АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1642/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Костенко А.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н.В., Ювшина В.І.
секретарВинник І.М.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_9, Кищенецька сільська рада Маньківського району Черкаської області, Маньківська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та перерозподіл спадщини, та за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та перерозподіл спадщини, -

в с т а н о в и л а :

28 липня 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_7 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та перерозподіл спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_12, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_13.

Після їх смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_14, які є дочками померлих, звернулись у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а спадщину після неї прийняла ОСОБА_9.

Оскільки видача свідоцтва про право на спадщину не обмежена будь-яким строком, позивачка ОСОБА_8 у квітні 2015 року звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину після померлих батьків, де її було повідомлено, що після смерті батька позивачки ОСОБА_12 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом на ім'я сина померлого ОСОБА_16 на житловий будинок в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, та земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Кищенецьке».

ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спадщину після його смерті отримала його дружина ОСОБА_7.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_7 14.12.2004 року подарувала житловий будинок в с. Кищенці, Маньківського району, який отримала у спадщину після ОСОБА_16

Враховуючи наведене, позивачка вважає, що такими діями порушено її права на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батька ОСОБА_12

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_8 просила суд: визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані Маньківської державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_16 після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та після смерті ОСОБА_13, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в частині оформлення прав на спадкове майно виключно на ім'я ОСОБА_16;

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 09.12.2004 року Маньківської державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_16, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, згідно якого переоформлено спадщину на майно після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та після смерті ОСОБА_13, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

перерозподілити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_16;

визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/3 частини земельної ділянки, що складає 2,0284 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області;

стягнути з ОСОБА_7 20 878,04 грн. в якості компенсації вартості 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, а також 7399,55 грн. в якості компенсації вартості 5/18 часток земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок.

31 серпня 2015 року ОСОБА_9 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_7 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та перерозподіл спадщини, мотивуючи його тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері ОСОБА_15, яка прийняла спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, однак за життя не оформила спадщину.

В обгрунтування позову ОСОБА_9 наводить ті самі підстави, що і ОСОБА_8 та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати недійсними вказані вище свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_16; перерозподілити спадщину та визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що складає 2,0284 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кищенецької сільської ради, а також стягнути з ОСОБА_7 на її користь 20878,04 грн. в якості компенсації вартості 5/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, та 7399,55 грн. в якості компенсації вартості 5/18 часток земельної ділянки площею 0,6003 га, на якій розташований вказаний будинок.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задоволено у повному обсязі. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213,214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_12 (Т. 1 а.с. 9), а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його дружина ОСОБА_13 (Т. 1 а.с. 10).

Спадкоємцями після їх смерті були діти: ОСОБА_8, ОСОБА_14 та ОСОБА_16.

ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (Т. 1 а.с. 116). Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_9, яка відповідно до ч. 3 ст. 1270 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину (Т. 1 а.с. 119). Отже, до ОСОБА_9 в порядку ст. 1276 ЦК України перейшли права на прийняття спадщини після померлих ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Згідно матеріалів спадкової справи № 133 за 1998 рік, заведеної у Маньківській державній нотаріальній конторі, із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулись їх діти - ОСОБА_16, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 (Т. 1 а.с. 45,58).

В матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 02.12.1997 року, згідно якого ОСОБА_12 заповів належний йому на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_16 (Т. 1 а.с. 47).

Свідоцтво про право власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_12 видане 02 вересня 1998 року, тобто вже після смерті останнього, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року (Т. 1 а.с. 48).

02 жовтня 1998 року Маньківською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_16 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване у реєстрі за № 1387, на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на земельній ділянці розміром 5700 кв.м., належний спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Маньківської держадміністрацією 02.09.1998 року (Т. 1 а.с. 57).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 листопада 1999 року ОСОБА_16 отримав у спадщину земельну ділянку розміром 0,6003 га для ведення підсобного господарства, розташовану в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області (Т. 1 а.с. 85).

Крім того, 15 вересня 2001 року ОСОБА_16 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_13 на спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Кищенецьке» с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів (Т. 1 а.с. 32).

22 серпня 2001 року Маньківською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_12 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (додаткове) після смерті ОСОБА_12, на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Кищенецьке» с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів (Т. 1 а.с. 56).

ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (Т. 1 а.с. 65).

Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_7 (Т. 1 а.с. 87).

Спадкове майно складається з:

? Жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, Маньківського району;

? 1/4 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2;

? Приватизованої земельної ділянки площею 0,6003 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої по АДРЕСА_1;

? Приватизованої земельної ділянки площею 3,1109 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Кищенці, Маньківського району;

? Приватизованої земельної ділянки площею 2,9743 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Кищенці, Маньківського району;

? Автомобіля марки ВАЗ-21053, державний номерний знак НОМЕР_1;

? Грошових вкладів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд першої інстанції вірно виходив із того, що при оформленні спадщини після померлих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було порушено права на спадкове майно спадкоємців за законом першої черги ОСОБА_8 та ОСОБА_15

Так, з матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_13 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина на належне їм майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, Маньківського району; земельну ділянку площею 0,603 га за вказаною адресою; права на дві земельні частки (паї) розміром по 3,55 умовних кадастрових одиниць в КСГП «Кищенецьке», а також грошовий вклад.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Ст. 535 ЦК УРСР передбачено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Таким чином, спадкоємці після померлих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак, свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом були видані лише ОСОБА_16 на все спадкове майно, без урахування часток інших спадкоємців ОСОБА_8 та ОСОБА_15, заява яких також міститься в матеріалах спадкової справи № 133 за 1998 рік.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта, що подання даної заяви у встановленому порядку є сумнівним через виправлення у заяві та невідповідність даним Книги обліку реєстрації спадкових справ, оскільки недійсність даної заяви не встановлена в судовому порядку та надана суду державним нотаріусом як складова матеріалів спадкової справи № 133 за 1998 рік.

Отже, такими діями нотаріальної контори та ОСОБА_16, який не повідомив про наявність інших спадкоємців, було порушено права останніх, які підлягають захисту в судовому порядку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1, був спільною власністю подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Крім того, відповідно до ст. 535 ЦК УРСР ОСОБА_13 мала право на обов'язкову частку у спадковому майні ОСОБА_12, незалежно від наявності заповіту.

Таким чином, ОСОБА_16 мав право на спадкування за заповітом лише 1/6 частини вказаного житлового будинку, а інші 5/6 часток будинку повинні бути поділені між трьома спадкоємцями за законом. Отже, ОСОБА_16 повинен був успадкувати 8/18 частин будинку, а ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (а після неї ОСОБА_9.) по 5/18 частин спадкового будинку.

Після смерті ОСОБА_16 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_7 Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок по АДРЕСА_1, ОСОБА_7 14.12.2004 року подарувала ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (Т. 1 а.с. 169).

Відповідно до ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними.

Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Враховуючи наведене, оскільки спірний будинок на даний час відчужено та він не може бути поділений у натурі між спадкоємцями, так само як і земельна ділянка, площею 0,6003 га, на якій він розташований, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо наявності для стягнення компенсації за частку у спадковому майні з відповідачки ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Однак, судом помилково визначено розмір компенсації, яка підлягає до стягнення, у еквіваленті доларів США до гривні на час укладення договору дарування та з урахуванням курсу долара США на час винесення рішення у справі.

Так, з договору дарування житлового будинку від 14 грудня 2004 року, загальна вартість будинку по АДРЕСА_1, Маньківського району, згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.12.2004 року № 5777375 становить 17405 грн. (Т. 1 а.с. 169).

Оскільки сторонами не заявлялось клопотання про проведення експертизи для визначення дійсної вартості спірного будинку на час укладення договору дарування, при визначенні розміру компенсації, яка підлягає до стягнення на користь інших спадкоємців, слід виходити із вартості зазначеної у договорі дарування.

Таким чином, з ОСОБА_7 слід стягнути на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 компенсацію за частку у спадковому майні, а саме: житловому будинку по АДРЕСА_1, в розмірі по 4834,72 грн. кожній (17405*5/18).

Щодо компенсації за частку земельної ділянки площею 0,6003 га по АДРЕСА_1, суд першої інстанції вірно виходив із розміру нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2015 року, яка згідно довідки відділу Держземагенства у Маньківському районі від 25.09.2015 року становить 26638,40 грн. (Т. 1 а.с. 218).

Отже, з ОСОБА_7 слід стягнути на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 компенсацію за частку у земельній ділянці площею 0,6003 га по АДРЕСА_1, Маньківського району в розмірі по 7399,55 грн. кожній.

У зв'язку з тим, що з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 компенсацію за частку у спадковому майні - житловому будинку по АДРЕСА_1, та земельній ділянці площею 0,6003 га за цією ж адресою, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання частково недійсними свідоцтв, виданих на ім'я ОСОБА_16: 02.10.1998 року про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1, та 10.11.1999 року про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6003 га по АДРЕСА_1.

Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого 09.12.2004 року на ім'я ОСОБА_7, в частині житлового будинку по АДРЕСА_1, Маньківського району, та земельної ділянки площею 0,6003 га за цією ж адресою.

Під час оформлення спадщини ОСОБА_16 було також порушено права ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на спадкове майно, яке складалось із права на земельні частки (паї), розміром по 3,55 умовних кадастрових одиниць в КСГП «Кищенецьке», які належали померлим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Вказані права повинні були також ділитись на трьох спадкоємців.

Однак, після оформлення спадщини ОСОБА_16 приватизував вказані земельні частки (паї) та отримав Державні акти на право власності на землю: серія НОМЕР_2 від 28.110.2003 року на земельну ділянку площею 2,9743 га, розташовану в с. Кищенці, Маньківського району, та серії НОМЕР_3 від 28.10.2003 року на земельну ділянку площею 3,1109 га в с. Кищенці, Маньківського району (Т. 1 а.с. 80, 82).

У свою чергу, ОСОБА_7, після оформлення спадщини після смерті ОСОБА_16 отримала державний акт серія НОМЕР_4 на право власності на одну земельну ділянку площею 6,0852 га, до якої увійшли дві земельні ділянки, які належали ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а потім ОСОБА_16 (Т. 1 а.с. 34).

Враховуючи наведене, підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом в частині оформлення прав на спадкове майно виключно на ім'я ОСОБА_16, виданих 15.09.2001 року та 10.11.1999 року Маньківською державною нотаріальною конторою, а також свідоцтво про право на спадщину видане 09.12.2004 року на ім'я ОСОБА_7, в частині права на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок площею 3,1109 га та 2,9743 га, розташованих в с. Кищенці, Маньківського району. Крім того, слід визнати за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 право власності по 1/3 частині земельної ділянки площею 6,0852 га згідно державного акту серія НОМЕР_4.

Позовні вимоги щодо визнання державного акту серія НОМЕР_4 недійсним не заявлялись.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину, виданого 15.09.2001 року, оскільки воно міститься в Т. 1 на а.с. 32.

В матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності (Т. 2 а.с. 110). Однак, вказана заява задоволенню не підлягає, оскільки позивачі своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлих ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а оформлення спадщини, тобто отримання свідоцтва про право на спадщину не обмежене будь-яким строком. Таким чином, звернувшись до нотаріальної контори за видачею свідоцтв про право власності на спадкове майно у березні-квітні 2015 року, та дізнавшись про порушення своїх прав на спадкове майно, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулись до суду у липні-серпні 2015 року, а тому не пропустили строк позовної давності.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольняє частково.

Визнає недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15 вересня 2001 року Маньківською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 1876 на ім'я ОСОБА_16, в частині визнання у повному обсязі права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСГП «Кищенецьке», с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів, та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_13.

Визнає недійсним додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 серпня 2001 року Маньківською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 1691 на ім'я ОСОБА_16, в частині визнання у повному обсязі права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСГП «Кищенецьке», с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів, та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_12.

Визнає недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 09 грудня 2004 року Маньківської державно нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 3064 на ім'я ОСОБА_7, в частині визнання у повному обсязі права на:

приватизовану земельну ділянку площею 3,1109 га, розташовану в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_16 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.10.2003 року.

приватизовану земельну ділянку площею 2,9743 га, розташовану в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_16 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.10.2003 року.

Перерозподіляє спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та складалась із: жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, Маньківського району Черкаської області; земельної ділянки площею 0,6003 га по АДРЕСА_1, Маньківського району Черкаської області; права на дві земельні частки (паї) розміром по 3,55 умовних кадастрових одиниць в КСГП «Кищенецьке».

Визнає за ОСОБА_8 право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 6,0852 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серія НОМЕР_4.

Визнає за ОСОБА_9 право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 6,0852 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серія НОМЕР_4.

Стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 компенсацію вартості 5/18 частин спадкового жилого будинку та земельної ділянки площею 0,6003 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1, в розмірі 12234,27 грн.

Стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 компенсацію вартості 5/18 частин спадкового жилого будинку та земельної ділянки площею 0,6003 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1, в розмірі 12234,27 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачів понесені ними та документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи містяться квитанції про сплату ОСОБА_8 судового збору за подання позовної заяви в розмірі 243,60 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 243,60 грн., а також про сплату ОСОБА_9 судового збору за подання позовної заяви в розмірі 243,60 грн., які і підлягають до стягнення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_9, Кищенецька сільська рада Маньківського району Черкаської області, Маньківська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та перерозподіл спадщини, та за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та перерозподіл спадщини - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15 вересня 2001 року Маньківською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 1876 на ім'я ОСОБА_16, в частині визнання у повному обсязі права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСГП «Кищенецьке», с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів, та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_13.

Визнати недійсним додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 серпня 2001 року Маньківською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 1691 на ім'я ОСОБА_16, в частині визнання у повному обсязі права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСГП «Кищенецьке», с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів, та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_12.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 09 грудня 2004 року Маньківської державно нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 3064 на ім'я ОСОБА_7, в частині визнання у повному обсязі права на:

? приватизовану земельну ділянку площею 3,1109 га, розташовану в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_16 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.10.2003 року.

? приватизовану земельну ділянку площею 2,9743 га, розташовану в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_16 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.10.2003 року.

Перерозподілити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та складалась із: жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, Маньківського району Черкаської області; земельної ділянки площею 0,6003 га по АДРЕСА_1, Маньківського району Черкаської області; права на дві земельні частки (паї) розміром по 3,55 умовних кадастрових одиниць в КСГП «Кищенецьке».

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 6,0852 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серія НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 6,0852 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серія НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 компенсацію вартості 5/18 частин спадкового жилого будинку та земельної ділянки площею 0,6003 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1, в розмірі 12234 гривень 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 компенсацію вартості 5/18 частин спадкового жилого будинку та земельної ділянки площею 0,6003 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1, в розмірі 12234 гривень 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судові витрати в розмірі 487 гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 судові витрати в розмірі 243 гривень 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :