Номер провадження: 22-ц/785/1850/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Полякової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року про часткове задоволення скарги,

встановила:

У серпні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій з врахуванням уточнень від 23.11.2015 р., остаточно просив: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2015 р. ВП № 47096798; 2) визнати неправомірними дії державного виконавця Сударікової А.О. державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 09.04.2015 р. ВП № 47096798; 3) визнати неправомірними дії державного виконавця Сударікової А.О. державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.08.2015 р. ВП № 47096798; 4) скасувати постанову державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2015 р. ВП № 47096798; 5) скасувати постанову державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору від 09.04.2015 р. ВП № 47096798; 6) скасувати постанову державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.08.2015 р. ВП № 47096798.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що виконавче провадження у порушення законодавства відкрито не за місцем його проживання, оскільки він зареєстрований в Російській Федерації. Внаслідок цього підлягає скасуванню і постанова про стягнення виконавчого збору.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена після закінчення встановлених законом строків. Така постанова повинна бути винесена не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2015 р. скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_4 строк для звернення до суду.

Визнано неправомірними дії державного виконавця державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 по внесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 09.04.2015 р. ВП № 47096798. Скасовано постанову державного виконавця державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 про стягнення з боржника виконавчого збору від 09.04.2015 р. ВП № 47096798. В іншій частині вимог відмовлено у задоволенні

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, поданій через представника ОСОБА_6, оскаржує ухвалу в частині відмови в задоволенні вимог скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження та скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Просить в цій частині ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги. Апелянт посилається на те, що ухвала в оскарженій частині постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Приватне підприємство «Ніка-2» в письмових запереченнях на скаргу вважало необхідним скаргу відхилити. Ухвалу залишити без змін. Посилалося на те, що скаржник не довів в чому винесення оскарженої постанови державним виконавцем порушує його права. Виконавче провадження відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зупинено. Арешт було накладено за заявою приватного підприємства, яке одночасно поінформувало державного виконавця про наявність належного боржнику майна.

Представники приватного підприємства «Ніка-2» у судовому засіданні підтримали викладені в письмових запереченнях на скаргу доводи та вимоги.

Державний виконавець Сударікова А.О. та державна виконавча служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали. В судове засідання особисто не зявилася, представників не направили. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини особистої неявки та неявки представника не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця з винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження були вчинені відповідно до закону та в межах його повноважень. Права та свободи заявника порушені не були (а. с. 60 63).

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, цих висновків суд дійшов без порушень норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що на виконанні у державного виконавця державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 (далі Державний виконавець) знаходилося виконавче провадження із стягнення з ОСОБА_4 на користь ПП «Ніка-2» боргу в сумі 1 150 804,00 грн. (а. с. 5, 20 - 21).

07.08.2015 р. державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від ВП № 47096798 (а. с. 45).

Між сторонами склалися правовідносини із оскарження рішень, дій державного виконавця державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Можливість оскаржити дії або бездіяльність державного виконавця передбачена ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу». Статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт мана боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова про арешт мана боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 06.08.2015 р. до державного виконавця звернулося приватне підприємство із заявою про накладення арешту на майно боржника. Одночасно державного виконавцю було повідомлено про наявність у боржника нерухомого майна (а. с. 44). 07.08.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт мана боржника та оголошення заборони його на відчуження.

Колегія суддів також приймає до уваги, що апелянт ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не довів в чому саме порушені його права винесенням оскарженої постанови державним виконавцем.

Доводи апелянта про те, що оскаржена постанова винесена державним виконавцем через чотири місяці після спливу строку на добровільне виконання рішення суду та до моменту виявлення майна боржника, виходячи з вищевказаного не приймаються до уваги.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів його апеляційної скарги у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року про часткове задоволення скарги залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3