Справа № 161/2575/16-ц
Провадження № 2/161/1698/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 квітня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Волиньгаз-Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Волиньгаз Збут» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до поданої відповідачем заяви-приєднання до договору постачання природного газу побутовим споживачам від 15.01.2016 року № позивач надає послуги по газопостачанню відповідачу ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що з 04.02.2008 року за вказаною адресою проживання відповідача, договір на газопостачання був заключний з ОСОБА_2. Відповідно до вимог чинного законодавства та Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, якою затверджено типовий договір постачання природного газу у споживача виникла потреба у переукладанні договору та газопостачання, оскільки до позивача із заявою звернувся відповідач ОСОБА_1. 07.12.2015 року працівниками відділу економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз» за адресою проживання відповідача виявлено факт порушення пункту 1 абзацу 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, шляхом створення механічним методом отвору в заглушеному зовнішньому газопроводі та розриву клейкої плівки, якою був опломбований запірний пристрій на газопроводі-вводі в житловий будинок. Внаслідок даного факту, відповідачем безобліково використовувався природній газ. По даному факту відповідач пояснив, що 17.08.2015 року працівниками ПАТ «Волиньгаз» за заборгованість за спожитий газ в сумі 3459,64 грн. здійснено припинення газопостачання шляхом механічного розєднання газопроводу-вводу та встановлення у місці розєднання трубопроводу заглушки перед газовими приладами, а також перекриттям запірного пристрою з обмотуванням клейкою плівкою та встановленням пломби. Крім того, 30.11.2015 року ним самовільно з метою підігріву житлового будинку, з застосуванням пилочного полотна прорізано отвір у заглушці газопроводу-вводі, зірвано на запірному пристрої клейку плівку для доступу до відкриття крану та встановлено гумовий шланг для зєднання розєднаних елементів трубопроводу. Такі дії надавали змогу відповідачу користуватись наявними у приміщенні газовими приладами без обліку про використання та відповідно без оплати за спожитий газ. Позивач зазначає, що свою провину відповідач ОСОБА_1 визнав та зобовязувався завдані ним збитки за спожитий газ відшкодувати в повному обсязі. Станом на 29.02.2016 року з врахуванням проведених оплат за спожитий газ, сума боргу відповідача перед ТОВ «Волиньгаз Збут» становить 22 370,69 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки та судові витрати по справі.

Представник позивача до початку судового засідання у справі надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити, проводити розгляд справи без його участі, щодо постановлення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.29).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням з відміткою про вручення (а.с.30).

За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відносини з приводу постачання фізичним особам енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про нафту та газ», а також нормативно-правовими актами в сфері газопостачання.

Судом встановлено, що 04.02.2008 р. між ВАТ «Волиньгаз» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання послуг з газопостачання № 206632 (а.с.13).

Відповідно до копії заяви-приєднання відповідача до договору постачання природного газу побутовим споживачам від 15.01.2016 року № позивач надає послуги по газопостачанню відповідачу ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Змістом ст. 51 Закону України «Про нафту та газ» передбачено, що споживач газу несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Здійснення контролю за дотриманням Правил (редакція яких діяла на момент виникнення спірних правовідносин) з боку споживачів відповідно до п. 31 цих Правил покладено на газопостачальну організацію.

Відповідно до вимог чинного законодавства та Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, якою затверджено типовий договір постачання природного газу у споживача виникла потреба у переукладанні договору та газопостачання, оскільки до позивача із заявою звернувся відповідач ОСОБА_1

Працівниками ПАТ «Волиньгаз» за адресою проживання відповідача, а саме: м. Луцьк, вул. Шума, 7 припинено газопостачання у звязку з підозрою на самовільне втручання в систему газопостачання, дана обставина стверджується копією акту № 350 від 07.12.2015 року (а.с.8).

З пояснень відповідача ОСОБА_1 від 07.12.2015 року, щодо самовільного втручання в систему газопостачання, наданих старшому фахівцю відділу економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_3 вбачається, що 30.11.2015 ним (відповідачем) самовільно з метою підігріву житлового будинку, з застосуванням пилочного полотна прорізано отвір у заглушці газової труби, зірвано на запірному пристрої клейку плівку для доступу до відкриття крану та встановлено гумовий шланг для зєднання розєднаних елементів трубопроводу (а.с.9-11).

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п.23, 25, 26 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач. Про порушення в роботі лічильника газу, несправність, виявлення зовнішнього пошкодження лічильника газу або виникнення сумнівів щодо достовірності його показань споживач зобовязаний невідкладно повідомити газопостачальне підприємство. Експертиза лічильника газу проводиться відповідно до Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27 грудня 2005 року №619. У разі, коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в зв'язку з наявною заборгованістю 11.12.2015 року позивачем за адресою м. Луцьк, вул. Шума, 7 було відправлено повідомлення про погашення заборгованість за спожитий газ у сумі 22 370,69 грн.

Проте, будь-які докази на підтвердження здійснення оплати заборгованості або погодження між сторонами відсутності такої заборгованості в матеріалах справи відсутні.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що станом на 29.02.2016 року з врахуванням проведених оплат за спожитий газ, сума боргу відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Волиньгаз Збут» становить 22 370,69 грн. (а.с.17).

У відповідності зі ст. 11 ЦПК Украіни суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ТОВ «Волиньгаз - Збут» заборгованість за спожитий природній газв сумі 22 370,69 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27 грудня 2005 року №619 суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Волиньгаз-Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Волиньгаз-Збут» заборгованість за спожитий природній газ в сумі 22 370(двадцять дві тисячі триста сімдесят) грн. 69 коп., на р/р 4 в АБ «Кліринговий дім», ІПН 84, МФО 300647.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Волиньгаз-Збут» судові витрати по справі в сумі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4