Справа № 203/2942/16-ц
Провадження № 2/0203/1084/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної в місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

23 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної в м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від 2009 року по червень 2010 року. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини (відповідач) від народження дитини з нею не проживає, не цікавиться нею, матеріально не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини (а.с.а.с. 2 - 4).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, а відповідач - не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи у суді також не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах від 2009 року по червень 2010 року.

Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Державна реєстрація народження була проведена на підставі статті 126 Сімейного кодексу України (далі - СК) (а.с.а.с. 7, 11).

18 травня 2015 року позивач уклала шлюб з громадянином Турецької Республіки ОСОБА_4, прийнявши прізвище чоловіка і згодом змінивши прізвище дитини (а.с.а.с. 5, 9, 10).

15 червня 2016 року відповідач склав нотаріально посвідчену заяву про відсутність заперечень проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 15).

Відповідно до висновку третьої особи від 15.07.2016 року № 16/217 відповідач із сином не мешкає, не допомагає позивачеві у вихованні дитини, матеріально не підтримує, не цікавиться її розвитком і станом здоров'я, а позбавлення батьківських прав є доцільним.

На разі дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем, має добрі соціальні і побутові умови, а відповідач з ними не проживає, не цікавиться дитиною, матеріально їй не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.а.с. 8, 12 - 14).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Виходячи із засад розумності й справедливості при вирішенні судових спорів, закріплених у цивільному законодавстві України, ураховуючи встановлені судом обставини та виключно інтереси дитини, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити. Таке вирішення цивільної справи не позбавляє відповідача в майбутньому просити суд поновити його у батьківських правах.

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної в місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Тернівки Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 28 липня 2016 року.

Суддя М.О. Католікян