Номер провадження: 22-ц/785/4969/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, відділу Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області, Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області про скасування державного акту та скасування запису про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року,

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Тарутинського районного суду від 16 жовтня 2014 року визнано незаконним вилучення з її приватної власності земельної ділянки площею 0,0097 га.; скасовано рішення № 134/V двадцять другої сесії Веселодолинської сільської ради від 16 вересня 2009 року в частині внесення змін та уточнень в рішення № 3 від 11 лютого 1994 року щодо безкоштовної передачі у власність громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1693 га, яка розташована по вулиці Садова, 66 в с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області.

Одночасно, вказаним судовим рішенням визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 33 на ім'я ОСОБА_5; скасовано реєстрацію в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області від 06 лютого 2012 року за № :02:001:0032 державного акту серії ЯИ № 762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 11 січня 2012 року, видане ОСОБА_4 державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області по спадковій справі № 278/2011 та зареєстроване в реєстрі за № 85 щодо присадибної земельної ділянки ОСОБА_5, отримане спадкоємицею ОСОБА_4 за державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ № 762535. Вищезазначене рішення набрало законної сили 16 грудня 2014 року.

З вказаним судовим рішенням позивачка звернулася до Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, відділу Держзеагентства у Тарутинському районі Одеської області та до Тарутинської районної державної нотаріальної контори для виконання.

Веселодинською сільською радою було надано відповідь про скасування судом її рішення № 134/V двадцять другої сесії Веселодинської сільської ради від 16.09.2009 року в частині внесення змін та уточнень в рішенні № 3 від 11.02.1994 року щодо безкоштовної передачі у власність громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1693 га., яка розташована по вулиці Садовій, 66 в с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області.

Відділ Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області надав їй відповідь з розясненням щодо необхідності звернутися до Реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції, оскільки оформлення та припинення речових прав на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень».

При зверненні до Реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції їй також було відмолено, з тих підстав, що подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвічують.

Враховуючи викладене та оскільки рішення суду від 16 жовтня 2014 року не виконується, а відповідачка продовжує користуватися частиною її земельної ділянки позивачка просила скасувати державний акт від 13.01.2010 року серії ЯИ № 762535, виданий на підставі рішення Веселодолинської сільської ради від 11.02.1994 року № 3, 16 сесії ХХI та від 16.09.2009 року № 134/V 22 сесії на імя ОСОБА_5 13.01.2010 року на земельну ділянку площею 0,1693 га., розташовану за адресою вул. Садова, 66 с. Весела Долина Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, цільового призначення: для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0032, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 33 відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 11 січня 2012 року, зареєстрованого в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області 06.02.2012 року за ОСОБА_4 за реєстровим № :02:001:0032:03:001 і визнаного недійсним на підставі рішення Тарутинського районного суду від 16.10.2014 року.

Також, просила скасувати запис за № 85 про реєстрацію свідоцтва про право власності на спадщину від 11 січня 2012 року, видане ОСОБА_4 державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області по спадковій справі № 278/2011 щодо присадибної земельної ділянки ОСОБА_5, отримане спадкоємицею ОСОБА_4 за державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ № 762535, зареєстрованого в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області за реєстровим № :02:001:0032:03:001 та зобовязати Веселодолинську сільську раду та ОСОБА_4 повернути незаконно вилучені 0,0097 га. присадибної земельної ділянки ОСОБА_3

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 було задоволено.

Скасовано Державний акт від 13.01.2010 року серії ЯИ № 762535, виданий 13.01.2010 року серії ЯИ № 762535, на підставі рішення Веселодолинської сільської ради від 11.02.1994 року № 3, 16 сесії ХХI та від 16.09.2009 року № 134/V 22 сесії на імя ОСОБА_5 13.01.2010 року на земельну ділянку площею 0,1693 га., розташовану за адресою вул. Садова, 66 с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області, цільового призначення: для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0032, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 33 відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 11 січня 2012 року, зареєстрованого в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області 06.02.2012 року за ОСОБА_4 за реєстровим № :02:001:0032:03:001 і визнаного недійсним на підставі рішення Тарутинського районного суду від 16.10.2014 року по справі за № 514/86/14-ц.

Скасовано запис за № 85 про реєстрацію свідоцтва про право власності на спадщину від 11 січня 2012 року, видане ОСОБА_4 державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області по спадковій справі № 278/2011 щодо присадибної земельної ділянки ОСОБА_5, отримане спадкоємицею ОСОБА_4 за державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ № 762535, зареєстрованого в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області за реєстровим № :02:001:0032:03:001.

Зобовязано Веселодолинську сільську раду та ОСОБА_4 повернути незаконно вилучені 0,0097 га присадибної земельної ділянки ОСОБА_3

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_4 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Тарутинскького районного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року було визнано незаконним вилучення з приватної власності ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0097 га; скасовано рішення № 134/V двадцять другої сесії Веселодолинської сільської ради від 16 вересня 2009 року в частині внесення змін та уточнень в рішення № 3 від 11 лютого 1994 року щодо безкоштовної передачі у власність громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1693 га, яка розташована по вулиці Садова, 66 в селі Весела Долина Тарутинського району Одеської області; визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 33 на ім'я ОСОБА_5; скасовано реєстрацію в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області від 06 лютого 2012 року за № :02:001:0032 державного акту серії ЯИ № 762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 11 січня 2012 року, видане ОСОБА_4 державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області по спадковій справі № 278/2011 та зареєстроване в реєстрі за № 85 щодо присадибної земельної ділянки ОСОБА_5, отримане спадкоємицею ОСОБА_4 за державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ № 762535. Зазначене рішення набрало законної сили 16 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з вказаним судовим рішенням до Реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області рішенням від 26 серпня 2015 року за № 23934735 державного реєстратора прав на нерухоме майно позивачці було відмовлено у перенесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності з подальшим його скасуванням.

Також, відповідно рішення від 26 серпня 2015 року за № 23935265 позивачці державним реєстратором прав на нерухоме майно також було відмовлено у скасуванні запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, дані обставини унеможливлюють її право користуватися та розпоряджатися її присадибною земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно до ст. 158, п. 12 Перехідних положень ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян та розпоряджаються землями в межах населених пунктів.

Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

На підставі п. 3.3 «Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання Державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» порядок ведення книги записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування землею, договорів оренди землі, встановлюються наказом Держкомзему України.

Указом Президента України «Про державне агентство земельних ресурсів України» від 08.04.2011 року встановлено, що Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року за № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладається функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Орган державної реєстрації проводить державну реєстрацію права власності та скасовує записи Державного реєстру відповідно до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року за № 3502/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який скасовується у разі скасування її державної реєстрації.

Відповідно до п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується Державним реєстратором на підставі рішення суду.

Враховуючи встановлене, та приймаючи до уваги, що рішенням суду від 16.10.2014 року визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на землю за №33 на ім'я ОСОБА_5; скасовано реєстрацію в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області від 06 лютого 2012 року за №:02:001:0032 державного акту серії ЯИ №762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 11 січня 2012 року, видане ОСОБА_4 державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області по спадковій справі №278/2011 та зареєстроване в реєстрі за №85 щодо присадибної земельної ділянки ОСОБА_5, отримане спадкоємицею ОСОБА_4 за державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ №762535, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 ОСОБА_6 висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_7

ОСОБА_2