АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/5639/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Рядча Т.І. Номер провадження: 22-ц/791/1791/16 Доповідач - Іванова І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів: Базіль Л.В., Кузнєцової О.А.,

секретар - Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка»

на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2016 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» (далі - ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» та ОСОБА_1 03 січня 2014 року було укладено договір постачання товару № 003757-14.

На підставі того, що ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 7 538,52 грн. основного боргу; 1 105, 20 грн. 24 % річних; 2 667,11 грн. пені; 1 471,70 грн. штрафу, а всього - 12 782,53 грн. заборгованості.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «ТПК «Омега - Автопоставка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій - закрито.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка», посилаючись на безпідставність ухвали суду, невідповідність дійсним обставинам справи, просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2016 року та повернути справу на розгляд до суду першої інстанції, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 378 грн.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення повісток.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При постановленні ухвали, суд послався на те, що позивач, який є юридичною особою, пред'явив позовні вимоги щодо стягнення боргу за поставку товару до відповідача, який є суб'єктом господарювання відповідно до витягу з Державного реєстру юридичних осіб, що міститься в матеріалах справи, а тому вимоги, пред'явлені до останнього не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства, натомість підлягають розгляду в порядку господарського судочинства згідно ст. 2 ГПК України та п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №10 від 24 жовтня 2011 року.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна.

У своїй апеляційні скарзі, представник ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» посилається на те, що при укладанні договору купівлі-продажу товару № 003757-14 від 03 січня 2014 року відповідач діяв як учасник цивільно-правових відносин, а саме: в договорі не вказав, що діє на підставі статусу фізичної особи-підприємця, натомість вказав реквізити як фізичної особи-громадянина та купував за вказаним договором товар, реалізація якого не є одним з видів його діяльності як суб'єкта господарювання. З такими доводами колегія суддів погоджується на підставі наступного.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» № 10 від 24 жовтня 2011 року зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи, договір-купівлі продажу № 003757-14 від 03 січня 2014 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» як юридичною особою та ОСОБА_1, який діяв як фізична особа. Будь-яких зазначень того, що відповідач при укладанні договору виступав як фізична особа-підприємець немає (а.с.34-35). Надані як докази позивачем видаткові накладні (а.с.5-16) свідчать, що запчастини на автомобіль було заказано на незначну кількість (1-2 шт.)

Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак його вид діяльності не відповідає замовленим товарам згідно договору від 03 січня 2014 року, оскільки відповідач здійснює господарську діяльність у вигляді роздрібної торгівлі офісним та комп'ютерним устаткуванням та ремонту, й технічного обслуговування офісної техніки, а предметом зазначеного договору виступають запчастини (шини) до транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Частиною 3 ст. 45 ГК України закріплено, щодо громадян та юридичних осіб, для яких підприємницька діяльність не є основною, положення цього Кодексу поширюються на ту частину їх діяльності, яка за своїм характером є підприємницькою.

Отже, судом не було встановлено, що між сторонами склалися господарські правовідносини, оскільки з огляду на укладений договір, колегія суддів не знайшла підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв як суб'єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Оскільки, вбачається, що ОСОБА_1 при укладанні договору купівлі-продажу товару № 003757-14 від 03 січня 2014 року діяв як фізична особа, то спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Вимога ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 378 грн. не підлягає задоволенню з огляду на абз. 3 п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, в якому вказано: якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» підлягає частковому задоволенню зі скасуванням ухвали суду першої інстанції та переданням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2016 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий І.П. Іванова

Судді: Л.В. Базіль

О.А. Кузнєцова