Справа № 706/1426/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 9382,85 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» посилався на такі обставини.

08.04.2014 р. між ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_4 було укладено договір № 0113-1501-0009 добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до якого позивачем застраховано транспортний засіб страхувальника - легковий автомобіль НОМЕР_1.

15.01.2015р. по вул. Броварській, 2 в м. Борисполі Київської області сталося загорання автомобіля НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, в результаті якого було пошкоджено застрахований автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4

16.01.2015р. Бориспільським РВ ГУ ДСНС України складено акт про пожежу, відповідно до якого обєктом займання є автомобіль НОМЕР_2, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Тойота», н/з НОМЕР_3, автомобіль НОМЕР_4 та автомобіль НОМЕР_1.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 зобовязується відшкодувати збитки внаслідок пошкодження ТЗ, в тому числі і застрахованого автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_5.

Отже, особою, винною у настанні страхового випадку, є ОСОБА_2

Відповідачем не було відшкодовано збитки, завдані автомобілю НОМЕР_1, тому до позивача 15.04.2015 р. звернувся страхувальник ОСОБА_4 з повідомленням про настання страхового випадку. Відповідно до рахунку-фактури № Р від 20.04.2015 р. ІП «АІС АВТО-ЮГ» вартість відновлювального ремонту становить 25698,95 грн.

19.08.2015р. позивачем складено страховий акт № 5346. На підставі вказаного страхового акта та заяви страхувальника, відповідно до норм статті 25 Закону України «Про страхування» позивачем платіжним дорученням № 649 від 19.08.2015 р. перераховано страхове відшкодування в розмірі 9382,85 грн. на вказаний страхувальником рахунок.

Таким чином, борг відповідача перед ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» складає 9382,85 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт», в яких він просив у задоволенні позову відмовити. У запереченнях вказував, що ОСОБА_2 не є власником чи належним володільцем транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, як стверджує позивач. Позивачем як доказ вини відповідача у завданні шкоди, підтвердження права власності на автомобіль та обовязку відшкодувати шкоду подані копії акта про пожежу та розписки, складеної нібито від імені відповідача. Актом про пожежу та розпискою не може бути підтверджено право власності чи користування на автомобіль, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні проступку. В матеріалах, поданих позивачем як докази, міститься копія висновку, який датований 21.01.2015 р., у резолютивній частині якого власником автомобіля НОМЕР_2, зазначений ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» у судове засідання не зявився, проте від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, у заяві також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні на початку розгляду справи позов не визнала повністю та пояснила, що вона не є власником автомобіля НОМЕР_2, автомобіль рахується за ОСОБА_6, розписку про зобовязання вирішувати питання про відшкодування збитків вона писала під тиском. У подальшому у судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, однак її інтереси у судовому засіданні представляв за договором ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» та відповідача ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 не була і не є власником автомобіля НОМЕР_2, відсутні докази щодо винуватості ОСОБА_2 у заподіянні шкоди транспортним засобам, вона не мала ніякого відношення до загорання автомобіля.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: копію договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-1501-0009 від 08.04.2014 р., розрахунок суми страхового відшкодування до страхового акта № 5346 від 19.05.2015 р., страховий акт № 5346 від 19.08.2015 р., протокол (акт) огляду транспортного засобу від 15.04.2015 р., рахунок фактура № Р від 20.04.2015 р., повідомлення про настання випадку, який має ознаки страхового, від 15.04.2015 р., заяву про виплату страхового відшкодування від 27.04.2015 р., платіжне доручення № 649 від 19.08.2015 р. на суму 9382,85 грн., копії акта про пожежу від 16.01.2015 р., висновку від 21.01.2015 р., матеріалів розгляду Бориспільським МВ ГУМВС України в Київській області звернення по факту загорання автомобіля ЗАЗ, письмової розписки ОСОБА_2 від 16.01.2015 р., відповіді територіального сервісного центру № 7142 від 01.12. та 31.12.2015 р. про реєстрацію автомобіля НОМЕР_2, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_6 від 24.02.2016 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2015 р. близько 23 год. 50 хв. по вул. Броварській, 2 в м. Борисполі Київської області на території автостоянки сталося загорання автомобіля НОМЕР_6, в результаті якого було пошкоджено в тому числі автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4

16.01.2015 р. був складений акт про пожежу, відповідно до якого місцем виникнення пожежі є відсік двигуна автомобіля НОМЕР_7, пожежею пошкоджено в тому числі автомобіль НОМЕР_1, ймовірною причиною пожежі є коротке замикання електричних проводів у відсіку двигуна автомобіля НОМЕР_7.

Автомобіль марки «Санг Йонг», н/з НОМЕР_8, відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-1501-0009 від 08.04.2014 р. був застрахований позивачем ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» зі строком дії договору страхування з 20.04.2014 р. до 19.04.2020 р.

Відповідно до рахунку-фактури № Р від 20.04.2015 р. ІП «АІС АВТО-ЮГ» вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, становить 25698,51 грн.

19.08.2015 р. позивачем ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» складений страховий акт № 5346. На підставі вказаного страхового акта та заяви страхувальника, на виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу позивачем платіжним дорученням № 649 від 19.08.2015 р. було здійснено виплату страхового відшкодування на вказаний страхувальником рахунок в розмірі 9382,85 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

У позовній заяві зазначено, що особою, винною у настанні страхового випадку, є ОСОБА_2

При цьому позивач посилається на розписку ОСОБА_2, копія якої була досліджена у судовому засіданні. Відповідно до зазначеної розписки ОСОБА_2 від 16.01.2015 р. остання зобовязується вирішувати питання відшкодування збитків пошкоджених автомобілів, в тому числі автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_9.

Суд вважає, що вказана розписка не є доказом винуватості особи у настанні страхового випадку.

Судом були досліджені копії матеріалів розгляду Бориспільським МВ ГУМВС України в Київській області звернення по факту загорання автомобіля ЗАЗ, в ході якого 16.01.2015 р. були відібрані пояснення від ряду осіб.

Відповідно до пояснення ОСОБА_7, охоронця автостоянки по вул Броварській, 2 в м.Борисполі, 15.01.2015 р. приблизно о 23 год. 45 хв. до автостоянки приїхали власники автомобіля НОМЕР_6, які залишили його 07.01.2015 р. За кермо автомобіля сів молодий хлопець та почав його заводити. Після чого автомобіль загорівся.

Згідно з поясненням ОСОБА_8 16.01.2015 р. він разом з бабусею приїхав на паркувальний майданчик, щоб забрати свій автомобіль НОМЕР_6, який він разом з бабусею поставив напередодні, однак під час заведення автомобіля виникла пожежа.

З вказаних пояснень вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не є особою, винною у настанні страхового випадку.

Позивачем ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» у позовній заяві також зазначено, що автомобіль НОМЕР_6, належить відповідачу ОСОБА_2

Суд вважає, що обставина належності відповідачу ОСОБА_2 цього автомобіля не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно з відповідями територіального сервісного центру № 7142 від 01.12. та 31.12.2015 р. про реєстрацію автомобіля НОМЕР_2, вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_6, автомобіль отриманий власником через органи соціального захисту населення. ОСОБА_6 помер 31.08.2011 р., що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 24.02.2016 р.

В акті про пожежу від 16.01.2015 р., звіті про причину виникнення пожежі від 17.01.2015 р., повідомленні про настання випадку, який має ознаки страхового, що адресований позивачеві від ОСОБА_4, власником автомобіля зазначена відповідач ОСОБА_2 У той же час у висновку Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області від 21.01.2015 р. вказано, що автомобіль належить ОСОБА_5. Суд вважає, що при вирішенні питання належності автомобіля тій чи іншій особі до уваги перш за все необхідно брати документи територіального сервісного центру № 7142, органу, який уповноважений займатись реєстрацією транспортних засобів.

Таким чином, позивачем ОСОБА_3 «СК «Український страховий стандарт» в ході розгляду справи не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не доведені підстави покладення цивільної відповідальності на відповідача ОСОБА_2

У ході розгляду справи суд відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяв здійсненню прав осіб, які беруть участь у справі. Зокрема, суд надсилав на адресу позивача, представник якого був відсутній у судовому засіданні, копії заперечень на позов, отриманих від тих чи інших осіб письмових доказів з метою забезпечення можливості відреагувати на ті чи інші обставини, запитував у позивача про позицію щодо подальшого розгляду справи.

Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 993, 1187 ч.1, 1191 ч.1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 10 ч.3, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копіїрішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник