Справа № 263/4607/16-ц
Провадження № 2/263/1392/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Азовський судоремонтний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

13 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ВАТ«Азовський судоремонтний завод», в якому просить визнати наказ № 3 від 11.01.2016 року про звільнення позивача з роботи по закінченню терміну договору на підставі п. 2 ст. 36 КзПП України незаконним та поновити на роботі з 11.01.2016 року; зобовязати внести відповідний запис про поновлення на роботі до трудової книжки; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 гривень.

При зверненні до суду з позовом позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

На 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Зважаючи на те, що позивачем не надано жодних доказів тяжкого матеріального становища або не зазначено підстав, за якими він просить звільнити його від сплати судового збору, суддя вважає, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином позивачеві за вимогу про відшкодування моральної шкоди необхідно сплатити судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок за такими реквізитами: ОСОБА_3. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя), , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052.

Зважаючи на вищезазначені недоліки, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 119 ЦПК України, а саме: сплати судового збору за подачу позову з вимогами майнового та немайнового характеру.

Керуючись ст. 88, ст. 119, ст. 121 ч. 1, 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Азовський судоремонтний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачеві термін для усунення вказаних недоліків не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін