Провадження № 2/761/5729/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Слесар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 24 травня 2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2014 року ним та Відповідачем був укладений Договір безпроцентної позики (далі - Договір позики). Вказує, що згідно умов вказаного Договору позики він надав Відповідачу грошову позику у розмірі 11 000 000 грн. 00 коп. Також зауважує, що факт передачі грошей за даним Договором позики підтверджується розпискою Відповідача від 21.12.2014 року про отримання останнім грошових коштів. Зазначає, що незважаючи на те, що Договором позики встановлений строк повернення грошових коштів до 21.05.2015 року, станом на день звернення до суду, Відповідач, визнаючи як факт отримання позики, так і свої зобов'язання щодо її повернення, отримані від нього кошти так і не повернув. Оскільки Відповідач в добровільному порядку грошові кошти не повертає, просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь заборгованість за Договором позики у розмірі 11 000 000 грн. 00 коп.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення представника Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, 21.12.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір безпроцентної позики, згідно якого Позивач надав Відповідачу позику в розмірі 11 000 000 грн. 00 коп., а Відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути вказану суму позики у строк до 21.05.2015 року (а.с. 4-5).

При цьому, факт передачі Позивачем грошей за даним Договором позики підтверджується розпискою Відповідача від 21.12.2014 року про отримання останнім грошових коштів (а.с. 6).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором позики Відповідач не виконав, оскільки у встановлений в Договорі позики строк та по теперішній час коштів на суму 11 000 000 грн. 00 коп. Позивачеві не повернув.

При цьому, згідно положень ст. 174 ЦПК України, Відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, з огляду на те, що Відповідач у судовому засіданні позов визнав, визнання Відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 11 000 000 грн. 00 коп. підлягає задоволенню.

Крім того, в силу положень ст. 88 ЦПК України, із Відповідача на користь Позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 690 грн. 00 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає до стягнення 11 006 690 грн. 00 коп.

Враховуючи наведене, на підставі статтей 525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 64, 74, 76, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти у розмірі 11 006 690 (одинадцять мільйонів шість тисяч шістсот дев'яносто) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :