Справа № 357/6945/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

Народні засідателі - Бараєва Л.М., Іванова Л.І.

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 4 цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 в 1979 році пішов з дому та зник і з цього часу місце його перебування невідоме. Заявник вказував на те, що рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 29.03.1993 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 було визнано безвісно відсутнім, оскільки відомості про місце перебування його батька відсутні більше 20 років, тому у заявника є підстави вважати, що його батько помер. Заявник просить суд оголосити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим, що необхідно для оформлення спадкових прав на майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку №38 по вул. Докучаєва в м. Біла Церква Київської області, яка належить його батьку ОСОБА_2 на підставі рішення Білоцерківського міського народного суду Київської області від 06.05.1982 року.

В судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_3 підтримали подану заяву.

Представник заінтересованої особи Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду лист в якому просив справу розглянути у відсутності представника відділу згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, оглянувши матеріали справи, та оригінал рішення Білоцерківського міського суду Київської області від 29.03.1993 року, який знаходиться в наряді підшивки рішень, які знищені за терміном зберігання за 1993 рік, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 16.10.1972 року народився ОСОБА_1. В свідоцтві про народження ОСОБА_1 в графі мати записана - ОСОБА_4, а в графі батько - ОСОБА_2. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що 29.03.1993 року Білоцерківським міським судом Київської області ухвалено рішення по справі №2-934 за 1993 рік за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа Білоцерківський міськвідділ ЗАГСу про визнання громадянина безвісно відсутнім відповідно до якого визнано безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, вказане рішення набрало законної сили.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у ци вільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 29.03.1993 року, яке набрало законної сили, встановлено, що з 1987 року ніяких відомостей про місце перебування ОСОБА_2 у місці його постійного проживання немає.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А тому судом приймаються до уваги вищевказані обставини, які встановлені рішенням Білоцерківського міського суду від 29.03.1993 року, що набрало законної сили.

Згідно до рішення Білоцерківського міського народного суду Київської області від 06.05.1982 року було задоволено позов ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до Білоцерківського міськфінвідділу про визнання права власності на житловий будинок та визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_2 право особистої власності на житловий будинок №38 по вул. Докучаєва в м.Біла Церква в рівних долях по 1/2 частині житлового будинку за кожним. Наведене підтверджується копією вказаного рішення суду.

Свідок ОСОБА_4, яка являється бувшою дружиною ОСОБА_2 та матір»ю заявника в суді показала, що вона перебувала із ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, вони разом у шлюбу побудували будинок в м.Біла Церква по вул. Докучаєва, 38 в якому проживали сім»єю. В подальшому їхня сім»я розпалася і в 1983 році ОСОБА_2 покинув сім»ю та виїхав на постійне місце проживання в м. Донецьк і більше за вищевказаною адресою ОСОБА_2 не з»являвся. В подальшому в процесі спілкування з родичами ОСОБА_2 вияснилося, що останній не проживає і у м. Донецьк, і у його родичів також відсутні відомості про місце проживання ОСОБА_2, ОСОБА_4 зверталася до правоохоронних органів та до суду з метою розшуку ОСОБА_2, однак проведені розшукові заходи результатів не дали.

Свідок ОСОБА_5, яка являється сусідкою заявника, показала, що знає матір заявника ОСОБА_4 з дитинства, також вона знала чоловіка ОСОБА_4 та батька заявника ОСОБА_2, які сім»єю проживали ІНФОРМАЦІЯ_3. З 1979 року і по даний час свідок не бачила ОСОБА_2 за адресою: м.Біла Церква, вул. Докучаєва, 38 і місцезнаходження останнього свідку невідоме.

Згідно повідомлення Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 28.04.2016 року за №7476, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був оголошений до державного розшуку України та розшукувався, як безвісно зниклий. 29.03.1993 року згідно рішення Білоцерківського суду ОСОБА_2 був визнаний безвісно зниклим. На даний час місце знаходження ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно зі ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуа льним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.47 цього Кодексу, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

За ст.246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно положень ст.249 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. У разі наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Вище в рішенні вказано на те, що на час розгляду справи в 1993 році про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім у місці його постійного проживання не було відомостей про місце його перебування більше одного року, до цього часу із заявою про появу ОСОБА_2, якого визнано безвісно відсутнім, або відомостей про його місцеперебування до суду ніхто не звертався.

Отже, у місці постійного проживання ОСОБА_2 немає відомостей про місце його перебування більше трьох років, що є підставою згідно норм ЦК України для оголошення його померлим.

А тому суд вважає за можливе оголосити ОСОБА_2 померлим.

Керуючись ст.ст. 46,47 ЦК України, ст.ст. 10,60, 88, 212-215, 246-250 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Оголосити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим.

Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6
Народні засідателіОСОБА_7 ОСОБА_8