Провадження № 2/ 681/413/2016
Справа № 681/1582/15-Ц
Рішення

іменем України

14 липня 2016 року Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Бобяка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., з участю позивача та представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору розірваним, незаконними нараховані платежі та стягнення моральної шкоди,

встановив:

04 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) про визнання кредитного договору розірваним, незаконними нараховані платежі та стягнення моральної шкоди, в якому вказує, відповідно до укладеного договору 19 березня 2014 року отримав кредит в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Після використання позивачем 08 січня 2015 року даної кредитної картки в магазині для розрахунку за придбаний товар вартістю 560 грн., з картки без відома позивача було перераховано 5500 грн. на картку №475351. Вважає дії відповідача неправомірними. Просить визнати кредитний договір, укладений з Банком за кредитною карткою №141445 розірваним з 09 січня 2015 року, а нараховані платежі за даним договором незаконними, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн., визнати недійсною трансакцію 09 січня 2015 року з кредитної картки на його ім.»я.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує повністю і пояснив, що договору в нього немає, оскільки Банк дав йому чистий бланк заяви. Він звертався до Банку, щоб отримати копію договору, але не отримав відповіді. Після дослідження в суді доказів заявив, що клопотань про витребування додаткових доказів або заявляти клопотання про призначення експертизи не буде, просить розглянути справу на підставі наданих ним доказів.

Представник Банку ОСОБА_1 пояснила, що не погоджується із рішенням суду, тому що позивач не надав суду договору, який він просить розірвати, кошти зняті з його картки, тому що тільки він сам міг повідомити сторонній особі реквізити картки, будь-яких доказів вини Банку в тому, що з рахунку позивача пропали гроші, позивач не надав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 березня 2014 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Після використання позивачем 08 січня 2015 року даної кредитної картки в магазині для розрахунку за придбаний товар вартістю 560 грн., з картки позивача було перераховано 5500 грн. на картку №475351. Позивач звернувся до Банку із запитом щодо несанкціонованого списання вказаних грошових коштів, але отримав відповідь, що з боку Банку ніяких порушень не виявлено і що дана ситуація виникла внаслідок порушення ОСОБА_2 правил користування кредитною карткою.

Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, листом Банку, випискою по картці/рахунку.

Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки.

Відповідно до ст..ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідач не надав суду допустимих, належних та достовірних доказів, що частина наданого позивачу кредиту була вилучена з вини відповідача. Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Оскільки вина Банку повинна бути доведена позивачем на основі допустимих доказів, які останній не надав, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. .

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк про визнання розірваним з 09 січня 2015 року кредитного договору за кредитною карткою 141445, а нараховані платежі за даним договором незаконними та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Бобяк