АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1775/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Маліновська В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В. Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу товару та відшкодування збитків, стягнення вартості товару та моральної шкоди за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, поданою його представником ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив розірвати договір купівлі-продажу товару укладений 27 серпня 2014 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь вартість товару у сумі 9 270 грн та 200 грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року прийнято відмову позивача від позову в частині вимог про накладення та стягнення у судовому порядку з відповідача на користь держави до Державного бюджету України штрафу в сумі 53 480,00 грн. та закрито провадження в цій частині позовних вимог.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 27 серпня 2014 року він придбав у ФОП ОСОБА_2 через Інтернет-магазин «Rozetka.ua» процесор IntelCore I7-4790K, вартістю 5 348 грн. Після першого тижня роботи процесор вийшов з ладу та був зданий позивачем до сервісного центру «Rozetka.ua» 12 вересня 2014 року. 09 жовтня 2014 року позивач отримав відповідь, що ремонт неможливий і буде проведена заміна товару. 10 жовтня 2014 року, позивач звернувся до відповідача із листом про намір розірвати договір купівлі-продажу та повернути вартість товару. Відповідачем було відмовлено у негайному задоволенні його вимог, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами з вимогою розірвати договір та повернути вартість товару, в розмірі визначеному станом на день звернення. Враховуючи, що відповідачем згоди на повернення вартості товару, що збільшилась порівняно із вартістю, за яку придбавав товар позивач, не надано, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 09 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу товару укладений 27 серпня 2014 року між ОСОБА_1, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість товару у сумі 9 270 грн та 200 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судув частині стягнення вартості товару та відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове про часткове задоволення позову, а саме відшкодувати позивачу вартість наданого товару з розрахунку 6 060 грн та стягнути на користь позивача штрафні санкції у сумі 552,65 грн. У іншій частині позову відмовити.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема, що ціна придбаного товару менша ніж встановлена судом у сумі 9 270 грн. Також зазначає, що у спорах про захист прав споживачів чинне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю., а тому суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Натомість наявні правові підстави для стягнення на користь позивача за прострочення виконання грошового зобов'язання пені у сумі 552,65 грн.

Судове рішення суду першої інстанції в частині розірвання договору купівлі-продажу товару від 27 серпня 2014 року заявником не оскаржено і підстав перевіряти його законність і обґрунтованість у цій частині у суду апеляційної інстанції немає.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року ОСОБА_1 придбав у відповідача через Інтернет-магазин «Rozetka.ua» процесор IntelCore I7-4790K 4.0GHz/5GT, вартістю 5 348 грн, що підтверджується товарним чеком № 42 від 27.08.2014 року.

Згідно акту прийому товару на сервісне обслуговування №POЗ4076346 від 12 вересня 2014 року позивач здав до сервісного центру на діагностику з наступним сервісним обслуговуванням процесор IntelCore I7-4790K, придбаний ним 26 серпня 2014 року. З вказаного Акту визначено, що строк сервісного обслуговування складається з експертизи (14 днів), в процесі якої визначається гарантійність товару та самого обслуговування, строк якого складає 14 днів. Загальний строк знаходження товару в сервісі не може перевищувати 28 днів.

Позивач зазначив, що 09.10.2014 року він отримав відповідь від сервісного центру, що ремонт придбаного ним товару неможливий і буде проведена заміна товару на новий такої ж марки та моделі, в зв'язку з чим 10.10.2014 року позивач звернувся до керівника інтернет-магазину з заявою, в якій просив повернути гроші за несправний товар у відповідності до актуальної вартості такого товару, яка складає 6 060,00 грн. відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Листом відповідача від 11 грудня 2014 року позивача було повідомлено, що станом на 10.10.2014 року останнього було запропоновано або заміна товару на аналогічний або повернення сплаченої за товар грошової суми у розмірі 6 060,00 грн.

Однак, враховуючи, що вартість товару станом на середину грудня 2014 року збільшилась, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Як вбачається із роздруківки сайту Інтернет-магазину «Rozetka.ua» станом на 12 жовтня 2015 року вартість аналогічного предмету договору купівлі-продажу, а саме процесора IntelCoreI7-4790K 4.0 GHz/5GT становить 9 270,00 грн.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.655 ЦК України).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

За положеннями ч.1 ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно ч.2 ст.678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Таким чином, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Таким чином, позивач, скориставшись своїм правом на розірвання договору, звернувся до відповідача із вимогою про розірвання договору та повернення вартості товару станом на день звернення.

За умовами ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Разом з тим, за ч.7 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Згідно положень ч. 5 ст. 710 ЦК України якщо на час виконання рішення суду про відшкодування різниці в ціні у разі заміни товару, зменшення ціни або повернення товару неналежної якості підвищилися ціни на цей товар, покупець із цих підстав може заявити додаткові вимоги до продавця.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача на його користь вартості товару, виходячи з його ціни станом на 12 жовтня 2015 року - 9 270,00 грн є законними та обґрунтованими, а відтак - доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки необґрунтовані належними та допустимими доказами на спростування встановленим судом першої інстанції обставинам.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за прострочення виконання грошового зобов'язання пені у сумі 552,65 грн є безпідставними, оскільки позивачем такі вимоги не пред'явлено.

Разом з цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції невірно застосуванні норми матеріального права при вирішення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму № 5 від 25 травня 2001 р., № 1 від 27 лютого 2009 р.) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» визначено поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК України.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

У матеріалах справи відсутні докази того, що майну позивача було завдано шкоду або така шкода їм була завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, а тому у суду були відсутні підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 200 грн в порядку захисту прав споживачів.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегіясуддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3,задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного судум. Києва від 09 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді