Справа № 288/813/16-ц
Провадження № 2-о/288/56/16
15 липня 2016 року. смт.Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Васільєва Л. А.,
при секретарі - Нечипоренко М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме поранення його, при виконанні обов`язку військової служби 13 липня 2015 року на території Донецької області, в районі населеного пункту Піски, Україна, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Заявник вказує, що він 04.11.2003 року Попільнянським військовим комісаріатом Житомирської області був призваний на строкову військову службу до лав Збройних Сил України за військово обліковою спеціальністю «Водій лінійний наглядач» та 13.12.2003 року він прийняв військову присягу у військовій частині НОМЕР_1 .
Заявник зазначає, що з кінця лютого 2014 року війська Російської Федерації, у військовій формі без розпізнавальних знаків, почали окупацію Кримського півострова, в результаті чого 21 березня 2014 року владою Російської Федерації було прийнято Федеральний конституційний закон "О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя".
Після незаконної анексії Кримського півострова, в квітні 2014 року Російська Федерація почала другу фазу збройної агресії проти України, під час якої контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення "Донецької народної республіки" (07 квітня 2014 року) та "Луганської народної республіки" (27 квітня 2014 року).
11 травня 2014 року на окупованій території Донецької і Луганської областей відбувся незаконний референдум щодо самовизначення в Луганському та Донецькому регіонах з погано прихованою метою відокремлення та проголошення так званих "Луганської Народної Республіки" та "Донецької Народної Республіки", однак сам референдум так і не був визнаний, як Україною, так і міжнародною спільнотою.
Як підсумок, Україною, за наслідками військової агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.
З 2007 року по 2014 рік заявник працював в Попільнянському РВ УМВС України в Житомирській області на посаді дільничного інспектора міліції. У серпні 2014 року, потягом 26 днів був у службовому відрядженні на блокпосту поблизу с.Співаківка Старобільського району Луганської області, в зведеному загоні міліції Житомирського УМВС України.
28.01.2015 року заявник був призваний у зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України та 29.01.2015 року він був зарахований курсантом до військової частини ПП НОМЕР_2 в учбово навчальний центр «Десна», який закінчив 10.03.2015 року, отримавши кваліфікацію навідник СПГ 9, ІІІ класу. 05.05.2015 року йому було присвоєно звання старшого солдата.
В період з 28 березня 2015 року по 13 липня 2015 року заявник безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території населених пунктів Тоненьке, Піски, Водяне, Донецької області, у складі військової частини ПП НОМЕР_3 .
13.07.2015 року з укріпленого району російських бойовиків по позиціях Збройних сил України поблизу населеного пункту Піски, Донецької області, велися обстріли. Близько 23 год. 00 хв. під час виконання службово-бойових завдань в районі н.п. Піски, ОСОБА_1 за наказом командира ОСОБА_2 , здійснив залп зі станкового протитанкового гранатомета СПГ-9 «Спис» на подавлення вогню противника. Після виконання першого залпу у відповідь з ворожої сторони було нанесено удар зі стрілецької зброї станковим кулеметом калібру 12.7 мм, в результаті чого він отримав вогнепальне кульове поранення у праве стегно.
Заявник внаслідок кульового поранення одержав перелом правого стегна. Першу медичну допомогу він надав собі самостійно, а в подальшому був доставлений у 66-й польовий шпиталь м.Красноармійськ Донецької області, де 14.07.2015 року йому було виконано первинну хірургічну обробку ран (ПХО), аутовенозне протезування стегнової артерії та установку апарата зовнішньої фіксації (АЗФ). Після цього його було доставлено гелікоптером до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова, де надалі надавалось інтенсивне стаціонарне лікування. З 20.07.2015 року по 20.08.2015 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в клініці судинної хірургії Національного військово-медичного клінічного центру «Головного військово-клінічного госпіталю» МО України (далі - НВМКЦ «ГВКГ»), де йому було поставлено діагноз: «Вогнепальне сліпе кульове (осколкове) поранення правого стегна (13 липня 2015 року) з вогнепальним переломом нижньої третини стегнової кістки, фіксований АЗФ (14 липня 2015 року) з пошкодженням правої поверхневої стегнової артерії і вени, стан після аутовенозного протезування правої стегнової артерії (14 липня 2015 року), перев`язки правої стегнової вени. Посттравматична невропатія великогомілкового і малогомілкового нервів справа при вираженому порушенні функцій зі стійким вираженим больовим синдромом». З 20.07.2015 року заявник знаходився на лікуванні у Головному військово-клінічному госпіталі ордена червоної зірки, звідки виписаний з діагнозом: «Вогнепальне осколкове поранення правого стегна з вогнепальним переломом нижньої третини стегнової кістки, фіксований АЗФ з пошкодженням правої стегнової артерії, стан після аутовенозного протезування правої стегнової артерії, перев`язка правої стегнової вени. Посттравматична невропатія малогомілкового нерва». З 23.11.2015 року по 04.01.2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні у Військовому госпіталі Бундесверу в Берліні, де йому було поставлено діагнози: «Остеомієліт стегнової кістки; закритий перелом стегнової кістки; вогнепальне поранення з переломом, реконструкція судин та встановлення зовнішнього фіксатора в Україні, потім в нашій лікарні остеосинтез пластиною з подальшою післяопераційною інфекцією, тоді обробка рани (видалення змертвілих тканин) з введенням Маскалет І, обробка рани Маскалет ІІ та встановлення ретроградного стегнового штифта». 24 листопада 2015 року він отримав оперативне лікування: закрита репозиція перелому дистального відділу стегнової кістки блокуючим цвяхом; обробка костей та промивання медулярної порожнини стегнової кістки; видалення кістного цементу Палакос після Маскелет І; відкритий артроліз колінного суглоба; пластика стегнової кістки з використанням автогенної трабекулярної речовини дистально; буріння медулярної порожнини/обробка/струменевий лаваж/стегнова кістка; видалення остеосинтезного матеріалу: пластина: стегнова кістка дистально.
З 08.03.2016 року по 12.03.2016 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головного військово-клінічного госпіталю» МО України, звідки виписаний з діагнозом: «Сповільненоконсолідуючий вогнепальний багатоуламковий перелом (13 липня 2015 року) нижньої третини правої стегнової кісти, лікований АЗФ (14 липня 2015 року), інтрамедулярним блокованим металоостеосинтезом (24 листопада 2015 року). Стан після аутовенозного протезування правої стегнової артерії (14 липня 2015 року) та перев`язки правої стегнової вени з приводу їх пошкодження (13 липня 2015 року). Посттравматична невропатія великогомілкового та малогомілкового нервів справа».
Згідно довідки військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) від 10 березня 2016 року, ВЛК травматологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» йому було проведено медичний огляд та поставлено діагноз: «Незмінна кісткова мозоль нижньої третини стегнової кістки після вогнепального кульового поранення (13 липня 2015 року), лікованого інтрамедулярним блокованим металоостеосинтезом (24 листопада 2015 року)». Згідно постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), отримане ОСОБА_1 поранення пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб йому була надана відпустка за станом здоров`я на 45 календарних днів. 24.03.2016 року він отримав посвідчення учасника бойових дій.
З 10.05.2016 року по 25.05.2016 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в Ірпінському військовому госпіталі, військової частини НОМЕР_4 . За результатами обстежень та проведеного лікування в госпіталі, він отримав медичне заключення: ознаки незначного сегментарного розширення поверхневої вени правої нижньої кінцівки без ознак тромбозу та клапанної недостатності. На підставі ст.ст. 76 б та 78 б графи ІІ Розкладу хвороб його, було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
З 06.06.2016 року по 13.06.2016 року заявник перебував на стаціонарному лікуванні в Інституті нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова НАМН України, де йому було поставлено діагноз: наслідки вогнепального ушкодження сідничного нерва справа в середній третині стегна. Після ряду обстежень, було проведено протизапальне, симптоматичне лікування та встановлено електроди на сідничний нерв.
Заявник вказує, що отримав поранення 13.07.2015 року саме в результаті збройної агресії та воєнного конфлікту, який був розпочатий Російською Федерацією та внаслідок саме військової агресії Російської Федерації на території Донецької області було порушено його право на життя і здоров`я, йому заподіяно насамперед матеріальну, а також і моральну шкоду та він має намір отримати її відшкодування від держави-агресора - Російської Федерації. Оскільки до компетенції відповідних виконавчих органів публічної влади не віднесено встановлення причин поранення громадян при виконанні обов`язку військової служби в зоні бойових дій з країною агресором - Російською Федерацією, заявник вважає звернення до суду щодо встановлення такого юридичного факту єдиним можливим способом підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони його прав та інтересів.
Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив їх задоволити.
Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 07.07.2016 року, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , військового квитка серії НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель смт.Попільня Попільнянського району Житомирської області, 04.11.2003 року Попільнянським військовим комісаріатом Житомирської області був призваний на строкову військову службу до лав Збройних Сил України за військово обліковою спеціальністю «Водій лінійний наглядач» та 13.12.2003 року прийняв військову присягу у військовій частині А 0600. /а.с.19-26/
Постановою Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України» «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків" №337-VIII від 21 квітня 2015 року було схвалено текст Заяви Верховної Ради України "Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків". З аналізу даної заяви вбачається, що 20 лютого 2014 року були зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами Російської Федерації порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання підрозділів збройних сил Російської Федерації, розташованих в Криму, що знаходились там відповідно до Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 28 травня 1997 року, для блокування українських військових частин.
З даної заяви Верховної Ради України слідує, що 27 лютого 2014 року збройні підрозділи спеціального призначення Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації захопили будівлі Ради Міністрів та Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Водночас, відбулось створення і озброєння нерегулярних збройних формувань найманців з числа місцевих жителів, якими керували офіцери спецслужб і Збройних Сил Російської Федерації, а Чорноморський флот Російської Федерації заблокував українські порти, де знаходились кораблі Військово-Морських Сил України. В подальшому лідер партії "Русское единство" Сергій Аксьонов проголосив себе головою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та закликав президента Російської Федерації "забезпечити мир і спокій в Криму". У відповідь на цей заклик Президент Російської Федерації звернувся до Ради Федерацій Федеральних зборів Російської Федерації, яка своєю постановою від 1 березня 2014 року, надала згоду на використання на території України Збройних Сил Російської Федерації. Як наслідок це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.
Нелегітимно сформована в умовах російської воєнної окупації виконавча влада Автономної Республіки Крим 16 березня 2014 року провела референдум про входження Автономної Республіки Крим до складу Російської Федерації, однак результати референдуму не були визнані жодною країною світу, крім Російської Федерації, що підтверджується Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27 березня 2014 року "Територіальна цілісність України".
17.03.2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, розпущена постановою Верховної Ради України від 15.03.2014 року № 891-VІІ, всупереч цьому проголосила Крим незалежною державою. 18 березня 2014 року самозвані представники Верховної Ради Автономної Республіки Крим підписали з президентом Російської Федерації "Договір про прийняття до Російської Федерації Республіки Крим і створення у складі Російської Федерації нових суб`єктів".
21.03.2014 року владою Російської Федерації було прийнято Федеральний конституційний закон "О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя".
Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VІІ від 15.04.2014 року, із змінами і доповненнями, внесеними відповідно Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15.09.2015 року № 685-VІІІ Автономна Республіка Крим та місто Севастополь визнано тимчасово окупованою територією України з зазначенням дати початку тимчасової окупації - 20 лютого 2014 року.
Незаконно анексувавши Автономну Республіку Крим, Росія продовжила свою військову агресію по відношенню до України, розпочавши в квітні 2014 року другу фазу збройної агресії проти України, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні формування проголосили створення "Донецької народної республіки" (07 квітня 2014 року) та "Луганської народної республіки" (27 квітня 2014 року).
Згідно з постановою Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України» «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків", від 21.04.2015 №337-VIII зазначені події на сході України відбувалися за наступними обставинами.
Протягом травня 2014 року самозвані лідери "ДНР" та "ЛНР", серед яких було багато громадян Російської Федерації, у неконституційний спосіб організували проведення фіктивних референдумів про відокремлення цих нелегітимних утворень від України. Під приводом і з метою їхньої підтримки на територію України були заслані розвідувально-диверсійні групи, які очолювали кадрові офіцери Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, формування російського козацтва та укомплектований чеченцями - громадянами Російської Федерації батальйон "Восток", а також були задіяні такі озброєні групи найманців як "Русский сектор" та "Оплот". За їхньої участі відбулися захоплення адміністративних будівель у багатьох населених пунктах Донецької та Луганської областей, здійснено збройні напади на частини українських Сухопутних військ та літаків Повітряних сил Збройних Сил України.
11.05.2014 року на окупованій території Донецької і Луганської областей відбувся референдум щодо самовизначення в Луганському та Донецькому регіонах з метою відокремлення та проголошення так званих "Луганської Народної Республіки" та "Донецької Народної Республіки". Однак, такий референдум, як і проголошені утворення, а саме "Луганська Народна Республіка" та "Донецька Народна Республіка" не були визнані ані національним законодавством, ані міжнародною спільнотою.
На засіданні Ради Безпеки ООН, яке відбулося 29.08.2014 року, в зв`язку з агресією Російської Федерації проти України, делегація України заявила: «Росія розпочала безпосереднє воєнне вторгнення на материкову частину України із застосуванням своїх регулярних збройних сил».
Нерегулярні збройні формування, задіяні Російською Федерацією у агресивній війні проти України, систематично підкріплювалися російськими найманцями з числа звільнених у запас військовослужбовців Збройних Сил Російської Федерації та постачанням зброї і військової техніки, включаючи танки, артилерійські системи, протитанкові засоби та сучасні зенітно-ракетні комплекси. Це підтверджувалося численними затриманими військовослужбовцями Збройних Сил Російської Федерації.
Підтвердженням окупації Російською Федерацією, як країною агресором, частини території Луганської і Донецької областей, є факти здійснення нею активних дій щодо організації збройних нападів, участі в них та постачання для цього на територію України зброї та особового складу військ Російської Федерації.
На підтвердження вищевикладеного, заявником було наведено наступне.
За оперативною інформацією Інформаційно-аналітичного центру РНБОУ за 27 серпня 2014 року, на виїзді з населеного пункту Побєда, Донецької області, розгорнуто штаб батальйонної тактичної групи Збройних сил Російської Федерації, а в місті Амвросіївка, Донецької області, було помічено рух 5 БТР-ів та 1 «КаМаза» з російськими військовими. /а.с.30-34/
Статтю «У Куйбишевському районі Донецька з`явилися російські танки» від 06 січня 2015 року, що опублікована в Інтернет-порталі «Українська правда», з боку Російської Федерації в район Донецька бойовики активно перевозили нові артилерійські підрозділи і бронетехніку. Зокрема протягом 2-х діб було зафіксовано дві маршові колони, одна з яких зайшла з півдня через місто Амвросіївку, Донецька область, а інша - через м. Сніжне і м. Шахтарськ, Донецької області. У складі двох колон було 20 одиниць бронетехніки (з них 7 танків), до 6-и знарядь ствольної артилерії і тентовані вантажівки з боєприпасами та особовим складом. Крім того, у статті зазначається, що станом на 06 січня 2015 року в районі населеного пункту Піски, Донецької області, російські бойовики використовували танкові підрозділи, намагаючись спровокувати повномасштабні бойові зіткнення з українськими військами. /а.с.35/
Повідомлення Інтернет - порталу «ZN,UA» в статті «Росія зосередила понад 80 тисяч військових і бойовиків вздовж кордону і в Донбасі штаб АТО» від 3 липня 2015 року, вздовж українського кордону з Російською Федерацією і в окупованому Донбасі зосереджено понад 50 тисяч російських військових і понад 30 тисяч бойовиків, які проводять активне перегрупування своїх сил і засобів та продовжують застосовувати «заборонене» озброєння. Зокрема, по Пісках і Опитному, Донецької області, протягом доби вівся обстріл з 120 мм мінометів і 122 мм артилерії. Протягом минулих діб проросійські бойовики 53 рази обстріляли позиції українських підрозділів на Донбасі, застосовуючи при цьому важке озброєння. Під Донецьком було зафіксовано застосування запалювальних мін та обстріли з «Градів». /а.с.36/
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.
Україною, за наслідками військової агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Відповідно до абз.2 Постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України»»Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій "ДНР" та "ЛНР", які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян" від 04 лютого 2015 року №145-VІІІ зазначено, що з 20 лютого 2014 року проти України триває збройна агресія Російської Федерації та підтримуваних нею бойовиків-терористів, під час якої було анексовано Автономну Республіку Крим та місто Севастополь, які є частиною території незалежної та суверенної держави Україна, окуповано частину Донецької та Луганської областей України, загинуло тисячі громадян України, серед яких діти, поранено тисячі осіб, зруйновано інфраструктуру цілого регіону, сотні тисяч громадян вимушені були покинути свої домівки.
Також Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VІІІ законодавчий орган України затвердив Звернення до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором.
Силові дії Російської Федерації, що тривають з 20 лютого 2014 року, є актами збройної агресії відповідно до пунктів «а», «b», «c», «d» та «g» статті 3
Резолюції 3314 (ХХIХ) Генеральної Асамблеї ООН «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року.
Військові дії Російської Федерації на території України були визнані та засуджені рядом міжнародних інстанцій.
Резолюцією Парламентської Асамблеї Ради Європи від 09 квітня 2014 року рішуче засуджено дозвіл Ради Федерації Росії на застосування військової сили в Україні, російську військову агресію та подальшу анексію Криму, що є явним порушенням міжнародного права. /а.с.37-40/
Резолюцією Європарламенту (2014/2965 (RSP)) від 15 січня 2015 року щодо ситуації в Україні рішуче засуджено агресивну та експансіоністську політику Росії, що становить загрозу цілісності та незалежності України, а також потенційну загрозу для самого Європейського Союзу, включаючи незаконну анексію Криму та ведення неоголошеної гібридної війни проти України, у тому числі інформаційної війни, поєднуючи кібервійни, використання регулярних та нерегулярних збройних сил, пропаганда, економічного тиску, енергетичного шантажу, дипломатії та політичної дестабілізації, підкреслює, що такі дії є порушенням міжнародного права. /а.с.41-47/
Резолюція Парламентської Асамблеї Ради Європи «Зниклі особи під час конфлікту в Україні» від 25 червня 2015 року визнає, що військові дії на частині територій Донецької та Луганської областей України є агресією зі сторони Російської Федерації. /а.с.48-51/
При вирішенні даної справи суд констатує, що факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно із нормами Цивільного процесуального кодексу України.
Як вбачається з ч.2 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 3620 від 03.04.2016 року, виданої військовою частиною польова пошта НОМЕР_3 , яку було надано старшому солдату ОСОБА_1 , про те , що він дійсно в період з 28.03.2015 року по 13.07.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області в с.Тоненьке, с.Піски, с.Водяне. /а.с.58/
Як свідчить оперативна інформація Інформаційно-аналітичного центру Ради національної безпеки та оборони України станом на 14 липня 2015 року, протягом 13 липня 2015 року російські війська понад 80 разів обстріляли позиції підрозділів Збройних Сил України та мирні населені пункти. При цьому російськими бойовиками було застосовано 152 мм та 122 мм артилерію, 120 мм міномети, а також танки та реактивні системи залпового вогню. Зокрема обстрілів зазнали Піски, Опитне, Авдіївка, Мар`їнка, Новгородське, Красногорівка, Майорськ, Водяне, Ленінське та Хімік, що на Донецькому напрямку. /а.с.59/
ОСОБА_1 з 23.11.2015 року по 04.01.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Військовому госпіталі Бундесверу в Берліні, де йому було поставлено діагнози: «Остеомієліт стегнової кістки; закритий перелом стегнової кістки; вогнепальне поранення з переломом, реконструкція судин та встановлення зовнішнього фіксатора в Україні, потім в нашій лікарні остеосинтез пластиною з подальшою післяопераційною інфекцією, тоді обробка рани (видалення змертвілих тканин) з введенням Маскалет І, обробка рани Маскалет ІІ та встановлення ретроградного стегнового штифта». 24.11.2015 року він отримав оперативне лікування: закрита репозиція перелому дистального відділу стегнової кістки блокуючим цвяхом; обробка костей та промивання медулярної порожнини стегнової кістки; видалення кістного цементу Палакос після Маскелет І; відкритий артроліз колінного суглоба; пластика стегнової кістки з використанням автогенної трабекулярної речовини дистально; буріння медулярної порожнини/обробка/струменевий лаваж/стегнова кістка; видалення остеосинтезного матеріалу: пластина: стегнова кістка дистально. З 08.03.2016 року по 12.03.2016 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головного військово-клінічного госпіталю» МО України, звідки виписаний з діагнозом: «Сповільненоконсолідуючий вогнепальний багатоуламковий перелом (13 липня 2015 року) нижньої третини правої стегнової кісти, лікований АЗФ (14 липня 2015 року), інтрамедулярним блокованим металоостеосинтезом (24 листопада 2015 року). Стан після аутовенозного протезування правої стегнової артерії (14 липня 2015 року) та перев`язки правої стегнової вени з приводу їх пошкодження (13 липня 2015 року). Посттравматична невропатія великогомілкового та малогомілкового нервів справа», наведені обставини підтверджуються епікризом госпіталю бундесверу в Берліні /Госпіталь Шаріате Берлін/, виписним епікризом Національного військово-медичного клінічного центру «Головного військово-клінічного госпіталю» МО України № 6021./а.с.70-75/
Згідно довідки військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) від 10 березня 2016 року, ВЛК травматологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» ОСОБА_1 було проведено медичний огляд та поставлено діагноз: «Незмінна кісткова мозоль нижньої третини стегнової кістки після вогнепального кульового поранення (13 липня 2015 року), лікованого інтрамедулярним блокованим металоостеосинтезом (24 листопада 2015 року)». Згідно постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), отримане ним поранення пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб йому була надана відпустка за станом здоров`я на 45 календарних днів. /а.с.76/
Як вбачається з свідоцтва про хворобу № 462 від 24.05.2016 року госпітальної військово лікарської комісії вч НОМЕР_4 , на розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 06.05.2016 року № 1708 проведено огляд ОСОБА_1 , 1983 року народження, встановлено діагноз та винесено постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Наслідки вогнепального сліпого кульового поранення правого стегна /14.07.2015 року/; консолідованого вогнепального багатоуламкового перелому нижньої третини правої стегнової кістки, лікованого оперативно /14.07.2015 року накладання апарату зовнішньої фіксації на основі стержнів; 25.08.2015 року демонтаж апарату зовнішньої фіксації; металоостеосинтез пластиною з кутовою стабільністю; 06.10.2015 року реметалоостеосинтез пластиною з кутовою стабільністю, з введенням в зону перелому цементного спейсера; 24.11.2015 року інтрамедулярний блокований металоостеосинтез у вигляді абсолютного укорочення правої нижньої кінцівки за рахунок стегна на 2,5 см, стійкої комбінованої контрактури правого колінного суглобу при помірному порушенні функції; посттравматичної невропатії правого сідничного нерву з помірно вираженим парезом м`язів правої стопи; травматичного пошкодження правої стегнової артерії та вени, ліковане оперативно /14.07.2015 року - аутовенозне протезування правої стегнової артерії та стегнової вени/ з помірним порушенням кровообігу та функції. Поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст.76 б, 78 б графи ІІ Розділу хвороб непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. /а.с.79 81/
Вищевикладені докази підтверджують факт поранення ОСОБА_1 , і встановлюють причинний зв`язок між його пораненням та проходженням військової служби на території України, що межує з територією, тимчасово окупованою в результаті збройної агресії Російської Федерації.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_7 від 24.03.2016 року, виданим управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_8 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій. /а.с.77/
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в результаті саме збройної агресії та воєнного конфлікту, який був розпочатий Російською Федерацією, ОСОБА_1 , отримав поранення 13 липня 2015 року та внаслідок саме військової агресії Російської Федерації на території Донецької області було порушено право ОСОБА_1 на життя і здоров`я, передбачене ст.27 Конституції України, ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.
Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 отримав поранення, при виконанні обов`язку військової служби військової служби 13 липня 2015 року в районі населеного пункту Піски, Донецької області, Україна, яке сталося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та те, що встановлення даного факту ОСОБА_1 необхідно для виникнення права на справедливу компенсацію з держави - агресора Російської Федерації, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.8 Конституції України; ст.ст.3, 10, 57, 60, 61, 212 215, 234, 256 259 ЦПК України,
Встановити юридичний факт поранення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при виконанні обов`язку військової служби 13 липня 2015 року на території Донецької області, в районі населеного пункту Піски, Україна, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду Л. А. Васільєв