Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, що вчинений 06 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., зареєстрованого у реєстрі за № 460.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 січня 2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50007426 про надання кредиту у розмірі 340 031,94 грн. та 135 041,45 грн. додаткового кредиту.

В забезпечення кредитного договору 06 лютого 2013 року з відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею О.В., зареєстрований у реєстрі за № 261.

Святошинським ВДВС РУЮ в м. Києві на підставі виконавчого напису від 06.04.2015 року № 460 вчиненим Приватним нотаріусом КМНО Хижняком А.М. відкрито виконавче провадження № 47180867 по зверненню стягнення на автомобіль НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» з метою задоволення вимог останнього у розмірі несплачених чергових платежів 53 702,94 грн., штрафних санкцій за вимогами щодо оплати - 2 339,00 грн., витрат понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 3 150,00 грн., штрафу за порушення повернення кредиту - 68 006,39 грн., суми кредиту - 660 329,99 грн., а всього у розмірі 787 528,32 грн.

У ході виконавчого провадження № 47180867 активно вчиняються виконавчі дії спрямовані на примусове вилучення у нього автомобіля та його реалізації в рахунок погашення боргу перед ТОВ «Порше Мобіліті».

Про такі дії він дізнався 24.06.2015 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження після того як 06.06.2015 року на посту ДПС № 2 «Запоріжжя-Північ» було затримано належний йому автомобіль на підставі постанови від 16.04.2015 року про розшук майна боржника, про яку йому стало відомо від працівників ДПС.

Зазначений виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказана сума заборгованості не є безспірною, так як вона зазначена без врахування сум погашення кредиту, які були ним внесені 31.10.2014 року у розмірі 50 000,00 грн. та 01.12.2014 року у розмірі 6 000,00 грн., штрафні санкції нараховані безпідставно, а тому сума заборгованості є значно меншою, ніж заявлена ТОВ «Порше Мобіліті» до нотаріуса. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості.

Жодного письмового повідомлення щодо сплати кредитних зобов'язань у розмірі 787 528,32 грн. на його адресу не надходило, про таку суму боргу, яка одноособово нарахована відповідачем, він дізнався лише з матеріалів виконавчого провадження, тому він не міг заперечити проти нарахованої ТОВ «Порше Мобіліті» суми заборгованості.

Також в порушення п. 4 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України під час вчинення виконавчого напису нотаріус взагалі не зазначив у ньому строк за який проводиться стягнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.12.2015 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, яка являється поручителем позичальника за укладеним між сторонами договором кредиту (а.с. 180, 180 зв.).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позов та викладені у заяві обставини.

Представник відповідача Андрейків О.В. заперечував проти задоволення вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. та представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Третя особа ОСОБА_3 суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, у заяві вказала, що позов підтримує.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 25 січня 2013 року було укладено кредитний договір № 50007426, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 340 031,94 грн., що еквівалентно 41 721,71 дол. США та додатковий кредит в сумі 135 041,45 грн., що еквівалентно 16 569,50 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,90 % річних на 60 місяців (а.с. 20-31).

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодовець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами 06 лютого 2013 року було укладено договір застави транспортного засобу № 50007426, посвідчений Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею О.В., зареєстрований у реєстрі за № 261, за умовами якого позивачем передано в заставу належний йому транспортний засіб марки AUDI A6, державний номер НОМЕР_2 (а.с. 14-19).

Згідно зі ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

06 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. вчинено виконавчий напис № 460 про звернення стягнення на транспортний засіб марки AUDI A6, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі несплачених чергових платежів 53 702,94 грн., штрафних санкцій за вимогами щодо оплати - 2 339,00 грн., витрат понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 3 150,00 грн., штрафу за порушення терміну дострокового повернення кредиту - 68 006,39 грн., суми кредиту - 660 329,99 грн., що становить 787 528,32 грн. (а.с. 6).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку.

Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У матеріалах справи міститься копія вимоги (повідомлення) ТОВ «Порше Мобіліті» від 19.01.2015 року на ім'я ОСОБА_1 та вимоги від 19.01.2015 року адресована ОСОБА_3 щодо дострокового повернення кредиту і сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 120, 122). Також наявна копія рекомендованого повідомлення із зазначенням про те, що лист було вручено ОСОБА_1 особисто (а.с. 121).

Обидві вимоги надсилалися за адресою АДРЕСА_2.

Позивачем заперечується факт отримання ним вказаної вимоги, зазначаючи, що він проживає за місцем своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1, яка зазначена у кредитному договорі та за якою відповідач здійснював з ним листування, на підтвердження чого надано листи, а також акт від 21.10.2015 року посвідчений управителем ОСББ «Форт Запоріжжя», у якому зазначено про те, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 проживав з грудня 2012 року по квітень 2013 року (а.с. 219-224).

У адресованій відповідачу вимозі від 19.01.2015 року про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором зазначено про те, що станом на 19.01.2015 року заборгованість за кредитним договором становить у розмірі 784 465 грн. 00 коп., що складається із: дострокового повернення невиплаченої суми кредиту - 559 220,65 грн., несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 53 702 грн. 94 коп., штрафних санкцій 2 339,00 грн., витрат понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості 3 150,00 грн. та штрафу за порушення терміну повернення кредиту 166 052,41 грн. (а.с. 120).

Отже, убачається різниця між сумами, які зазначені у вимозі та сумами у виконавчому написі, а саме: у частині розміру дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, яка у вимозі зазначена 559 220,65 грн., а у виконавчому написі - 660 329,99 грн. та загальна сума кредитної заборгованості у вимозі складає 784 465 грн., а у виконавчому написі - 787 528 грн. 32 коп.

Відповідно п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи не підтверджується безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчі написи є нотаріальними діями, що вчиняють нотаріуси.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 зі змінами. Відповідно п. 1 даного Переліку, в разі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Приватним нотаріусом також не дотримано вимог ст. 89 Закону України «Про нотаріат», а саме у частині зазначення у виконавчому напису строку за який проводиться стягнення, лише вказано, що строк платежу настав 16 листопада 2014 року, у зв'язку з чим з виконавчого напису неможливо встановити за який період має погашатися заборгованість шляхом продажу заставного майна.

Факт наявної у виконавчому напису суми боргу позивачем не визнається, що свідчить про відсутність безспірності вимог, тому суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. (а.с. 1).

Керуючись ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 34, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 572, 589, 1054 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняка Андрія Миколайовича вчинений 06 квітня 2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 460, про звернення стягнення на транспортний засіб марки АUDІ, модель А6, рік виробництва 2012, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя