Справа № 363/672/16-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/4067/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 58 27.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

27 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Березовенко Р.В., Воробйова Н.С.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на незаконні дії державного виконавця,-

встановила:

у лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з вищезазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 лютого 2016 року вона отримала постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ Харитонової Н.О. по ВП №49435085 від 28 січня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Вищезазначену постанову вважає незаконною, оскільки заявником були оскаржені постанови про відкриття виконавчих проваджень, крім того, постанови містять неправдиву інформацію щодо її ідентифікаційного номеру, від якого вона відмовилась, в постанові має бути зазначено серія та номер паспорту боржника.

Просила скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ Харитонової Н.О. по ВП №49435085 від 28 січня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року в задоволенні скарги було відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, такою що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у зв'язку з тим, що відбувалося оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може проводити будь - які дії до закінчення розгляду скарг.

У вищезазначеній постанові про накладення арешту на майно боржника також внесені недійсні відомості про особисті дані боржника, також вказаний ідентифікаційний код від якого апелянт відмовилась у 2013 році і всі платежі проводяться за серією та номером паспорту.

Просила скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2016року та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддівдійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою що не може бути задоволеною.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 були отримані постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 листопада 2015 року за виконавчими провадженнями №49435138 та №49435085, вона скористалась своїм правом на оскарження даних постанов.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 березня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року визнана неподаною та повернута апелянту.

25 листопада 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Вишгородського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №363/2369/14-ц, виданого 12 жовтня 2015року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в розмірі 613416,07 гривень, номер провадження ВП №49435085.

Також, 25 листопада 2015року старшим державним виконавцем ВДВС Вишгородського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №363/2369/14-ц виданого 12 жовтня 2015року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору у розмірі 2740,50 гривень, номер провадження ВП №49435138.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем ВДВС Вишгородського районного управління юстиції у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого за рішенням суду у відповідності до статті 17 цього Закону визначені умови та строки добровільного виконання рішення суду та визначені інші необхідні умови.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема виконавчі листи, що видаються судами. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові вказується про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення.

В відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно ст.387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції узгоджуються з нормами процесуального права, які судом вірно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 потрібновідхилити, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді