Справа №705/4343/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про те, що 11.09.2015 року померла його бабка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 57 за адресою: вул. Тичини м. Умань Черкаської області.

Він є онуком покійної. Його батько ОСОБА_4 є єдиним сином покійної, але від прийняття спадщини відмовився на його користь.

У встановлений законом термін та порядок він звернувся до ОСОБА_2 міської приватної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 йому було відмовлено, у звязку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини.

Після вивчення нотаріусом всіх поданих документів для оформлення спадщини, було встановлено, що житловий будинок, який залишився після смерті покійної ОСОБА_3 був нею придбаний згідно договору купівлі-продажу від 16.09.1965 року за реєстровим № 1687-1 та належав їй на праві приватної власності у частці 3/4 частини, власником 1/4 частини згідно вищевказаного договору була її сестра ОСОБА_5

09.06.2000 року рішенням Уманського міськрайонного суду було визнано, що договір купівлі-продажу 1/4 частини будинку по вулиці Тичини, 57 м. Умань Черкаської області між ОСОБА_6 (богомаз) М.Ф. та ОСОБА_5 від 01.03.1966 року таким, що відбувся. Вказане рішення потрібно було зареєструвати в БТІ, але, оскільки бабуся була необізнана у законодавстві, тому вважала, що рішення суду і є правовстановлюючим документом на 1/4 частину цього будинку та вона є власником всього житлового будинку.

Право власності на 1/4 частку будинку не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації до кінця 2013 року; з 01.01.2013 року запроваджено в дію Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєструвати право власності на нерухоме майно має право власник, інший набувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття… Реєстрація права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 неможлива, оскільки вона померла.

Таким чином, виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Просить суд визнати за ним, ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування на 1/4 частину житлового будинку, що належить його покійній бабусі, ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: вул. Тичини, 57, м. Умань Черкаська область.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду подав письмову заяву, якій просить суд справу слухати у його відсутність, за участю його представника ОСОБА_7 Позовні вимоги підтримує.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 267523, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 померла 11 вересня 2015 року. Актовий запис № 632.

Згідно рішення Уманського міського суду Черкаської області від 09 червня 2000 року, договір купівлі-продажу 1/4 частини домобудівні, розташованої по вул. Тичини, 57 м. Умані між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 01 березня 1966 року, визнано таким, що відбувся.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР № 087946, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_2 міського управління юстиції Черкаської області, шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 16 квітня 2003 року зроблено запис за № 111. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянки ОСОБА_3.

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 березня 2016 року ОСОБА_10, приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу Черкаської області, встановлено, що 01 березня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10 заведено спадкову справу № 7/2016 щодо майна померлої 11 вересня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заяви її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, який від прийняття спадщини відмовився на користь онука померлої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який спадщину прийняв на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої в той же день. Цією постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку № 57, розташованого по вулиці Тичини в місті Умань Черкаської області, оскільки право власності не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1147, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, померлої 11 вересня 2015 року. Майно, на яке видане це свідоцтво, складається із: 3/4 часток житлового будинку № 57 з відповідними надвірними будівлями і спорудами, розташованого по вулиці Тичини в місті Умань Черкаської області.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що ОСОБА_3 померла 11 вересня 2015 року. Спадкоємцем першої черги за законом є батько позивача ОСОБА_4, який, у встановленому законом порядку, звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина позивача по справі. ОСОБА_1 прийнявши спадщину фактично, своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який після відкриття спадкової справи, видав на його імя свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частки житлового будинку № 57 по вул. Тичини в м. Умань Черкаської області, а у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом на 1/4 частку цього будинку відмовив. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріусом було зазначено про те, що спадкодавець набув право власності на 1/4 частку спадкового житлового будинку шляхом укладення договору купівлі-продажу, який судом було визнано таким, що відбувся, але належним чином не було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав. Також нотаріусом позивачу було розяснено, що така реєстрація здійснюється лише за заявою власника.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову».

За вказаних обставин, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться в м. Умань вул. Тичини, 57, Черкаської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1265 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, у порядку спадкування, на 1/4 частину житлового будинку, що належить його покійній бабі, ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: вул. Тичини, 57, м. Умань Черкаська область.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль