УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Гончарука В.П.

з секретарем Красновою .І,В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про затвердження змін до мирової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про визнання права власності на об'єкти незавершеного будівництва.

В судове засідання сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду подання по суті.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного

Статтею 31 ЦПК України передбачено право сторін укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до приписів ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2012 року, було затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія", відповідно до якої визнано за ОСОБА_1 майнові права на двокімнатну квартиру №8, загальною приведеною площею 86,73 кв.м., розташовану на 5-му поверху в будівельних осях А-Ж 4-7, на 5-му поверсі будинку АДРЕСА_1, будівництво якої було повністю профінансовано ним у розмірі 494 361 (чотириста дев'яносто чотири тисячі триста шістдесят одна) гривень 00 коп.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру №8, загальною приведеною площею 86,73 кв.м., розташовану на 5-му поверху в будівельних осях А-Ж 4-7, на 5-му поверсі будинку АДРЕСА_1".

Провадження у цивільній справі № 2604/26454/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" в частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог - закрито.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про затвердження змін до мирової угоди задоволенню не підлягає, оскільки суд не має правових підстав для внесення змін до мирової угоди, яка була затверджена судом так як за результатом даного факту закрито провадження у цивільній справі в рамках якої дана мирова угода затверджувалась.

Разом з тим ухвала про затвердження мирової угоди є одним з видів судового рішення, яка після набрання законної сили підлягає виконанню в примусовому порядку шляхом відкриття виконавчого провадження державним виконавцем, та на стадії виконавчого провадження може затверджуватись нова мирова угода або вноситись зміни.

Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 175, 205, 206 ЦПК України суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія" про затвердження змін до мирової угоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: