У х в а л а

іменем україни

27 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О.,

Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Відділу приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на будинок, визнання незаконними та скасування наказів, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_3. До присвоєння будинку поштового номера 30, будинок носив номер квартири АДРЕСА_1, яку згідно договору купівлі-продажу від 19 серпня 2002 року придбав позивач ОСОБА_7 В подальшому, розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28 січня 2003 року № 57 частині будинку, де знаходиться квартира НОМЕР_1 присвоєно окремий поштовий № 30. За договором дарування від 14 жовтня 2004 року ОСОБА_7 подарував 2/3 ідеальних часток будинку АДРЕСА_3 позивачам. ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є власниками квартир АДРЕСА_1 Реального розподілу допоміжних приміщень та конструктивних елементів, які є спільними для будинків № 30 (колишня квартира НОМЕР_1 будинок АДРЕСА_1 не було проведено. Відповідачі протиправно реконструювали належну їм квартиру, розширивши її за рахунок горища, яке було розміщене над житловим приміщенням, що належить позивачам. Вказана реконструкція проведена відповідачами без згоди позивачів та всупереч ухвали Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2005 року, якою вжито заходи забезпечення позову та заборонено проведення будь-яких будівельних робіт. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року, яка набула законної сили, скасовано виданий на ім'я ОСОБА_4 дозвіл на виконання будівельних робіт від 03 листопада 2000 року №298/2000. Визнано протиправними дії ІДАБК ЛМР по продовженню дії цього дозволу, визнано не чинним продовження дії дозволу. Позивачі вважають, що оскаржуваними свідоцтвами про право власності, наказами про їх видачу, реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації порушене їхнє право власності, оскільки вони є співвласниками горища над належним їм будинком № 30. Водночас, відповідачі саме за рахунок цього горища провели реконструкцію квартири АДРЕСА_1, збільшивши площу квартири.

Уточнивши свої позовні вимоги, позивачі просили визнати незаконним та скасувати: свідоцтво про право власності на квартиру від 13 березня 2012 року; свідоцтво про право власності на будинок від 13 грудня 2012 року; накази Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 13 березня 2012 року № 634ЖФ та № 2844ЖФ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 26 березня 2012 року, яким реєстратором ОКП ЛОР БТІ та ЕО прийнято рішення про державну реєстрацію на ім'я ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_2 з присвоєнням реєстраційного номера 36294017; скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що проведена Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області 28 грудня 2011 року.

У судовому засіданні 29 вересня 2015 року позивача ОСОБА_7 виключено із числа позивачів у зв'язку із смертю та визнано його правонаступником ОСОБА_2

Виключено із числа відповідачів Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, яка згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців припинена із 15 січня 2015 року та залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Державну архітектурно-будівельну інспекцію в Україні в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, положення про діяльність якої, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2014 року № 284.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року, позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 13 березня 2012 року, видане Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на ім'я ОСОБА_4

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 від 13 грудня 2012 року, видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_4

Визнано незаконними та скасовано накази Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 13 березня 2012 року № 634-Ж-Ф та № 2844-Ж-Ф.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав від 26 березня 2012 року, яким реєстраторе ОКП ЛОР БТІ та ЕО прийнято рішення про державну реєстрацію на ім'я ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_2 з присвоєнням реєстраційного номера 36294017.

Скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації (розширення та реконструкцію житлової квартири АДРЕСА_2 за рахунок об'єму частини горища будинку та спорудження гаража з господарськими приміщеннями), що проведена Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області 28 грудня 2011 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити, рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко