Справа № 226/475/16-ц
Провадження № 2/226/310/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.

за участю секретаря Альберті О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні у м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 19 будинку № 2 на м-ні «Восточний» в м.Димитров Донецької області. В квартирі, крім позивача зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який до 2014 року мешкав разом з нею в зазначеній квартирі і зареєстрований в ній до теперішнього часу. В 2014 році ОСОБА_2 після сварки пішов від позивача разом зі своїми речами. З того часу він фактично у квартирі не мешкає, звязок з ним втрачений більш ніж два роки. В теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядитися своєю власністю, а реєстрація у квартирі відповідача створює для неї певні незручності у відчуженні квартири. Вважає, що оскільки відповідач не мешкає у спірній квартирі більш ніж один рік, то він втратив право на користування житловим приміщенням. Просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 19 будинку № 2 на м-ні «Восточний» в місті Димитров Донецької області.

Позивач до судового засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область м.Димитров м-н «Восточний», 2/19.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 25 листопада 1997 року та на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 березня 1997 року, позивачу належить квартира розташована за адресою: Донецька область м.Димитров м-н «Восточний», б. 2 кв. 19 (а.с. 8, 9, 10, 11, 13).

Згідно з довідкою ПП «ПЖФ «Гарант-Сервіс» м.Димитрова, наданою станом на 22.02.2016 року, у квартирі № 19 будинку № 2 м-ну «Восточний» в місті Димитров Донецької області, зареєстрована позивач ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_2 (а.с. 7).

29 лютого 2016 року комісією у складі працівників ПП «ПЖФ «Гарант-Сервіс» за участі сусідів складений акт, згідно з яким ОСОБА_2, не мешкає у квартирі номер 19 будинку номер 2 м-ну «Восточний» в місті Димитров Донецької області з вересня 2014 року (а.с. 12).

Вказані обставини та факт непроживання відповідача в квартирі за адресою: м.Димитров Донецької області м-н «Восточний», 2/19 без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що позивача знає як сусідку, вона мешкає над нею на третьому поверсі. Також знає відповідача, він з 2014 року, коли розбив свою машину, не мешкає за адресою: м-н «Восточний», 2/19, м.Димитров, з того часу вона його взагалі не бачила.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що позивача знає як сусідку. Відповідача теж знала. Відповідач не мешкає за адресою: м-н «Східний», 2/19, м.Димитров з осені 2014 р., з того часу вона його не бачила і де він мешкає їй невідомо.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що позивача знає, тому що вони мешкають в одному будинку. Відповідача також бачила. З осені 2014 р. відповідача за адресою: м-н «Восточний», 2/19, м.Димитров не бачила, місце його перебування невідомо.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При зясуванні причин відсутності відповідача ОСОБА_2 у квартирі, належній позивачу, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався спірною квартирою та був відсутнім, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з осені 2014 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою номер 19 будинку номер 2 м-ну «Восточний» в місті Димитров Донецької області.

На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 213-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати втратившим право користування квартирою за адресою: м-н «Східний», 2/19, м.Димитров Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін