Справа № 643/6878/16-ц
Провадження № 2/643/4417/16
21.07.2016 Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді: Омельченко Н.І.
при секретарі - Коршак В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначає, що їй на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_1. В п. 14 договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 був зобовязаний в строк до 01.09.2014 року виїхати з вищевказаної квартири. У звязку з тим, що в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстрації вищевказаної квартири, а його місцезнаходження позивачу не відомо. До теперишнього часу вона проводить квартплату та плату за комунальні послуги самостійно за двох осіб за себе та за відповідача, який не є членом її родини. Вона змушена звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядженням своїм майном, а також визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 20 по вул. Гв. Широнінців, 22 в м. Харкові (а. с. 1-3).
Позивач в судове засідання зявилась та підтримала позовні вимоги у повному обсязі, доповнень до позову не мала.
Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню.
До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.
Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 22.08.2014 року реєстр № 1488, виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 ( а. с. 5);
З довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №34 за № 1213 від 24.05.2016 , вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11);
Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складаються із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ст.. 150 ЖК України, особи , які мають в приватної власності житловий будинок, (частину житлового будинку), квартиру, користуються ним, (нею) для особистого проживання та проживання членів родини, та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм бажанням (продавати, дарити, заповідати, надавати в оренду, укладати угоди).
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, реєстрація відповідача в квартирі АДРЕСА_2 перешкоджає позивачу здійснювати своє право на користування та розпорядження своїм майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 4-8, 10,11,60, 88, 209,212,214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.. ст.. 317, 316, 391, ЦК України, ст.. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд
Позов задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою № 20 в будинку № 22 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові.
Визнати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою № 20 в будинку № 22 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Омельченко Н.І.