АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/193/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 18.01.1980 р. він є власником 43/100 частини житлового будинку № 41 по бул. Шевченка в м. Черкаси. Відповідач є власником 57/100 частини житлового будинку № 41 по бул. Шевченка в м. Черкаси.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.09.2007 року, за позивачем рахується земельна ділянка загальною площею 501,0 кв.м. по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси.

Він на належній йому земельній ділянці має у власності прибудову до належної йому частини житлового будинку, а саме : «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3». Задня стіна вищезазначених прибудов разом з вікном прилягає до земельної ділянки, що належить відповідачу. Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки межа земельної ділянки відповідача має проходити на відстані 30 см. від будинку позивача.

Відповідачем було збудовано паркан висотою 2 м. на земельній ділянці, яка належить позивачу, таким чином фактична відстань між будинком та парканом на даний час складає близько пяти сантиметрів, що порушує його права.

Просив суд усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою площею 2,799 м2 за адресою : м. Черкаси, бул. Шевченка, 41 в м. Черкасах. Перенести паркан ОСОБА_6 на відстань 0,30 м від прибудов «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3» у відповідності до державних актів. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 залишено без задоволення .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що рішенням Черкаської міської ради народних депутатів № 536 від 11.04.1953 року для будівництва та обслуговування будинку, господарських споруд по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси виділена земельна ділянка в постійне користування площею 1102 кв.м. (а.с. 59)

Співвласниками домоволодіння станом на 25.03.1970 роки були ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які за спільною згодою здійснили розподіл земельної ділянки, що підтверджується актом від 25.03.1970 року та доданою до нього схемою. (а.с. 23)

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 18.01.1980 р. ОСОБА_5 є власником 43/100 частини житлового будинку №41 по бул. Шевченка в м. Черкаси.

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2010 року за ОСОБА_5 було визнано право власності на житловий будинок літ. А-І з прибудовою, сараї (літ. В), водоколонку №5, огорожу №1,9,10 по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №44567961 від 25.09.2015 року.

ОСОБА_6 є власником 57/100 частини житлового будинку №41 по бул. Шевченка в м. Черкаси.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2010 року за ОСОБА_6 визнано право власності на житловий будинок літ. А-ІІ з прибудовою літ. А2 ІІ та підвалом, літню кухню сарай літ. З, водоколонку № 6, замощення літ. І, огорожу № 3,4,7,8 по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси та присвоєно адресу : м. Черкаси, бул. Шевченка, 41/1. (а.с. 5)

Згідно з нотаріально посвідченою заявою від 03.01.2003 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погодились з розподілом земельної ділянки загальною площею 1119 кв.м. за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 41 згідно доданого плану. Згідно схеми розподілу земельної ділянки за ОСОБА_6 закріплено 499 кв.м., за ОСОБА_5 626 кв.м., з яких : у приватну власність 501 кв.м., в оренду 125 кв.м. (а.с. 90)

Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №617424 , ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 501,0 кв.м. на підставі рішення Черкаської міської ради від 19.07.2007 р. №2-969 п. 1.10. (а.с. 4)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено факту порушення його права на користування земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Зокрема, суд вірно взяв до уваги обставини встановлені висновком судової земельно-технічної експертизи №10/15 від 16.04.2015 року, (а.с. 24-35), де судовим експертом було встановлено, що частина спірної земельної ділянки - частина відрізка землі шириною 0,3 м., що проходить вздовж стін прибудов під. «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3» площею 0,0002 га належить ОСОБА_5, а частина спірної земельної ділянки в розмірі 0,0001 га належить ОСОБА_6 Після дослідження експертом документів, було визначено, що при приватизації земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при виконанні обмірів була допущена помилка в визначенні розміру ділянки межі від дальньої стіни житлового будинку літ. «А'-I» до кута повороту меж (замість 12,00 м. вказано 12,30 м.), у звязку з чим в державних актах на право власності на земельну ділянку межа між земельними ділянками проходить на відстані 0,30 м. від стін будівель «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3», в той самий час раніше вона проходила по стінам вищевказаних будівель.

Крім того, відповідачем до суду надані акти про встановлення спільної межі між домоволодінням по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси від 15.07.2013 року, де вказано : межі проходять по точках : 1-5 по забору; 5-7 по червоній лінії і має довжину 19,96 кв.м., 7-10- по лінії розподілу будинку; 10-12 по межі стіни сусіднього будинку; 12-1- по забору. (а.с. 83)

Відповідач в ході розгляду справи зазначив, що забір між ними стояв з 70-х років, він лише на тому ж самому місці поставив новий, не міняючи місце його розташування.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

За розясненнями, викладеними у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В силу ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (с.16 ЦК України).

Пунком 25 цієї ж Постанови розяснено, що суд сприяє сторонам у виконанні їх обовязку подати свої докази.

Для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд відповідно до ст.ст. 143,144 ЦПК призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про проведення експертизи з питання порушення меж земельних ділянок кожного з власників земельних ділянок, ніхто із сторін не заявляв.

Таким чином, суд розглянув справу за наявними в матеріалах справи доказами та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в позові позивачу.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що викладені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, правильності висновків суду не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

Суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307; 308; 314; 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2015 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :