АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Лапчевської О.Ф., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гладіліної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання поруки та договору поруки припиненими,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання припиненою поруку, що виникла на підставі Договору поруки №166/15-10 від 28.07.2010, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем та визнання припинений вказаний Договір поруки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2016 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на незаконність рішення суду, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що з моменту ліквідації ТОВ «Авіто Дніпро» його зобов'язання за кредитним договором перед ПАТ «Промінвестбанк», як позичальника припинилися остаточно, а тому припинилася порука, якою забезпечувалися зобов'язання за вказаним кредитним договором, внаслідок чого і припинився договір поруки.

Справа № 761/35128/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6647/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для припинення зазначеного договору поруки при розгляді справи не встановлено.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

За змістом ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2010 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Авіто Дніпро» був укладений Кредитний договір №164/02-10 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 40 500 000,00 грн. зі сплатою 22% річних строком користування до 13.06.2013 (т. 1, а. с. 11-22). Сторони домовились та зазначили в п. 3.12.1 Договору (з врахуванням змін від 30.09.2010), Позичальник зобов'язується до 30.11.2010 забезпечити надходження грошових потоків та в подальшому проводити через рахунки в Банку власні кошти (забезпечувати надходження та залишки) в розмірі, пропорційному частині кредитів ПАТ «Промінвестбанк» у кредитному портфелі Позичальника. Контроль надходжень на рахунок Позичальника та розрахунок частки надходжень здійснюється (середньоарифметичне значення), починаючи з 01.12.2010 та в подальшому щоквартально, на основі статистичної звітності Позичальника та банківських даних щодо надходжень, розрахованих згідно з методикою Банку, довідок з інших банків. В разі не переведення зазначених обсягів грошових потоків, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 1 (один) процент річних з місяця, наступного за тим, в якому виявлене таке порушення. Зміна процентної ставки здійснюється без укладення додаткових договорів про внесення змін до цього Договору. За умовами п. 3.8 Кредитного договору, забезпеченням кредиту є, зокрема, фінансова порука ТОВ «Авто Трейдінг Груп» на всю суму зобов'язань за ТОВ «Авто Дніпро» за цим Договором. Згідно з п.5.1 Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього Договору зобов'язань винна сторона сплачує іншій стороні неустойку, передбачену цим Договором, а також відшкодовує збитки, понесені іншою стороною.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.07.2010 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №166/15-10, відповідно до якого Поручитель, який ознайомлений з умовами Кредитного договору та зобов'язується перед Кредитором відповідати за погашення боргу за Кредитним договором на засадах солідарного боржника (т. 1, а. с. 26-29). Пунктом 2.1 договору передбачено, що поручитель у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором по сплаті Кредитору заборгованості по кредиту в сумі 40 500 000,00 грн. строком повернення до 13.06.2013, процентів за користування кредитом, нарахованих із розрахунку 22% річних, комісійної винагороди за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 0,5% річних; неустойки (штрафу, пені); збитків, завданих Кредиторові. Відповідно до п. 2.2 у випадку невиконання або прострочення виконання Позичальником зобов'язань, що випливають із кредитного договору, Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Позичальник, але в будь-якому випадку розмір відповідальності Поручителя не повинен перевищувати розмір забезпеченого зобов'язання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2012 у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_4, третя особа - ТОВ «Авіто Дніпро» про стягнення заборгованості за договором поруки, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №164/02-10 від 28.07.2010 у розмірі 38 023 775,47 грн. (т. 1, а. с. 197-198). Рішення суду набрало законної сили та 19.09.2012 був виданий виконавчий лист(т. 1, а. с. 199). Зазначене рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на даний час оскаржується та справа знаходиться на розгляді в Апеляційному суді Дніпропетровської області. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 зупинено апеляційне провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом (т. 1, а. с. 205). Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 у справі №38/5005/13184/2011 за заявою ТОВ «Сервіс Техноарт» до боржника ТОВ «Авіто Дніпро» про визнання банкрутом, затверджено ліквідаційний баланс, звіт ліквідатора ТОВ «Авіто Дніпро», ліквідовано юридичну особу - ТОВ «Авіто Дніпро», м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Т. Шевченка, буд. 10, офіс 229 (). Як зазначено в ухвалі суду, згідно п. 6 ст. 31 Закону, вважаються погашеними вимоги, зокрема, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ» на суму 60 218 325,72 грн. Відповідно до п. 6 ст. 31 Закону, вимоги не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними в тому числі і вимоги, по яких були відкриті виконавчі провадження. Даною ухвалою суду встановлено, що 18.12.2014 з рахунку боржника перераховані грошові кошти в розмірі 634 351,36 грн. на рахунок ПАТ «Промінвестбанк» з метою погашення кредиторських вимог останнього. В той же час в ухвалі зазначено, що загальна сума вимог не задоволених за недостатністю майна становить - 297 833 387,34 грн. (т. 1, а. с. 35-47). 21.01.2015 реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області вчинила запис №4053225 про припинення ТОВ «Авіто Дніпро» (т. 1, а. с. 33). Позивач зазначає, що порука припинилась виходячи з приписів ч. 1 ст. 599 ЦК України у зв'язку з погашенням заборгованості в ході ліквідаційної процедури; друга частина зобов'язань припинилась на підставі ч.1 ст. 598 ЦК України та ч. 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки вимоги не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними, а тому оскільки припинені зобов'язання за кредитним договором, припинилась також і порука. Також, порука припинилась на підставі статті 609 ЦК України, оскільки ліквідовано юридичну особу - позичальника. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що відповідач, який добровільно погодився на умови кредитного договору повинен їх виконувати.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2012 у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_4, третя особа - ТОВ «Авіто Дніпро» про стягнення заборгованості за договором поруки, стягнуто з ОСОБА_4на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №164/02-10 від 28.07.2010 у розмірі 38 023 775,47 грн.(т. 1, а. с. 197-198).

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

(Правова позиція Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі № 6-172цс15).

За наведених обставин та оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на збільшення Банком в одноособовому порядку процентної ставки за вказаним кредитним договором внаслідок чого збільшилась відповідальність позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги фактично повторюють підстави позову, по яким суд першої інстанції зробив висновки, з якими погодилась і колегія суддів.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи вищевикладене.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

О.Ф.Лапчевська