25.07.2016 Справа № 756/3542/16-ц
Унікальний номер 756/3242/16-ц
Провадження № 2-з/756/185/16
У Х В А Л А

25 липня 2016 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, про визнання недійсним ордеру на житлове приміщення,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, про визнання недійсним ордеру на житлове приміщення.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Камбулова Д.Г. від 04 квітня 2016 року відкрито провадження у справі.

19 липня 2016 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 і будь-яким іншим особам, до вирішення цієї справи по суті, вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів його сім'ї із квартири АДРЕСА_1, а також перешкоджати будь-яким іншим чином у користуванні позивачем помешканням за вказаною адресою, а саме: просити відповідні служби газо- чи електропостачання обмежувати надання послуг та здійснювати інші дії.

В обґрунтування вимог про забезпечення позову позивач посилається на те, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва (суддя М.М.Маринченко) перебуває справа №2/756/2876/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_1 про виселення з квартири АДРЕСА_1без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що спірна квартира належить їй на праві власності на підставі розпорядження ОРДА в м. Києві від 02 листопада 2015 року, правомірність якого оскаржується позивачем у даній справі. На даний час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, оскільки ОСОБА_2 чиняться перешкоди, спрямовані на відключення електроживлення в квартирі, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»)

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з позовної заяви, позивач порушує питання про визнання недійсним ордеру на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, виданого на підставі розпорядження ОРДА в м. Києві №581 від 02 листопада 2015 року.

Порушуючи питання про заборону ОСОБА_2 і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів його сім'ї із квартири АДРЕСА_1, а також перешкоджати будь-яким іншим чином у користуванні позивачем помешканням за вказаною адресою, заявник тим самим просить застосувати заходи забезпечення позову, які не є співмірними із заявленими позовними вимогами в цій справі, оскільки у справі за позовом ОСОБА_1 вирішується питання про дійсність ордеру на житло.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, про визнання недійсним ордеру на житлове приміщення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.І. Шумейко