змістом і правовими наслідками має ознаки позовної заяви, хоча як зазначив представник відповідача, якби він вважав би таку заяву позовною заяву, то зазначив би про це в змісті самої заяви.

Однак суд, на даний час, не може погодитися з таким обґрунтуванням і позицією представника відповідача відносно того, що така заява не містить у собі вимоги та ознаки позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 202 ЦК України Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила . Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Стаття 204 ЦПК України встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи з приводу поданої заяви, у якій ставиться питання про визнання недійсним правочину у виді Довіреності, що може бути встановлено лише у судовому порядку, шляхом пред»явлення відповідного позову і у встановленому законом порядку, суд вважає, що така заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

В ч. 1 ст. 119 ЦПК України зазначається, що позовна заява подається в письмовій формі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Однак подана заява не містить ім'я (найменування) позивача місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви.

В ч. 1 ст. 120 ЦПК України серед іншого зазначається, що позивач повинен додати до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак в супереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України подана заява не містить перелік документів документів та не подана у примірнику для позивача ОСОБА_1, як особи, що видала оспорювану Довіреність, а подана лише в одному примірнику для суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року був встановлений в розмірі 1378,00 грн..

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» серед іншого зазначається, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2016 року, ставка судового збору за подання до суду позовної немайнового характеру становить 551,20 грн.

Проте позивач при поданні заяви не надав документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі, враховуючи зміст позовних вимог, який складається з однієї самостійної вимоги немайнового характеру визнати правочин у виді Довіреності за № 538 від 01 липня 2016 року посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_5 недійсним, інші ж вимоги не носять зобов»язального характеру, а містять у собі вимоги, що стосуються процедури судового розгялу справи та рекомендацій, які повинен надати суд позивачу щодо отримання ним паспорту громадянина України та роз»яснення позивачу, яким чином він має право здійснювати свої процесуальні права щодо предмету спору.

Тому відповідачу ОСОБА_3, якщо він бажає пред»явити зустрічний позов, необхідно усунути зазначені недоліки та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі за подання до суду позовної заяви, яка складається з 1 (однієї) позовної вимоги немайнового характеру, сплативши судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна гривня 20 коп.), при розгляді справи в порядку цивільного судочинства.

Банківські реквізити для сплати судового збору наступні: Отримувач коштів УДКС у Маловисківському районі 22030001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 377 053 63; Банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області; Код банку отримувача (МФО) 823 016; Рахунок отримувача 312 132 067 002 43; Код класифікації доходів бюджету 220 300 01; Призначення платежу *;101;______________; Судовий збір, за позовом ___________, Маловисківський районний суд Кіровоградської області.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином заявнику необхідно привести заяву у відповідність до вимог ст. 119-120 ЦПК України.

Зазначене в сукупності, відповідно до ст. 121 ЦПК України є підставою для залишення заяви без руху, яка містить у собі вимоги позовної заяви за своїм змістом та вимогами, а тому зумовлює необхідність надати відповідачу ОСОБА_3 та його представнику ОСОБА_4 строк для усунення зазначених вище недоліків, якщо він вважає, що така подана заяву є зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, ст.ст. 208-210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про визнання правочину у виді Довіреності за № 538 від 01 липня 2016 року посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_5 недійсним залишити без руху.

Запропонувати відповідачу ОСОБА_3 та його представнику ОСОБА_4, не пізніше 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати як таку, що неподана, як позовна заява (зустрічна позовна заява) у відповідності до вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а має для суду рекомендаційний характер при розгляді справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.М. Кратко