РІШЕННЯ

Іменем України

03.08.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, суд, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що 11.10.2008 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від подружнього життя є донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає з ним, за адресою АДРЕСА_1 і відповідно перебуває на його утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на його користь на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. починаючи з 01 квітня 2014 року та до досягнення донькою повноліття.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, подали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, подали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги пред'явлені до відповідача визнали в частині стягнення з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2008 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від подружнього життя є донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.11.2013 року Франківський районний суд м. Львова у цивільній справі №2-о/465/265/13 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає з позивачем, за адресою АДРЕСА_1, що стверджується довідкою про склад сім'ї №8113 виданою ЛКП «Сонячне» від 24.11.2015 року

Донька, ОСОБА_5, з квітня 2014 року повністю перебуває на утриманні батька ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 більше року перебуває за межами України. Основні видатки, такі як: оплата за житло, харчування, забезпечення одягом та необхідними речами побуту покладені повністю на батька. Крім того, як встановлено судом, з метою повноцінного розвитку та удосконалення маленької особистості батько намагаюсь забезпечити доньці відвідування різноманітних гуртків: плавання, малювання, танці, заняття англійською мовою, що стверджується інформаційною довідкою громадської організації спортивно-оздоровчий клуб тріумф №145 від 12.10.2015 року, довідкою від 20.11.2015 року про відвідування приватних занять з малювання, довідкою від 18.11.2015 року «студії масажного мистецтва Наталії Безвуляк» про відвідування курсу масажів.

Згідно ч.7, ч.8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ч.2, ч.4 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Із ст. 157 СК України вбачається, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Суд враховує стан здоров'я, вік платника аліментів, яка не подала доказів перебування на її утриманні інших дітей, непрацездатнихчоловіка, батьків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 197, 213-215, 367 ЦПК України, ст.150, 155, 180, 196 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот гривень) грн. 00 коп. починаючи з 01 квітня 2014 року та до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) , судовий збір у розмірі 243,60 гривень на користь держави.

Суддя Мартьянова С.М.