Справа № 159/4200/15-ц
Провадження № 2/159/26/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ЕООД «Маги Тур» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним вище позовом про стягнення моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

Позивач ОСОБА_6 помер 28.01.16 р., тому ухвалою суду від 18.07.16 р. провадження у справі в частині його позовних вимог було закрито.

Позивач ОСОБА_1свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є потерпілою від дорожньо транспортної пригоди (далі - ДТП), що мала місце о 07 год. 20 хв. 11.07.13 р. на а/д «Доманово Ковель Чернівці - Тереблече» поблизу с. Колодяжного Ковельського району Волинської області, в районі 90 км + 100 м, де водій автобуса марки «Сетра», д. н. Х 4171 ВК Іванов ОСОБА_7, громадянин ОСОБА_8 Болгарії, керуючи автобусом та рухаючись у напрямку м. Луцька, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із рейсовим автобусом марки «Еталон», д. н. АС 0465 АМ, сполученням «Гряда - Луцьк», що рухався в напрямку м. Ковеля Волинської області. В результаті ДТП 36 пасажирів отримали травми, у 9 пасажирів травми виявились смертельними. Серед пасажирів автобуса марки «Еталон» була і вона. Як зазначено у постанові про закриття кримінального провадження прокуратури Волинської області (далі постанова), згідно з висновком судово - медичного експерта від 04.10.13 р., вона отримала тілесні ушкодження у виді: політравми, закритої черепно - мозкової травми з забоєм головного мозку, закритої травми живота з крововиливом в черевну порожнину та розривом правої долі печінки; післятравматичний ексудативний плеврит справа. Переломи. Травми стосовно живої особи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Зазначає, що ДТП відбулось з вини водія автобуса марки «Сетра», який грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме: п. п. 2.36, 10.1., 11.2., 11.3. В ході розслідування було встановлено, що порушення вимог ПДР, що були допущені водієм автобуса марки «Сетра», знаходяться у прямому причиновому зв»язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Постановою кримінальне провадження, що було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 120 130 200 200 002 87 11.07.13 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286 КК України, було закрито у зв»язку із тим, що водій автобуса «Сетра», який являвся винуватцем ДТП, помер. Зазначає, що в результаті ДТП їй було завдано значної моральної шкоди. Внаслідок ДТП вона отримала важкі травми, в результаті чого стала інвалідом 2 гр., а з 26.05.15 р. 3 гр. довічно; позбавлена можливості вести звичний ритм свого життя, не може виконувати роботу, яку виконувала до ДТП, так як стала частково непрацездатною; отримані нею травми приносять їй постійний фізичний біль, тому вона змушена періодично проходити курси лікування в лікувальних закладах та нести додаткові витрати на придбання життєво необхідних ліків. Вона почала відчувати постійний дискомфорт при спілкуванні, стала напруженою та нервовою. Розмір нанесених їй моральних страждань оцінює в сумі 800 000 грн.. Просить позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 свої позовні вимоги мотивували тим, що

вони також є потерпілими від вищезазначеної ДТП. Серед пасажирів автобуса «Еталон», які отримали смертельні травми та померли на місці ДТП, була їх дочка - ОСОБА_9, 05.05.89 р. н.. Зазначають, що ДТП відбулось з вини водія автобуса «Сетра», який грубо порушив вимоги ПДР. В ході розслідування було встановлено, що порушення вимог ПДР, що були допущені водієм автобуса марки «Сетра», знаходяться у прямому причиновому зв»язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Постановою кримінальне провадження, що було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 120 130 200 200 002 87 11.07.13 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286 КК України, було закрито у зв»язку із тим, що водій автобуса марки «Сетра», який являвся винуватцем ДТП, помер. Зазначають, що в результаті ДТП їм було завдано значної моральної шкоди як батькам ОСОБА_9 - смертю дочки внаслідок непоправної втрати. Вони змушені терпіти моральний та фізичний біль. Осягнути в повній мірі рівень їх моральних страждань, пов'язаних із смертю дочки, оцінити у грошовому виразі - їм надзвичайно важко. Моральних страждань їм завдає саме усвідомлення того, що їх дитини у такому молодому віці - 24 р. - вже немає серед живих через злочинну недбалість водія. Вони змушені жити з болем непоправної втрати. У них погіршилось здоров»я, так як вони позбулися нормального сну, режиму життя, що вели до смерті дочки; змушені приймати седативні та заспокійливі засоби, так як внутрішній біль страждань приносить їм фізичні страждання. Почали відчувати постійний дискомфорт при спілкуванні, стали напруженими та нервовими. Біль втрати рідної дитини з роками не стихає, а наростає щодня. Розмір нанесеної їм моральної шкоди, шо полягає у моральних стражданнях, оцінюють в сумі по 800 000 грн. кожному.

Позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона також є

потерпілою від вищезазначеної ДТП. Серед пасажирів автобуса марки «Еталон», які отримали смертельні травми та померли на місці ДТП, була її дочка ОСОБА_10, 04.06.86 р. н.. Зазначає, що ДТП відбулось з вини водія автобуса марки «Сетра», який грубо порушив вимоги ПДР. Було встановлено, що порушення вимог ПДР, що були допущені водієм автобуса марки «Сетра», знаходяться у прямому причиновому зв»язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Постановою кримінальне провадження, що було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 120 130 200 200 002 87 11.07.13 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286 КК України, було закрито у зв»язку із тим, що водій автобуса «Сетра», який являвся винуватцем ДТП, помер. Зазначає, що в результаті ДТП їй було завдано значної моральної шкоди як матері ОСОБА_10 - смертю дочки внаслідок непоправної втрати. Вона змушена терпіти моральний та фізичний біль. Осягнути в повній мірі рівень її моральних страждань, пов'язаних із смертю дочки, оцінити у грошовому виразі - їй надзвичайно важко. Моральних страждань їй завдає саме усвідомлення того, що її дитини у такому молодому віці - 27 р. - вже немає серед живих через злочинну недбалість водія. Вона змушена жити з болем непоправної втрати. У неї погіршилось здоров»я, так як вона позбулась нормального сну, режиму життя, що вела до смерті дочки; змушена приймати седативні та заспокійливі засоби, так як внутрішній біль страждань приносить їй фізичні страждання. Почала відчувати постійний дискомфорт при спілкуванні, стала напруженою та нервовою. Біль втрати рідної дитини з роками не стихає, а наростає щодня. Розмір нанесеної їй моральної шкоди, шо полягає у моральних стражданнях, оцінює в сумі 800 000 грн.. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, свої позовні вимоги, кожен зокрема, підтримали повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Просять позовні вимоги їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1суду додатково пояснила, що її тілесні ушкодження були важкими, вона тривалий час лікувалась, могла піти з життя внаслідок ДТП. Через травми втратила заплановану роботу продавцем. За меддопомогою з приводу свого хворобливого стану вона зверталась неодноразово. Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 суду додатково пояснив, що як він, так і позивач ОСОБА_4 є пенсійного віку. Дочка, яка загинула у ДТП, з ними разом не проживала, мала дитину, однак, часто була у них. В даний час вони страждають через втрату своєї дочки. Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

Позивач ОСОБА_3 суду додатково пояснила, що вона є пенсійного віку. Дочка, яка загинула у ДТП, проживала разом з нею та батьком ОСОБА_6, який через непомірні хвилювання, помер у 2016 р.; своєї сім»ї не мала. В даний час вона страждає через втрату своєї дочки. Просить позов задовольнити.

Представник усіх чотирьох позивачів - адвокат у судовому засіданні позовні вимоги своїх довірителів підтримала повністю, просила позовні вимоги кожного з позивачів задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Матеріали позовів відповідачеві, місце знаходження якого - ОСОБА_8 Болгарія, вручено судом відповідно Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, що підписана в Гаазі 15.11.65 р., до якої Україна приєдналась 19.10.2 000 р..

Суд, заслухавши пояснення кожного з присутніх позивачів та представника усіх чотирьох позивачів - адвоката, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги кожного з чотирьох позивачів підставні та підлягають до часткового задоволення.

Згідно п. 2 Постанови Пл. ВС України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 р. за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.

Ст. 23 ЦК України встановлено , що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою слід розуміти страждання фізичної особи заподіяні громадянинові, що призвели до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним свої звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Цивільним кодексом України, зокрема статтею 1 167, визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини„ а також в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ст. 1 168 ЦК України визначено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи , відшкодовується батькам.

Ч. ч. 1, 2 ст. 1 187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання ... тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами ст. 1 172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов»язків.

Судом встановлено, що 11.07.13 р., о 07 год. 20 хв. на автодорозі «Доманово Ковель Чернівці - Тереблече», поблизу с. Колодяжного Ковельського району Волинської області, на 90 км + 100 м водій туристичного автобуса марки «Сетра», д. н. Х 4171 ВК Іванов ОСОБА_7, громадянин ОСОБА_8 Болгарії, який рухався в напрямку м. Луцька, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із рейсовим автобусом «Еталон», д. н. АС 0465 АМ, сполученням «Гряда - Луцьк», що рухався в напрямку м. Ковеля Волинської області.

Встановлені обставини підтверджені копією постанови прокуратури Волинської області від 20.11.13 р. про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що дорожньо - транспортна пригода, що мала місце 11.07.13 р., о 07 год. 20 хв. на автодорозі «Доманово Ковель Чернівці - Тереблече» поблизу с. Колодяжного Ковельського району ОСОБА_6 якої області, на 90 км + 100 м, виникла з вини водія автобуса «Сетра», який порушив вимоги Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з копій: договору наймання автобуса, укладеного між фірмою «ЕООД ОСОБА_11» та відповідачем 01.05.11 р.; договору оренди автобуса, укладеного між цими ж особами, відповідач винайняв в порядку оренди вищевказаний автобус марки «Сетра». Використовувався відповідачем на відповідній правовій підставі.

Та обставина, що водій автобуса марки «Сетра» ОСОБА_12 за станом на дату ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем, стверджується копією трудового договору від 28.01.11 р.; копією постанови прокуратури Волинської області від 20.11.13 р. про закриття кримінального провадження.

Та обставина, що ОСОБА_9 є дочкою позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, стверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_13.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_13 померла 11.07.13 р. у с. Колодяжному Ковельського району Волинської області внаслідок ДТП, що також стверджується копією постанови прокуратури Волинської області від 20.11.13 р. про закриття кримінального провадження.

Та обставина, що ОСОБА_10 є дочкою позивача ОСОБА_3, стверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_10.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_10 померла 11.07.13 р. у с. Колодяжному Ковельського району Волинської області внаслідок ДТП, що також стверджується копією постанови прокуратури Волинської області від 20.11.13 р. про закриття кримінального провадження.

Позивач ОСОБА_1 визнавалась за висновком МСЕК непрацездатною особою інвалідом 2 гр. внаслідок ДТП, якій була протипоказана важка фізична праця, що стверджується копією відповідної довідки Ковельської райМСЕК, виданої 08.07.14 р.. А за висновком МСЕК в даний час є непрацездатною особою інвалідом 3 гр. довічно, якій протипоказана важка фізична праця, що стверджується копією відповідної довідки Ковельської райМСЕК, виданої 26.05.15 р..

Як слідує з копії епікрізу щодо позивача ОСОБА_1, остання перебувала на лікуванні у реанімаційному відділенні Ковельської ЦРЛ з 11.07.13 р. по 01.08.13 р. після ДТП 11.07.13 р.. Лікувалась. Продовжує хворіти. Рекомендоване додатково планове хірургічне втручання.

Як слідує з копії епікрізу щодо позивача ОСОБА_1, остання перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 13.03.14 р. по 01.04.14 р. з діагнозом: несправжній суглоб с/з правої плечової кістки, порушення функцій правої в/кінцівки у значній степені. Резудальна вегетодистонія з цефалгією. Продовжує хворіти. Рекомендовано у т. ч., стацлікування через 4 міс, амбулаторне лікування двічі на рік. Санаторно курортне лікування.

Тобто, позивач ОСОБА_1, дійсно, внаслідок травмування під час ДТП за період з 11.07.13 р. по даний час двічі проходила стацлікування, мала лікарські рекомендації.

Позивач ОСОБА_2 є непрацездатною особою пенсійного віку, що стверджується копією посвідчення, виданого 22.01.07 р..

Позивач ОСОБА_4 є непрацездатною особою пенсійного віку інвалідом 2 гр. довічно, що стверджується копією посвідчення, виданого 25.01.12 р..

Позивач ОСОБА_3 також є 1956 р. н., тобто, непрацездатною особою пенсійного віку, що стверджується копією її паспорта.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

П. 6 абз. 3 Постанови № 4 Пл. ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.13 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно - правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст. 1 191 ЦК.

Отже, з огляду на вищевикладені норми закону та виходячи з аналізу відносин, що склались між відповідачем як роботодавцем водія автобуса марки «Сетра», винним у ДТП - Івановим ОСОБА_12 Колєвим, та між сторонами, вбачається, що саме фірма - роботодавець на підставі норм ст. 1 172 ЦК України має нести відповідальність.

З огляду на вищенаведене та у відповідності до ст. 1 172 ЦК України, суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов'язаний відшкодувати усім чотирьом позивачам моральну шкоду.

З врахуванням встановлених по справі обставин, суд прийшов до висновку, що усім чотирьом позивачам, дійсно, завдано моральної шкоди внаслідок неправомірних дій працівником «Маги Тур» ЕООД під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, що призвели до нанесення позивачеві ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, а для інших позивачів - потягли за собою втрату близьких осіб дочок. Суд вважає, що, безсумнівно, позивач ОСОБА_1, отримавши, внаслідок ДТП, тяжкі травми, переживала фізичний біль та моральні страждання через травмування; тривалий час лікувалась. Безперечно, з працездатної особи стала непрацездатною та інвалідом, що порушило звичний спосіб та ритм її життя; призвело до суттєвих змін у ньому. Решта позивачів, безсумнівно, самі являючись непрацездатними особами, такими, що потребують участі та сприяння з боку рідних - дітей, втратили доньок молодого віку. Вони, безсумнівно, переживають тяжку втрату близької людини, так як внаслідок такої раптової непоправної втрати відбулись суттєві зміни у їх житті, що спричинили тяжкі моральні страждання.

Разом з тим, суд враховує, що потерпіла ОСОБА_1 після ДТП внаслідок доволі успішного лікування перейшла з 2 на 3 групу інвалідності, тобто, може працевлаштовуватись на підходящу роботу, з врахуванням цього та медрекомендацій. Вона не надала суду доказів того, що після 2014 р. ще проходила лікування, пов»язане з отриманими травмами; чи у її житті стались такі зміни, що могли б призвести до проблем у спілкуванні з оточуючими. Пояснення представника цього позивача адвоката про те, що після ДТП позивача ОСОБА_1 вважали загиблою і при зустрічі позивача ОСОБА_1 з оточуючими нині, це викликає певні емоції в останніх, на думку суду, на увагу не заслуговують. Решта позивачів не надали суду доказів того, що вони після дати смерті своїх дочок у ДТП змушені лікуватись чи приймати зазначені ними лікарські засоби за лікарськими рекомендаціями; мають проблеми у спілкуванні з оточуючими.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з положень ст. ст. 23, 1 167, 1 172 ЦК України, врахував характер і обсяг страждань, яких зазнав кожен з позивачів; врахував в повному обсязі тривалість душевних страждань, тяжкість таких страждань, у т.ч., по відношенню до позивача ОСОБА_1С - пов'язаних з втратою працездатності.

Також судом враховано обставини дорожньо - транспортної пригоди, в результаті якої загинуло дев'ять осіб та тридцять шість отримали травми різного ступеня тяжкості, що стверджується копією постанови.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_2300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди; ОСОБА_4300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди; ОСОБА_3 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог вказаних вище позивачів слід відмовити, що відповідатиме роз'ясненням, що містяться в постанові Пл. ВС України N 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на доход держави слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 213 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 23, 1 187 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з «Маги Тур» ЕООД на користь:

- ОСОБА_1 100 (тисяч) гривень моральної шкоди;

- ОСОБА_2 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди;

- ОСОБА_4 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди;

- ОСОБА_3 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог вказаних вище позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з «Маги Тур» ЕООД на користь ОСОБА_3 2 500 (дві тисячі п»ятсот) грн. судових витрат.

Стягнути з «Маги Тур» ЕООД на доход держави Україна судовий збір в сумі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев»яносто) грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_14