Справа № 285/3590/15-ц
провадження № 2/0285/76/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.01.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Помогаєва А.В., при секретарі - Музика Н.Ю.

за участю осіб: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про набуття права власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку через набувальну давність,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Новоград-Волинського міської ради про визнання права власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинок за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Островського, 35.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.09.2000 року позивач придбав у власність 1/2 частину вказаного будинку на підставі договору дарування. Крім того, 22.11.2005 року позивач отримав у власність 1/4 ідеальну частину будинку на підставі договору дарування. Таким чином, позивач став власником 3/4 ідеальних частин будинку. Власником іншої 1/4 частини була ОСОБА_4, яка померла 08.09.1979 року, спадкоємці своїх прав на вказане майно не заявляли. Фактично позивач користується усім будинком. Він має намір збудувати прибудову до будинку, але відсутність права власності на 1/4 частину будинку, на думку позивача є перешкодою для цього. Посилався на ст. 344 ЦК України та просив визнати за ним право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку за набувальною давністю.

У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на спадщину від 10.02.1956 року власниками домоволодіння за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Островського, б. 33 є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Зі штампу на реєстраційному написі БТІ, що міститься у будинковій книзі, вбачається, що адресу (номер) будинку змінено рішенням виконкому міської ради з №33 на №35 по вул. Островського.

Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 28.09.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1810, ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_1 1/2 жилого будинку за адресою: вул. Островського, 35, м. Новоград-Волинський. (а.с. 7)

Відповідно до договору дарування від 22.11.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5Д2168, ОСОБА_10 подарував ОСОБА_1 1/4 ідеальну частину житлового будинку за вищевказаною адресою. (а.с 16)

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 року право власності на 3/4 будинку за адресою: вул. Островського, 35, м. Новоград-Волинський, зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 Право власності на решту частину будинку не зареєстровано.

Згідно технічного паспорту від 11.11.2013 р., домоволодіння за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Островського, 35, складається з веранди, коридору, кладової, двох кімнат. (а.с.9)

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію від КП «Новоград-Волинське МБТІ» про право власності на житловий будинок за адресою вул. Островського, 35 м. Новоград-Волинський.

Відповідно до листа № 4005 від 18.12.2015 р. право власності на вищевказаний будинок станом на 31.12.2012 року зареєстровано: 1) 1/2 частина житлового будинку за ОСОБА_1; 2) 1/4 частина за ОСОБА_10; 3) 1/4 частина за ОСОБА_7

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутні відомості про обтяження нерухомого майна за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Островського, 35.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ДР №0075528 від 25.04.2000 р., ОСОБА_11 померла 11.09.1979 року в республіці Білорусь. (а.с. 14)

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що розбіжність у написанні прізвища співвласника будинку «Тряшкіна Тамара Олексіївна» згідно правовстановлюючого документу та «Трякшина Тамара Олексіївна» згідно свідоцтва про смерть, виникла внаслідок описки у свідоцтві про право власності, оскільки записом у будинковій книзі підтверджується реєстрація проживання ОСОБА_11.

Відповідно до листа Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 29.12.2015 р., спадкова справа після смерті ОСОБА_11 за 1979-2015 р. не заводилась.

Отже, є підстави для висновку, що будь-яких правочинів щодо зазначеного домоволодіння ОСОБА_11 не вчиняла. Будь-які інші власники цього майна та спадкоємці відсутні, а відповідач не вживав заходів для визнання майна безхазяйним або відумерлою спадщиною.

Згідно записів в будинковій книзі та згідно реєстраційного запису в паспорті ОСОБА_1, він зареєстроавний у будинку № 35 по вул. Островського, в м. Новоград-Волинський з 17.03.1999 року, що свідчить про тривале відкрите володіння будинком.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Судом установлено, що жодна особа, крім позивача, не заявляє вимог щодо вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 174, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 ідеальну частку жилого будинку, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Островського будинок № 35, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 12.01.2016 року.

Повний текст рішення виготовлено 15.01.2016 р.

Головуючий А.В. Помогаєв