РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9498/16-ц

Провадження № 2-о/643/619/16

04.08.2016р. м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2, який помер 03.06.2016 р. у м. Красний Луч, Луганської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №45 виданого 03.06.2016 р. державною установою «Краснолуцький онкологічний диспансер». Однак отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно для отримання спадщини.

Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності та задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 був громадянином України, проживав та був зареєстрований та за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копіює паспорта.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №45 виданого 03.06.2016 р. державною установою «Краснолуцький онкологічний диспансер».

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст. 10 ч.1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Ст. 17 ч. ч. 1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник є громадянином України, має зареєстроване постійне місце проживання на території України; його батько, також був громадянином України та мав зареєстроване місце постійного проживання на території України, але помер, перебуваючи на окупованій території, про що було видано свідоцтво про смерть, вказана обставина унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України необхідно встановити факт смерті його батька.

За таких обставин, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладенного,керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03.06.2016 р. у м. Красний Луч, Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя - Я.М. Горбунова