Провадження № 2/761/1283/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарях Бешировій Ж.В., Савенко О.І., Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Інтернет видання «Українська правда», про спростування недостовірної інформації, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 05 серпня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач № 1), ОСОБА_3 (далі - Відповідач № 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Інтернет видання «Українська правда» (далі - Третя особа), про спростування недостовірної інформації, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа в Інтернет виданні «Українська правда», власником якого є Відповідач № 2 в розділі Блоги автором під ім`ям «ОСОБА_2» була розміщена публікація із заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_4». Зазначив, що у викладеній публікації Відповідачем № 1 стверджується, що «15 января 2015 года. Четверг. Следующий день после трагедии в Волновахе. Орки из «ДНР» энный раз пытались штурмовать Донецкий аэропорт, обстреливали Енакиево и Донецк, традиционно обвиняя в этом ВСУ, «киборги» теряли боевых товарищей, но удерживали позиции. Еще в этот день киевский УБОП задержал на получении взятки прокурора Обуховского района. На фоне всех этих событий на борт самолета российской авиакомпании «Аэрофлот», следующего из Киева в Москву, взошел вот этот человек. (фотографія Позивача та його автобіографія) Заместитель Генерального прокурора Украины, Заслуженный юрист Украины, старший советник юстиции, кандидат юридических наук и просто обеспеченный человек, чья аномальная, как для госслужащего, обеспеченность уже давно вызывает глубокую обеспокоенность как журналистов, так и просто неравнодушных граждан. В общем, ОСОБА_1 улетел в Москву». Крім того, зауважив, що Відповідач № 1 зазначає про свої припущення, які наводять читачів на конкретні висновки про те, що Позивач міг надати відомості, що становлять державну таємницю, відомості, які були довірені або стали відомі у зв'язку з виконанням службових обов`язків особам, що знаходяться на території Російської Федерації: «…Но еще большую озабоченность у меня вызывает вопрос, зачем столь высокопоставленный украинский чиновник, который по роду деятельности имеет допуск ко многим государственным тайнам, вот так - просто и буднично, в рабочий день, летал в столицу страны, осуществляющей вооруженную агрессию в отношении Украины…». Позивач стверджує, що Відповідач № 1 у своєму блозі у стверджувальній формі вказав інформацію про конкретні факти, що містять ознаки тверджень, а саме про те, що ОСОБА_1, будучи заступником Генерального прокурора України, 15 січня 2015 року здійснив виліт до Москві (країни агресора) на борту літака російської авіакомпанії «Аерофлот». Позивач зауважив, що поширена Відповідачем № 1 вищезазначена інформація не є правдивою, бо 15 січня 2015 року Позивач з сім'єю вилітав в Республіку Австрія для проведення медичного обстеження вагітної дружини, що підтверджується доказами, зокрема відповіддю Генеральної прокуратури України від 05 березня 2015 року, скерованою голові Комітету з питань запобігання і протидії корупції ОСОБА_4 та голові ГО «Народний люстратор» ОСОБА_5 Позивач зауважив, що опублікована Відповідачем № 1 інформація порочить його честь, гідність не лише як фізичної особи, а зачіпає його ділову репутацію, як посадової особи - заступника Генерального прокурора України (на той момент) та приносить щоденні душевні страждання Позивачеві та членам його родини, завдаючи тим самим моральну шкоду, розмір якої Позивач визначав залежно від характеру та обсягу душевних страждань, що він зазнав внаслідок неправомірних дій Відповідачів, ступеню зниження його престижу та ділової репутації. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати недостовірною інформацію, опубліковану автором ОСОБА_2 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, розміщену на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа/ інтернет-видання «Українська правда», а саме: «на борт самолета российской авиакомпании «Аэрофлот», следующего из Киева в Москву, взошел вот этот человек. (фотографія Позивача та його автобіографія) Заместитель Генерального прокурора Украины, Заслуженный юрист Украины, старший советник юстиции, кандидат юридических наук и просто обеспеченный человек, чья аномальная, как для госслужащего, обеспеченность уже давно вызывает глубокую обеспокоенность как журналистов, так и просто неравнодушных граждан. ОСОБА_1 улетел в Москву.

«…Но еще большую озабоченность у меня вызывает вопрос, зачем столь высокопоставленный украинский чиновник, который по роду деятельности имеет допуск ко многим государственным тайнам, вот так - просто и буднично, в рабочий день, летал в столицу страны, осуществляющей вооруженную агрессию в отношении Украины…

… а Службу Безопасности Украины прошу проверить заместителя Генерального прокурора Украины ОСОБА_1 на предмет его возможного сотрудничества со спецслужбами Российской Федерации»;

визнати дії ОСОБА_2 автора публікації під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, та ОСОБА_3 власника інтернет-видання «Українська правда», розміщеного на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа/ такими, що завдали шкоди честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1;

зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вилучити публікацію під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, розміщену на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа/ інтернет-видання «Українська правда»;

зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у такий же спосіб у який вона була поширена спростувати недостовірну інформацію викладену в публікації під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, розміщену на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа/ інтернет-видання «Українська правда»;

стягнути з Відповідача № 1 на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 60 000 грн. 00 коп.;

стягнути з Відповідача № 2 на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. 00 коп., а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

В ході судового розгляду справи, представник Позивача 16 лютого 2016 року подав через загальну канцелярію суду Заяву про збільшення розміру позовних вимог, де додатково до позовних вимог, зазначених у позовній заяві, просив суд ухвалити рішення, яким визнати недостовірною інформацію розміщену на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда» в розділі «Блоги» під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме «Публикация о московско-австрийском турне заместителя Генпрокурора Украины ОСОБА_1 вызвала достаточно серьезный резонанс. Различные общественные деятели и журналисты потребовали от Генпрокурора ответ на вопрос, который был озвучен в этом блоге пять дней назад: "ІНФОРМАЦІЯ_4". В наше время в принципе сложно что-то скрыть, и уже очень скоро истинная подоплека паломничества высокопоставленного украинского правоохранителя во вражьи пенаты была несколько приоткрыта…На самом деле ОСОБА_1 - не прокурор, а цирюльник, чьи функции заключаются в том, чтобы в обозначенное время прилететь к клиенту, постричь его и отвалить…»;

визнати дії ОСОБА_2 автора публікації під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_3 власника веб-сайту http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда» такими, що завдали шкоди честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1;

зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вилучити публікацію під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, розміщену на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда»;

зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати поширену інформацію викладену в публікаціях під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, розміщену на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда» шляхом розміщення спростування на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда» та публікації резолютивної часини цього рішення;

стягнути з Відповідача № 1 на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. 00 коп.;

стягнути з Відповідача № 2 на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. 00 коп., а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

У судовому засіданні представник Позивача позов, з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16 лютого 2016 року, підтримав, позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового розгляду справи Відповідач № 1, Відповідач № 2 та Третя особа у судове засідання жодного разу не з`явилися. Заперечень проти позову, як і клопотань про перенесення судового розгляду справи чи про розгляд справ за їх відсутності, до суду не подавали.

Суд вважає за можливе розгляд справи за відсутності Відповідачів та Третьої особи на підставі зібраних у справі доказів, враховуючи те, що представник Позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 201 Цивільного кодексу України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно з частиною 1 статті 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань . Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

За змістом частини першої статті 200 Цивільного кодексу України, інформацією є документовані або публічно оголошенні відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У статті 68 Конституції України проголошено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом встановлено, що на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда», у розділі «Блоги», автором ОСОБА_2 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/ розміщено публікацію наступного змісту: «на борт самолета российской авиакомпании «Аэрофлот», следующего из Киева в Москву, взошел вот этот человек. (фотографія Позивача та його автобіографія) Заместитель Генерального прокурора Украины, Заслуженный юрист Украины, старший советник юстиции, кандидат юридических наук и просто обеспеченный человек, чья аномальная, как для госслужащего, обеспеченность уже давно вызывает глубокую обеспокоенность как журналистов, так и просто неравнодушных граждан. ОСОБА_1 улетел в Москву.

«…Но еще большую озабоченность у меня вызывает вопрос, зачем столь высокопоставленный украинский чиновник, который по роду деятельности имеет допуск ко многим государственным тайнам, вот так - просто и буднично, в рабочий день, летал в столицу страны, осуществляющей вооруженную агрессию в отношении Украины…

… а Службу Безопасности Украины прошу проверить заместителя Генерального прокурора Украины ОСОБА_1 на предмет его возможного сотрудничества со спецслужбами Российской Федерации».

Крім того, на цьому ж веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда», у розділі «Блоги», автором ОСОБА_2 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, розміщено публікацію з наступним змістом: «Публикация о московско-австрийском турне заместителя Генпрокурора Украины ОСОБА_1 вызвала достаточно серьезный резонанс. Различные общественные деятели и журналисты потребовали от Генпрокурора ответ на вопрос, который был озвучен в этом блоге пять дней назад: "ІНФОРМАЦІЯ_4". В наше время в принципе сложно что-то скрыть, и уже очень скоро истинная подоплека паломничества высокопоставленного украинского правоохранителя во вражьи пенаты была несколько приоткрыта…На самом деле ОСОБА_1 - не прокурор, а цирюльник, чьи функции заключаются в том, чтобы в обозначенное время прилететь к клиенту, постричь его и отвалить…».

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

У відповідь на запит суду щодо надання інформації Г-24 № 761/22363/15-ц від 18 лютого 2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», ідентифікаційний код 32493292, листом вих. № 058 від 29 лютого 2016 року, повідомило, що ОСОБА_3, поштова адреса: АДРЕСА_1, є реєстрантом доменного імені pravda.com.ua та власником хостингу pravda.com.ua (а.с. 90).

Відповідно до статті 297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

У статті 299 Цивільного кодексу України закріплено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

За змістом абзаців 1 та 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 302 Цивільного кодексу України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності.

За змістом листа Представництва Austrian Airlines в Україні від 06 лютого 2015 року, підтвердженим є факт, що ОСОБА_1 дійсно був присутнім на рейсі сполучення Київ-Відень 15 січня 2015 року згідно придбаних авіаквитків (а.с. 16).

Крім того, у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_7 Генеральною прокуратурою України листом вих. № 25/1-35863-14 від 17 квітня 2015 року, останнього було повідомлено, що до Генеральної прокуратури України 09 лютого 2015 року надійшли звернення голови громадської організації «Народний люстратор» ОСОБА_5 та Голови Комітету Верховної Ради України з питань запобігання та протидії корупції ОСОБА_4 за аналогічною заявою голови громадської організації «Народний люстратор» ОСОБА_5 щодо нібито перельоту, який заступник Генерального прокурора України ОСОБА_1 здійснив 15 січня 2015 року літаком сполученням Київ-Москва рейсом SU 1807 та його зустрічі з колишнім головою Адміністрації Президента України ОСОБА_8 За результатами проведеної перевірки викладені у зверненнях доводи не підтвердилися. Також, у даному листі зазначено, що відносно колишнього заступника Генерального прокурора України ОСОБА_1 проводилась перевірка, передбачена Законом України «Про очищення влади», за результатами якої встановлено, що до нього не застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 частиною 4 статті 1 вищевказаного Закону.

Відповідно до висновку Державної фіскальної служби України від 23 січня 2015 року № 1482/5/99-99-17-05-02-16 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано достовірні відомості щодо наявності майна, вартість даного майна відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел. Кримінальні провадження щодо ОСОБА_1 за результатами цих перевірок не порушувалися (а.с. 18).

З Листа Заступника начальника Головного управління - начальника управління внутрішньої безпеки та захисту працівників прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_9 від 26 лютого 2015 року, адресованого до Головного управління кадрового забезпечення, вбачається, що згідно наданого авіакомпанією «Austrian Airlines» списку пасажирів, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перетинав державний кордон України 15 січня 2015 року (напрям - виїзд) у пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» рейсом № 662 «Київ-Відень». На час виїзду за кордон ОСОБА_1 на підставі рапорту від 12 січня 2015 року, перебував у відпустці терміном 3 доби, та одержав дозвіл Генерального прокурора України на виїзд в Австрію (а.с. 19-20).

Аналогічна інформація міститься й у Листі № 11/1-26953-15 від 05 березня 2015 року о/п Заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10, адресованого Голові Комітету з питань запобігання і протидії корупції Верховної Ради України ОСОБА_4, де додатково зазначено, що наказом Генерального прокурора України від 09 лютого 2015 року № 159ц ОСОБА_1 на підставі його рапорту звільнено із займаної посади за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) та увільнено від обов'язків члена колегії Генеральної прокуратури України (а.с. 21-22).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перетинав державний кордон України 15 січня 2015 року (напрям - виїзд) у пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» рейсом № 662 «Київ-Відень». Отже, Відповідачами у публікаціях під заголовками «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_6», розміщених на веб-сайті www.pravda.com.ua поширено неправдиві відомості щодо перельоту ОСОБА_1 15 січня 2015 року до Москви.

Відповідно до частини 1 та абзацу 2 частини 2 статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Враховуючи той факт, що поширені Відповідачем № 1 висловлювання про Позивача містили фактичні дані, зокрема, Відповідачем у стверджувальній формі було опубліковано, що 15 січня 2015 року «на борт самолета российской авиакомпании «Аэрофлот», следующего из Киева в Москву, взошел вот этот человек (фотографія Позивача та його автобіографія)», не можна вважати вищевказану інформацію оціночними судженнями.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9, абзаців 1-2, 5, 6 пункту 15, пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості .

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 59 Цивільного процесуального кодексу України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом частин 1 та 4 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що належним чином повідомлені Відповідач № 1 та Відповідач № 2 у судові засідання жодного разу не з`являлися, участь у розгляді справи не взяли, заперечень проти позову та доказів, які б спростовували обставини, викладені у позові, до суду не надали, суд беручи до уваги усе вищенаведене, аналізуючи фактичні обставини справи, оцінюючи доводи Позивача в обґрунтування своїх вимог, приходить до висновку, що Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження тих фактів, що поширення інформації Відповідачем № 1 в мережі Інтернет під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, розміщену на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда», власником якого є Відповідач № 2, відбулося, вказана інформація стосується Позивача та як встановлено судом, є недостовірною, внаслідок чого було порушено особисті немайнові права Позивача, зокрема право на гідність та ділову репутацію.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання недостовірною інформацію, опубліковану автором ОСОБА_2 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, розміщену на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа/ інтернет-видання «Українська правда», власником якого є ОСОБА_3, а саме: «на борт самолета российской авиакомпании «Аэрофлот», следующего из Киева в Москву, взошел вот этот человек. (фотографія Позивача та його автобіографія) Заместитель Генерального прокурора Украины, Заслуженный юрист Украины, старший советник юстиции, кандидат юридических наук и просто обеспеченный человек, чья аномальная, как для госслужащего, обеспеченность уже давно вызывает глубокую обеспокоенность как журналистов, так и просто неравнодушных граждан. ОСОБА_1 улетел в Москву.

«…Но еще большую озабоченность у меня вызывает вопрос, зачем столь высокопоставленный украинский чиновник, который по роду деятельности имеет допуск ко многим государственным тайнам, вот так - просто и буднично, в рабочий день, летал в столицу страны, осуществляющей вооруженную агрессию в отношении Украины…

… а Службу Безопасности Украины прошу проверить заместителя Генерального прокурора Украины ОСОБА_1 на предмет его возможного сотрудничества со спецслужбами Российской Федерации», а також інформацію, розміщену на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда» в розділі «Блоги» під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме «Публикация о московско-австрийском турне заместителя Генпрокурора Украины ОСОБА_1 вызвала достаточно серьезный резонанс. Различные общественные деятели и журналисты потребовали от Генпрокурора ответ на вопрос, который был озвучен в этом блоге пять дней назад: "ІНФОРМАЦІЯ_4". В наше время в принципе сложно что-то скрыть, и уже очень скоро истинная подоплека паломничества высокопоставленного украинского правоохранителя во вражьи пенаты была несколько приоткрыта…На самом деле ОСОБА_1 - не прокурор, а цирюльник, чьи функции заключаются в том, чтобы в обозначенное время прилететь к клиенту, постричь его и отвалить…», підлягають задоволенню, а вищезазначена інформація - визнанню недостовірною.

Крім того, дії ОСОБА_2, як автора вищезазначених публікацій, та ОСОБА_3, як власника інтернет-видання «Українська правда» розміщеного на веб-сайті - http://www.pravda.com.uа/, щодо поширення описаної вище недостовірної інформації, підлягають визнанню такими, що завдали шкоди честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1.

За змістом частини 4 статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 277 Цивільного процесуального кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію . Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

З огляду на викладене, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вилучити публікації під заголовками «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, розміщені на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда», а також зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням законної сили, спростувати поширену інформацію викладену в публікаціях під заголовками «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5/, та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7, розміщені на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда», шляхом розміщення спростування на веб-сайті http://www.pravda.com.uа/ - «Українська правда» та публікації резолютивної частини цього рішення.

Крім того, Позивач також просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача № 1 на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп., та стягнути із Відповідача № 2 на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. 00 коп.

Позов в цій частині також підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом статті частини 1, пунктів 2), 4) частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи без бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з частиною 3 та 5 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд, враховуючи вищевикладене, керуючись загальними засадами цивільного законодавства, встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, неприпустимістю свавільного втручання у сферу особистого життя людини, судовим захистом цивільного права та інтересу, справедливості та розумності, приходить до висновку, що беручи до уваги ті обставини, що неправомірними діями Відповідачів Позивачеві було завдано душевних страждань у зв'язку з поширенням про нього недостовірної інформації, авторитет Позивача, як високопоставленого державного службовця було поставлено під сумнів, виникли сумніви у його добропорядності, через що Позивач був змушений звільнитися із займаної ним посади заступника Генерального прокурора України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення із Відповідачів на користь Позивача моральної шкоди є цілком законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, із Відповідача № 1 на користь Позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 100 000 грн. 00 коп., а із Відповідача № 2 на користь Позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 40 000 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача № 1 на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 487 грн. 20 коп., а також із Відповідача № 2 на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 887 грн. 20 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 3, 32, 34, 68 Конституції України, статей 23, 200, 201, 270, 277, 280, 297, 299, 302, 1167 Цивільного кодексу України, статей 1, 30 Закону України «Про інформацію», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», керуючись статтями 10, 11, 13, 57-60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Інтернет видання «Українська правда», про спростування недостовірної інформації, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Визнати недостовірною інформацію, розміщену на веб-сайті http://www.pravda.com.ua/ - «Українська правда» в розділі «Блоги» (http://blogs. pravda.com.ua) автором ОСОБА_2 під заголовком:

«ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9, а саме: «…на борт самолета российской авиакомпании «Аэрофлот», следующегого из Киева в Москву, взошел вот этот человек (фотографія ОСОБА_1 та його біографія). Заместитель Генерального прокурора Украины, Заслуженный юрист Украины, старший советник юстиции, кандидат юридических наук и просто обеспеченный человек, чья аномальная, как для госслужащего, обеспеченность уже давно вызывает глубокую обеспокоенность у журналистов и просто неравнодушных граждан. ОСОБА_1 улетел в Москву.

…Но еще большую озабоченность у меня вызывает вопрос, зачем столь высокопоставленный украинский чиновник, который по роду деятельности имеет допуск ко многим государственным тайнам, вот так - просто и буднично, в рабочий день, летал в столицу страны, осуществляющей вооруженную агрессию в отношении Украины.

…а Службу Безопасности Украины прошу проверить заместителя Генерального прокурора Украины ОСОБА_1 на предмет его возможного сотрудничества со спецслужбами Российской Федерации»;

під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10, а саме: «Публикация о московско-австрийском турне заместителя Генерального прокурора Украины ОСОБА_1 вызвала достаточно серьезный резонанс. Различные общественные деятели и журналисты потребовали от Генпрокурора ответ на вопрос, который был озвучен в этом блоге пять дней назад: «ІНФОРМАЦІЯ_4»

В наше время в принципе сложно что-то скрыть, и уже очень скоро истинная подоплека паломничества высокопоставленного украинского правохранителя во вражьи пенаты была несколько приоткрыта.

…На самом деле ОСОБА_1 - не прокурор, а цирульник, чьи функции заключаются в том, чтобы в обозначенное время прилететь к клиенту, постричь его и отвалить…».

Визнати дії ОСОБА_2, як автора публікацій під заголовками: «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2), як власника веб-сайту http://www.pravda.com.ua/ - «Українська правда» такими, що завдали шкоди честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) вилучити публікації під заголовками «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10, розміщені на веб-сайті http://www.pravda.com.ua/ - «Українська правда».

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання цим рішенням законної сили спростувати поширену інформацію, викладену в публікаціях під заголовками: «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 та «ІНФОРМАЦІЯ_6» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10, розміщені на веб-сайті http://www.pravda.com.ua/ - «Українська правда» шляхом розміщення спростування на веб-сайті http://www.pravda.com.ua/ - «Українська правда» та публікації резолютивної частини цього рішення.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 1 487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 887 (вісімсот вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :