справа № 208/4785/13-ц
№ провадження 2/208/864/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- представника відповідачів ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У своєму позові позивач зазначив, що 25 липня 2006 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/1376-ПР відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 400 доларів США з виплатою процентною ставкою 11,0% річних в термін не пізніше 24 липня 2009 року. Станом на 26 квітня 2013 року заборгованість позичальника перед банком склала 7 515,94 доларів США, що становить 60 074,91 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту 2 133,58 доларів США, що становить 17 053,70 грн.; заборгованість за відсотками 953,66 доларів США, що становить 7 622,60 грн.; заборгованість по комісії у розмірі 434,96 доларів США, що становить 3 476,64 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2 453,74 долари США, що становим на 26 квітня 2013 року складає 19 612,74 грн.; штраф у розмірі 1 540,00 доларів США, що становить 12 309,22 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 липня 2006 року було укладено договір поруки № 1376/2-ПР між банком та ОСОБА_4; договір поруки № 1376/1-ПР між банком та ОСОБА_5.

З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість в розмірі за кредитним договором № 8/2006/840-К/1376-ПР від 25 липня 2006 року в сумі 7 515,94 доларів США, що складає 60 074,91 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту 2 133,58 доларів США, що становить 17 053,70 грн.; заборгованість за відсотками 953,66 доларів США, що становить 7 622,60 грн.; заборгованість по комісії у розмірі 434,96 доларів США, що становить 3 476,64 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2 453,74 долари США, що становим на 26 квітня 2013 року складає 19 612,74 грн.; штраф у розмірі 1 540,00 доларів США, що становить 12 309,22 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду клопотання, у якому просить суд розглянути справу за їх відсутність та позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_1 надав суду заперечення проти позову, а також заяву про застосування строків позовної давності. У своєму запереченні представник відповідачів зазначив, що дійсно між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15 400 доларів США з виплатою процентної ставки 11,0% річних та термін до 24 липня 2009 року, перебіг позовної давності почався з 25 липня 2009 року, на день звернення до суду є червень 2013 рік, що становить 3 роки та 11 місяців. Крім того, сума нарахованої пені значно перевищує розмір збитків, заподіяних позивачу. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2006 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/1376-ПР відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 400 доларів США з виплатою процентною ставкою 11,0% річних в термін не пізніше 24 липня 2009 року, що вбачається з наданого суду копії договору (а.с.5-6).

Як визначено в ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до наданих суду розрахунків вбачається, що станом на 26 квітня 2013 року заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед банком склала 7 515,94 доларів США, що становить 60 074,91 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту 2 133,58 доларів США, що становить 17 053,70 грн.; заборгованість за відсотками 953,66 доларів США, що становить 7 622,60 грн.; заборгованість по комісії у розмірі 434,96 доларів США, що становить 3 476,64 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2 453,74 долари США, що становим складає 19 612,74 грн.; штраф у розмірі 1 540,00 доларів США, що становить 12 309,22 грн. (а.с.18-21).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 липня 2006 року було укладено договір поруки № 1376/2-ПР між банком та ОСОБА_4 та договір поруки № 1376/1-ПР між банком та ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з договору поруки від 25 липня 2006 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_4, у п.1.1 поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 8/2006/840-К/1376-ПР від 25 липня 2006 року, в тому числі повернути до 24 липня 2009 року кредит у сумі 15 400 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 11%, сплатити інші платежі, сплатити можливі штрафні санкції.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна даність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила.

Так, за зобовязаннями з визначенням строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії договору, скільки з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї статті початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої особи право на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідачів за тілом кредиту, заборгованості по комісії, пені, відсотків, штрафів не підлягають задоволенню, оскільки сплив строк позовної давності, якій необхідно відраховувати з часу настання строку виконання зобов'язання, тобто з 24 липня 2009 року, а позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за зазнаним кредитним договором лише 18 червня 2013 року, тобто більше трьох років, та, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, більше шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, а також те, що в задоволені позову відмовлено, вимоги позивача про стягнення судового збору не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 207, 256, 257, 258, 259, 525, 526, 527, 530, 536, 553, 554, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.