Справа № 526/1106/16-ц
Провадження № 2/526/620/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 вересня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.

з участю секретаря Широколави О.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: відділ ДВС Гадяцького РУЮ, ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому прохає стягнути на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за один рік, починаючи з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року в сумі 125 289,9 грн.

До початку розгляду справи по суті відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, який ухвалою суду від 17 серпня 2016 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У судове засідання 20 вересня 2016 року позивачка та її представник не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги за первісним позовом підтримали повністю та заперечують проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом та його представник у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів заперечували, мотивуючи тим, що між позивачкою та відповідачем існувала усна домовленість про те, що у зв'язку з проживанням з останнім старшого сина, вона не буде звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Про існування заборгованості йому не було відомо, так як рішення суду було винесено в заочному порядку та до виконавчої служби його не викликали. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та прохає його звільнити від сплати 1/3 частини заборгованості, так як старший син проживав після розлучення з ним та знаходився на його утриманні. Окрім того, разом з відповідачем проживає його мати, яка потребує матеріальної допомоги.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні не погодився з первісним позовом та підтримав зустрічний позов. При цьому пояснив, що з 2011 року постійно проживає з батьком, який його утримує. З матір'ю він спілкується рідко та матеріальну допомогу вона надавала йому за цей час лише декілька разів, шляхом покупки речей.

Представник відділу ДВС Гадяцького районного управління юстиції не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення первісного позову та повне задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного.

Згідно наданих копій свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження та довідки-розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа №2-170/11 від 14.07.2011 року загальна сума заборгованості відповідача складає 54437,09 грн.

Згідно ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Згідно ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Судом враховується, що позивачем за зустрічним позовом та третьою особою ОСОБА_3 надано достатнє обґрунтування можливості зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів на 1/3 частину, так як дійсно неповнолітній син проживав в період з 29 квітня 2011 року до 13 жовтня 2014 року з батьком та перебував на його утриманні. В своїх запереченнях на зустрічну позовну заяву позивачка ОСОБА_4 не навела доказів на спростування цієї обставини. Окрім того, факт проживання сина з відповідачем підтверджено відповідною довідкою про склад сімї №976 від 01.08.2016 року.

Таким чином, розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 29.04.2011 року по 13 жовтня 2014 року по день повноліття ОСОБА_3 складає згідно розрахунку ДВС 43 330,5 грн. (14405,61 + 5226,3 + 13120,2 + 10578,39) та підлягає зменшенню на 1/3 частину, так як на всіх дітей нараховувалися аліменти в однаковому розмірі, тобто на 14 443,5 грн.

Визначаючи розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судом враховується, що відповідно до ухвали Верховного Суду України від 13 липня 2016 року з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за місяць помножена на 1 відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року №6-94 цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Отже, судом для розрахунку пені приймається в межах заявлених позовних вимог період з 01 серпня 2012 року по 01 травня 2015 року, за який позивачкою розраховано розмір заборгованості в сумі 34 326,08 грн. та з урахуванням зменшення розміру заборгованості за кожен місяць на 1/3 частину сума пені складатиме: 212,78 + 205,92 + 215,946 + 208,98 + 222,642 = 1066,272 грн. за серпень грудень 2012 року; 2768,208 грн. за січень-грудень 2013 року; 2881,926 грн. за січень грудень 2014 року; 941,352 грн. за січень-квітень 2015 року. Загальна сума пені при такому розрахунку складає 7657,75 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені частково, сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви є достатньою для оплати судовим збором задоволеної частини позовних вимог. Про стягнення понесених судових витрат з відповідача позивачка не заявляла.

В той же час, на користь відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню згідно заявлених вимог сума сплаченого судового збору в розмірі 551,2 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 7657 грн. 75 коп.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах, нарахованих за період з 29 квітня 2011 року до 13 жовтня 2014 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3, що складає 1/3 частину нарахованих аліментів за виконавчим листом №2-170/11, виданим 14 липня 2011 року Котелевським районним судом Полтавської області в розмірі 14443 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551,2 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні під час його проголошення в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: С. А. Киричок