Справа №2/331/393/2016
ЄУН 331/227/16-ц
УХВАЛА
20 липня 2016 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :
головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
за участю представників :
позивача
( за первісним позовом) - Ставного Г.І.,
відповідача
( за первісним позовом) - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитріївна, ОСОБА_4 , Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,
ВСТАНОВИВ :
У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа : Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, який в подальшому, а саме у лютому 2016 року уточнила, та остаточно просила суд визнати за нею право власності на 2/3 та 1/6 частини, а всього ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.1, а.с.65).
В обґрунтування заявленої вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 . Згідно відомостей з Реєстру прав власників ОСОБА_5 на день смерті належали на праві спільної сумісної власності 2/3 частини та на праві приватної власності 1/6 частина в кв. АДРЕСА_1 .
21.06.2014 р. ОСОБА_5 на випадок своєї смерті склав заповіт , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. ( далі приватний нотаріус Тізенберг Д.Д.) за № 292. Відповідно до умов цього заповіту спадкодавець ОСОБА_5 заповів все свої майно ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка, вона у строк, встановлений законом, звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ( далі Четверта нотконтора). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не має можливості, оскільки правовстановлюючи документи на спадкове майно знаходяться у відповідача ОСОБА_3 . Надати їх у розпорядження нотаріуса він відмовляється.
Відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову, у лютому 2016 р. звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому, а саме у червні 2016 року уточнив, та, позиваючись до ОСОБА_2 , треті особи : приватний нотаріус Тізенберг Д.Д., ОСОБА_4 , Четверта нотконтора, просив суд визнати недійсним заповіт від 21.06.2014 р., складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Тізенберг Д.Д., зареєстрований в реєстрі за № 292 ( т.2, а.с. 5-10).
В обґрунтування заявленої вимоги зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У померлого ОСОБА_5 є ще один син ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_2 .
На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на праві приватної власності належала ? частка квартири АДРЕСА_1 .
Таким чином, 14.01.2015 р., в день смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_1 .
За місцем знаходження спадкового майна разом із померлим батьком ОСОБА_5 постійно проживав і був зареєстрований його молодший син ОСОБА_3 ( позивач за зустрічним позовом).
19.01.2015 р. він звернувся до Четвертої нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
Листом від 15.07.2015 р. нотконтора повідомила, що за життя ОСОБА_5 склав заповіт не на користь синів. Надати інформацію про спадкоємця за заповітом та копію заповіту нотаріус відмовила.
І лише, отримавши із суду позов ОСОБА_2 , він дізнався, що за життя , а саме 21.06.2014 р. його батько ОСОБА_5 склав заповіт на користь ОСОБА_2 .
Вважає, що в момент підписання заповіту його батько не усвідомлював значення своїх дій і не міг ними керувати , з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 за життя страждав тяжкими хворобами, які беззаперечно вплинули на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Після 25.09.2013 р. і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 не міг самостійно пересуватися, не міг самостійно обслуговувати себе, постійно потребував стороннього догляду.
В 2005 році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення в/ч- НОМЕР_1 встановлений діагноз : « Распространенный остеохондроз позвоночника с длительным болевым синдромом. Вертеброгенная правосторонняя люмбалгия вследствии протрузии диска L5 позвонка, умеренно выраженный синдром. Церебральный атеросклероз. Дисциркуляторная энцефалопатия второй стадии с антено-невротическим и вести було-атоксическим синдромом, умеренно выраженные. Гипертоническая болезнь 2 стадии. Гипертензивное серце ( гипертрофия левого желудочка). ИБС. Атеросклеротический кардіосклероз НО. Хронический холецистит. Двусторонний хронический гайморит. Деформирующий артроз тазобедренных суставов з незначительным нарушением функций. Склеротическо- гипертоническая ангиопатия сетчатки І-ІІ ст. обеих глаз».
В 2007 році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення в/ч- НОМЕР_1 встановлені скарги на слабкість у кінцівках, подразливість, головний біль, запаморочення, втомлюваність, порушення сну. На протязі багатьох років завищені цифри АТ. Кожен рік проходить стаціонарне лікування 1-2 рази на рік. Гіпотензівні препарати приймає не регулярно. Встановлений діагноз : « Дисциркуляторна ( атеросклеротична, гіпертонічна) енцефалопатія 2 стадії з антено невротичним синдромом».
В 2008 році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення МСЧ ОАО « Мотор Сич» встановлені скарги : « Боли в эпигастрии, в мезагастрии с иррадиацией в спину, постоянно усиливающиеся в ночное время, общая слабость. Периодические головные боли в затылочной области, головокружения, кратковременные синкопальные состояния, неустойчивость АД в течении суток». Встановлений діагноз : Хронический панкреатит стадия обострения. Хронический гастродуоденит стадия обострения. Гипертоническая болезнь 2 ст., высокая стадия риска, гипертензивное сердце, СН 0».
В 2009 році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення МСЧ ОАО « Мотор Січ» встановлені скарги : « Головыне боли, головокружения, шаткость при ходьбе, высокие цифры АД». Встановлений діагноз : «Гипертоническая болезнь 2, высокая степень риска, гипертензивное сердце, СН 0; Неосложненный гипертензивный криз ( 23.01.2009). Астено- невротический синдром».
В цьому ж році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення в/ч- НОМЕР_1 встановлений діагноз : « Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертензівне серце, висока ступінь додаткового ризику. Астено невротичним синдромом».
В 2010 році при стаціонарном обстеженні терапевтичного відділення МСЧ ОАО «Мотор Січ» встановлені скарги : «Головокружения системного характера, шум в ушах, боли в левой половине грудной клетки, усиливающиеся при движении туловища, частые падения, давление повышается свыше 200/100». Встановлений діагноз : « Гипертоническая болезнь 2, тяжелой степени тяжести, высокий класс риска, гипертензивное сердце, СН 0; гипертензивная ангиоретинопатия. Хроническая гипертензивная энцефалопатия. Неалкогольный стеатогепатит минимальной степени активности».
В 2011 році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення МСЧ ОАО «Мотор Січ» встановлені скарги : « Шаткость при ходьбе , головокружения, частые падения, выраженная общая слабость, высокие цифры артериального давления, которые купирует клофелином, снижение массы тела, снижение аппетита. Назначенную комбинированную антигиперттензионную терапию принимает не регулярно. Встановлений діагноз : « Артериальная гипертензия 2, умеренная степень тяжести, высокий класс риска. Хроническая гипертензивная энцефалопатия. Токсическая полинейропания с преимущественным поражением нижних конечностей. Миопатический синдром, сенситивная атаксия. Токсический гепатит умеренной степени активности».
В 2012 році при стаціонарному обстеженні терапевтичного відділення в/ч- НОМЕР_1 надійшов ОСОБА_5 зі скаргами на виражену слабкість у нижніх кінцівках та забруднення рухів, нестійкість ходи, частий головний біль, подразливість, запаморочення, втомлюваність, порушення сну, біль в ділянці серця, завищені цифри АТ, серцебиття, задуха, набряк в нижній треті обох нижніх кінцівок. Встановлений діагноз : « Остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта зі значним порушенням функцій. Білатеральна люмбоішіалгія, радикулонейропатія, стійкий довготривалий больовий синдром, часто рецидивуючий перебіг порушення функції нижніх кінцівок. Ішемічна хвороба серця : стенокардія напруги, ФК-2. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії. Гіпертензівне серце ( гіпертрофія лівого шлуночка). Атеросклеротичний кардіосклероз. СН-2А. Церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна ( атеросклеротична, гіпертонічна) енцефалопатія 2 стадії з помірно вираженим антено- невротичним та веслібуло атаксичним синдромами. Деформуючий остеортроз обох тазостегнових суглобів першого ступеню з помірним порушенням функції. Пресбіопія. Ангіопатія сітківки за гіпертонічним типом другої стадії».
Відповідно до довідки № 987 від 8.10.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 звільнений по ст. 59п «Б» ( по хворобі) є інвалідом 2 групи ( довідка до акта огляду МСЕК Серія АД № 185215 від 29.09.2012 року).
Відповідно до Довідки до акта ( № 745) огляду МСЕК Серія 10 ААБ. Дата огляду 25.09.2013 р. ОСОБА_5 встановлена група інвалідності Перша Б з 13.09.2013 року « Заболевание получено в период прохождения военной службы. Нуждается в постоянном постороннем уходе».
Згідно Карты преемственности врачей ССНМП и амбулаторно поликлинической сети 5 12.01.2015 р. « ОСОБА_5 , 69 лет установлен диагноз : прогрессирующий дисциркул. смешанного генеза ЦА . Психиатр. синдром ИВС. Цироз печени.»
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть першопричинами смерті ОСОБА_5 є прогресуюча енцефалопатія ІІІ стадії, психоорганічний синдром, церебральний атеросклероз ІІІ ІХС. Постійна форма фібрілізації передсердь СНІІІ.
За таких підстав, ОСОБА_3 вважає, що в момент підписання заповіту 21.06.2014 р. на користь ОСОБА_2 , його батько ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.
Крім цього, вважає, що заповіт підписаний не батьком ОСОБА_5 , а іншою особою. ОСОБА_5 через свої фізичні вади, які виникли внаслідок наявних у нього захворювань, не міг самостійно писати, підписувати документи.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи : приватний нотаріус Тізенберг Д.Д., ОСОБА_4 , Четверта нотконтора про визнання недійсним заповіту об`єднаний в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Четверта нотконтора , про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом ( т.1, а.с.105).
В суді позивачка за первісним позов ОСОБА_2 позов підтримала з підстав, викладених по тексту її позову, просила суд його задовольнити. Проти зустрічного позову ОСОБА_3 - заперечувала з тих підстав, що її чоловік ОСОБА_5 в момент складання заповіту у повному обсязі усвідомлював значення своїх дій та міг ними керувати. При цьому зазначила, що на психічні захворювання її чоловік ніколи не страждав. Окрім цього, волевиявлення заповідача про позбавлення права на спадкування своїх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було вільним і відповідало його внутрішній волі.
Представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 в суді повністю підтримав позицію свого довірителя.
В суді позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених по його тексту, просив суд його задовольнити. Проти первісного позову ОСОБА_2 заперечував, просив у його задоволенні відмовити.
Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 в суді повністю підтримав позицію свого довірителя.
Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у неї були дружні стосунки. Останній раз вона бачилася з ОСОБА_5 у грудні 2014 року, коли приїжджала до ОСОБА_7 у гості. На той час ОСОБА_5 пересувався по квартирі за допомогою візка. Проте, коли вона його бачила, він лежав. На той час вона спостерігала, що він приймав їжу самостійно ; коли вона з ним спілкувалася, він розумів про що йде мова, у повному обсязі усвідомлював значення своїх дій. Під час візиту вона спостерігала, що стосунки між ОСОБА_7 були дуже добрі. При цьому, у розмові ОСОБА_5 їй скаржився на синів, сказав, що своїх дітей він не виховал.
Обставини складання заповіту свідку невідомі.
На які хвороби хворів ОСОБА_5 та які ліки приймав свідку невідомо.
Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що померлий ОСОБА_5 його рідний брат. З кінця 2013 р. по весну 2014 р. бачився з братом один раз на тиждень. Останній раз бачив брата у липні 2014 року.
На початку 2013 року ОСОБА_5 пересувався лише по квартирі, за межі квартири на вулицю вже не виходив. У нього були проблеми зі спиною.
Коли був у брата у гостях, він його не кормив, лише подавав на його прохання чай, який він пив самостійно, охопивши чашку двома руками, оскільки у нього дуже тремтіли руки.
У травні червні 2014 р. були випадки, коли брат його не впізнавав. Так, коли він приходив до брата, останній дуже уважно на нього дивився і питав « Ти хто?». В цей період часу ОСОБА_2 як правило знаходився у лежачому стані. У нього не було сил пересуватися по квартирі навіть на візку. Розмовляв брат мало, оскільки через сильні головні болі йому було важко це робити.
ОСОБА_2 скаржився свідку на головні болі, підвищений артеріальний тиск.
Коли брат вже не виходив з квартири, до нього приходили товариши, які приносили йому алкогольні напої. Алкоголь ОСОБА_2 вживав кожного дня. Після прийняття алкоголю поводив себе спокійно, та як правило спав.
Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що померлий ОСОБА_5 був її сусідом. З 2013 року він з квартири не виходив.
Останній раз вона бачила ОСОБА_5 весною 2014 року, коли заходила в квартиру, де він мешкав. Він знаходився у лежачому стані. Вона з ним спілкувалася, і як на її погляд, у нього були ознаки «старческого слабоумия», оскільки він її не впізнавав. У нього дуже тремтіли руки, у зв`язку з чим приймати їжу самостійно він не міг. ОСОБА_5 потребував постійного стороннього нагляду. Весною 2014 року вона була в квартирі ОСОБА_5 3 рази.
Їй відомо, що за ОСОБА_5 наглядав його брат. Саме брат ОСОБА_5 відчиняв їй двері та проводив до квартири, де вона і намагалася поспілкуватися з ОСОБА_10 .
Після смерті дружини, починаючи з 2005 року ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями. Останні 5 років життя він також вживав спиртні напої, які йому у квартиру приносив чоловік на ім »я ОСОБА_11 та сусідка.
Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що померлий ОСОБА_5 був її сусідом. Зустрічалася з ним вона лише на вулиці біля під`зду будинку. В квартирі у ОСОБА_5 ніколи не була.
Останній раз бачила ОСОБА_5 на вулиці восени 2013 року у нетверезому стані. До цього бачила його неодноразово у стані алкогольного сп`яніння.
На які хвороби страждав ОСОБА_5 свідку невідомо.
Свідок ОСОБА_13 в суді пояснив, що померлий ОСОБА_5 був його сусідом. Останній раз він бачив ОСОБА_5 у січні 2014 року. Коли він ( свідок) повертався додому, він звернув увагу, що двері квартири ОСОБА_5 були відчинені. ОСОБА_14 покликав його і попросив купити йому в аптеці спирту та мінеральної води. Він його прохання виконав.
В квартирі у ОСОБА_7 свідок ніколи не був. До вищезазначеного випадку у січні 2014 р. та після нього, свідок з ОСОБА_5 не спілкувався.
Йому відомо про те, що у період часу 2011-2012 р.р. ОСОБА_5 у себе вдома часто вживав спиртні напої з дівчиною на ім »я ОСОБА_15 та її хлопцем.
Зі слів ОСОБА_3 йому відомо, що його батько був неадекватним, погрожував йому.
Третя особа приватний нотаріус Тізенберг Д.Д., який посвідчував спірний заповіт, пояснила, що при посвідченні заповіту вона особисто спілкувалася з померлим, залишити все своє майно дружині ОСОБА_2 було його виваженим рішенням. З ОСОБА_5 вона ( нотаріус) спілкувалася приблизно 15 хвилин. Це був чоловік похилого віку ; розмовляв він повільно, проте вона чітко розуміла його намір розпорядитися своїм майном. Він був адекватним, розумів, що робить. Будь-яких сумнівів з приводу його психічного стану, або підозр щодо розумності його дій при складанні та підпису заповіту, у неї ( нотаріуса) не виникало. Заповіт посвідчувала на квартирі у ОСОБА_5 на прохання його дружини ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_5 мав можливість пересувати тільки в межах квартири на візку. При посвідченні заповіту ОСОБА_5 був у тверезому стані. Під текстом заповіту він самостійно зробив запис та поставив свій підпис.
В суді, для підтвердження своїх доводів, представник позивача за зустрічним позовом, з метою встановлення психічного стану ОСОБА_5 на момент підписання ним заповіту від 21 червня 2014 року, звернувся до суду з клопотанням про призначення по цій справі посмертної судової психіатричної експертизи, на вирішення якої пропонував поставити експертам наступне питання : « Чи страждав ОСОБА_5 на будь-які психічні захворювання та будь-які інші, окрім психічних, захворювання та чи вплинули вони на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 21 червня 2014 року ?».
Проведення посмертної судової психіатричної експертизи просив доручити фахівцям КУ Обласна психіатрична лікарня ( м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а).
Присутні в судовому засіданні учасники процесу, кожен в окремості, проти заявленого клопотання не заперечували.
Проте, під час обговорення питань, які доцільно поставити на вирішення експертам, сторони дійшли згоди щодо наступних питань :
1.В якому психічному стані знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час складання та підписання ним заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. 21 червня 2014 року за реєстровим номером 292, за яким ОСОБА_5 все належне йому майно заповідав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
2. Чи міг ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 за своїм психічним станом у зазначений час 21 червня 2014 року при підписанні спірного заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними ?
Суд, вислухавши доводи заявника , думки інших учасників процесу, кожного в окремості, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до наступного.
Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила ст. 225 ЦК України ( на яку посилається позивач за зустрічним позовом) поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними ( тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).
При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово- психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися особи саме на момент вчинення правочину.
Виходячи з наведених норм права, та за наявності клопотання позивача за зустрічним позовом про призначення у цій справі посмертної судово- психіатричної експертиз, суд вважає за необхідне клопотання в цій частині задовольнити.
Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.
Керуючись ст. ст. 168, 143, 144, п.5 ст. 202 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Призначити у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитріївна, ОСОБА_4 , Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, судову психіатричну ( посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання.:
1.В якому психічному стані знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час складання та підписання ним заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. 21 червня 2014 року за реєстровим номером 292, за яким ОСОБА_5 все належне йому майно заповідав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
2.Чи міг ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 за своїм психічним станом у зазначений час 21 червня 2014 року при підписанні спірного заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними ?
Проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи Обласна психіатрична лікарня ( м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а), попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.
Надати для проведення експертизи :
?матеріали цивільної справи № 2/331/393/2016 ( ЄУН 331/227/16-ц) ;
?медико- експертну справу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( у т.ч. акти огляду МСЕК № 137 від 23.05.2005 р., № 42 від 25.09.2012 р., № 745 від 25.09.2013 р.), заведену КУ « Обласний центр медико- соціальної експертизи» ЗОР ;
?медичні картки стаціонарного хворого №№ 7804, 378, 1377, 9175 госпітальне відділення дата госпіталізації відповідно з 19.11.2008 р. до 02.12.2008 р., з 21.01.2009 р. до 04.02.2009 р., з 26.02.2010 р. до 10.03.2010 р., з 15.12.2011 р. до 26.12.2011 р., заведені медико санітарною частиною АТ « Мотор Січ» ;
?медичну картку № 200735 ( 18) , заведену КЗ « ЗЦПМСД №1».
Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.
Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя : Н.Г.Скользнєва
20.07.2016