АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі з позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №759/15614/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/8193/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лукяненко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою з врахуванням уточнених позовних вимог до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС м. Києва про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи дані вимоги тим, що 03.03.2015 року у житловому приміщенні ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 було проведено обшук співробітниками СУФР Святошинського району ГУ ДФС міста Києва. За зазначеним адресом знаходився його особистий комп'ютер марки SONY РСG-71С12N та принтер SAMSUNG SСХ - 4220. Після обшуку, а саме 09.04.2015 року слідчий Височин В.В. склав документи на повернення комп'ютера, принтера вилученого під час обшуку гр. ОСОБА_4 та здійснив удавану дію направлену па повернення майна. У подальшому слідчий Височин В.В. не передавши громадянці ОСОБА_4 фізично комп'ютер ,принтер вивів її із кабінету і направив на вихід із приміщення міліції, позивачу в цей день слідчий Височин В.В. також не повернув комп'ютер та принтер . По сьогоднішній день майно не повернуто, таким чином на лице довготривала дія, направлена на позбавлення права власності на законно належне йому майно.

При цьому фактично майно не передано і знаходиться у незаконному володінні відповідача. Для захисту своїх прав, порушених органом влади, вважає за необхідне витребувати майно із незаконного володіння.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від21 квітня 2016 року В позові ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС м. Києва про визнання протиправними дій, про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ДПІ у Святошинському районі м. Києва в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.176), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 167-169 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов'язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов'язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв'язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов'язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов'язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої вон обуло вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу 4) у разі скасування арешту.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до копії ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2015 р. по справі №759/2838/15к, ухвалено провести обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке на праві власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, (а.с. 125-130)

Відповідно до копії протоколу обушку від 17.03.2015 р., на підставі ухвали слідчого судді від 24.02.2015 р. по справі №759/2838/15-к. Проведено обшук та вилучено речі та документи, які містяться в переліку, (а.с. 131-136)

Відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов'язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 27 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року, визначено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно із пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Відповідно до копії Постанови про повернення майна від 09.04.2015 року Прокуратури Святошинського району м. Києва у зв'язку з тим, що на вилучені під час обшуку речі не накладено арешт зобов'язано слідчого повернути ОСОБА_4 речі та предмети, вилучені відповідно до протоколу обушку від 17.03.2015 р. (а.с. 137-139)

Відповідно до копії розписки, що міститься в матеріалах справи, від 09.04.2015 року ОСОБА_4 отримала речі та документи вилучені в ході обшуку 17.03.2015 р. за адресою: АДРЕСА_1 згідно з переліком, який викладений в постанові прокурора про повернення майна від 09.04.2015 року, а також зазначено, що вона отримала ноутбук марки SONY РСG-71С12N та принтер SAMSUNG SСХ - 4220. До отриманих речей та документів під час їх отримання та написання розписки претензій у ОСОБА_4 не було. (а.с. 140,78).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ППК України, І відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Позивачем не надано суду доказів, які б спростовували письмові докази, надані відповідачем

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та надавши вірну оцінку наданим доказам, показам свідка, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: