Ухвала

іменем україни

25 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» про визнання дійсною угоди купівлі-продажу квартири та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 12 січня

2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» (далі - ТОВ «Північзахідтрансбуд») про визнання дійсною угоди купівлі-продажу квартири та визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08 березня 2008 року між нею та відповідачем було укладено попередню угоду, за умовами якої вона зобов'язалась сплатити вартість квартири АДРЕСА_1, а ТОВ «Північзахідтрансбуд» зобов'язалось у строк до 30 квітня 2008 року укласти з нею договір купівлі-продажу вказаної квартири. Зазначає, що незважаючи на те, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, квартира їй передана,гроші нею сплачені, однак відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу спірної квартири.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2011 року позов задоволено.

Визнано дійсною угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладену між ОСОБА_5 та

ТОВ «Північзахідтрансбуд».

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - моменту державної реєстрації

Приписами ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року, викладених у п. 13 його постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК Українине застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

За таких обставин, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що норми ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, до яких віднесено, зокрема, договір купівлі-продажу нерухомості, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують, висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

А.О.Леванчук

О.М.Ситнік