Справа № 755/9489/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання недійним правочину щодо звернення стягнення на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, витребування та повернення квартири, визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання недійним правочину щодо звернення стягнення на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, витребування та повернення квартири, визнання права власності на квартиру.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви визначені в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до частини п'ятої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Виходячи з положень ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2016 року позивачу надано строк для усунення недоліків до 30 червня 2016 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду, оскільки позивач, заявляючи окремо позовні вимоги про витребування та повернення об'єкту нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, у позовній заяві не визначила ціну позову, яка має бути розрахована виходячи з дійсною вартості майна, що є предметом спору, також позивачем сплачено судовий збір не в повному обсязі, виходячи із загального обсягу позовних вимог, які носять як немайновий, так і майновий характер.

05 липня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 отримав ухвалу суду, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

08 липня 2016 року представник позивача ОСОБА_2, на виконання ухвали суду, подав клопотання про виправлення недоліків, долучивши до клопотання квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1461,60 грн.

Згідно положень ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вивчивши матеріали позовної заяви та клопотання про усунення недоліків, суддя приходить до висновку, що позивачем не надано докази, які мали підтвердити виконання вимог суду, викладені в ухвалі від 14 червня 2016 року, оскільки позивачем не визначено ціну позову, що є обов'язковим при зверненні до суду з вимогами майнового характеру (в даному випадку окремо заявлені вимоги майнового характеру щодо витребування (повернення) об'єкту нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно), та передбачено ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, а саме виходячи з ціни позову розраховується розмір судового збору, як це передбачено ст.4 Закону України «Про судовий збрів», тому відсутні підстави вважати, що позивачем сплачено судовий збір в повному обсязі, виходячи із загального обсягу заявлених позовних вимог як майнового, так і немайнового характеру.

Таким чином, у визначений судом строк, позивачем не надано доказів, які мали підтвердити виконання вимог суду, які викладено в ухвалі суду від 14 червня 2016 року, що унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання недійним правочину щодо звернення стягнення на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, витребування та повернення квартири, визнання права власності на квартиру вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію ухвали направити представнику позивача ОСОБА_2 для відома.

Роз'яснюю позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :