АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 681/1279/15
Провадження № 22-ц/792/643/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Сацюк А.С.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року у справі за позовом ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 і в обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26 травня 2008 року між ПАТ «А-БАНК» та відповідачкою укладено кредитний договір за програмою «Швидка готівка», згідно якого на картковий рахунок останньої надано кредитний ліміт в сумі 3000 грн. з оплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку із тим, що відповідачка умов договору не виконувала, борг не погасила, тому станом на 26.06.2015 року наявна заборгованість в сумі 28569,01 грн., що складається: 3000 грн. заборгованість по кредиту, 14902,39 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8830 грн. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1336,62 грн. штраф (процента складова). Тому позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати.

Заочним рішення Полонського районного суду від 20 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 28569,01 грн. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Полонського районного суду від 18 вересня 2015 року заочне рішення від 20 серпня 2015 року скасовано .

В січні 2016 року представник позивача уточнив позовні вимоги, зазначивши, що закінчення строку кредитного договору не звільняє відповідачку від оплати відсотків, що розраховуються до повного погашення боргу за кредитом на суму залишку боргу. А тому представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість по відсотках за кредитним договором від 26.05.2008 року, що нараховані на прострочену заборгованість по кредиту за період з 20.07.2012 року по 20.07.2015 року у розмірі 6789,19 грн.

Рішенням Полонського районного суду від 28 січня 2016 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ПАТ «А - БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на недоведеність обставин, що мають значення для вирішення справи. Апелянт, зазначає, що суд дійшов до помилкового висновку щодо пропущення строку позовної давності, адже строк дії кредитного договору визначений терміном 12 місяців, який автоматично продовжується на той же строк, якщо жодна із сторін не інформує про припинення його дії, що і не було зроблено жодною із сторін договору. Апелянт також вказує, що у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості за кредитом, зобовязання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Тому ПАТ «А - БАНК» просить скасувати рішення Полонського районного суду та ухвалити нове, яким уточнені вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просить її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Відповідачка до суду не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день і час слухання справи повідомлена належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушенням норм матеріального та процесуального права оспорюване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України має бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що 26 травня 2008 року між ПАТ «А-БАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за послугою «Швидка готівка» № Б/Н, за умовами якого банк надав останній кредит у сумі 3000 грн. із сплатою базової процентної ставки за кредитом 2% на місяць на залишок заборгованості. І за цим кредитним договором Банком було відкрито безстроковий рахунок № 9757.

ОСОБА_2 свої зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконувала, лише 25.02.2011 року було здійснено погашення суми за наданим кредитом в розмірі 200 грн. Тому за період з 20 липня 2012 року по 20 липня 2015 року виникла заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 6789,19грн.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. (а.с. 7-10, 77-78 146).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Цивільний кодекс України, який регулює принципи та зміст зобовязальних правовідносин, визначив, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

При цьому сторони визначили строки виконання ними окремих зобовязань за кредитним договором, зокрема ОСОБА_2 мала сплачувати банку проценти в розмірі 2% на залишок заборгованості кожного місяця та щомісячно комісію в розмірі 3,5%.

ОСОБА_2 не виконує зобовязання за кредитним договором з березня 2011 року до цього часу, отже, вона продовжує користуватися грошовими коштами банку, тому позивачем правомірно нараховувалися їй проценти відповідно до умов кредитного договору.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 2 вересня 2015 року (справа № 6-369цс15).

Розрахунок заборгованості (а.с. 77-78) вказує на те, що у ОСОБА_2 перед позивачем існує заборгованість по процентам за період з 20 липня 2012 року по 20 липня 2015 року в розмірі 6789,19 грн.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Із положень ч.ч. 1, 5 ст. 261; ч. 4 ст. 267 ЦК України вбачається, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Зазначені висновки відповідають правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України в постановах від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13) і від 17 вересня 2014 року (справа № 6-95цс14).

З урахуванням визначеного сторонами строків і порядку сплати процентів, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «А-БАНК» слід стягнути проценти, що нараховані на прострочену заборгованість по кредиту в межах позовної давності, а саме за період з 20 липня 2012 року по 20 липня 2015 року в розмірі 6789,19 грн.

У відповідності з ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ БАНК» задовольнити.

Рішення Полонського районного суду від 28 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 В»ячеславівни на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ БАНК» 6789 (шість тисяч сімсот вісімдесят дев»ять) грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 В»ячеславівни на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ БАНК» 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_4

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Справа № 22ц/792/643/16

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № 27