УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, треті особи: Реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, Перша херсонська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулось до суду з указаним позовом, який уточнило в процесі розгляду справи, та остаточно просило:

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № 0, яка складає 88 692,21 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з надвірними спорудами та на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки за ціною 1 090 228 грн, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності;

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22 липня 2008 року № 0, яка складає 4 787,8 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки за ціною 111 800 грн, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності;

- зобов'язати реєстраційну службу Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні внести запис про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» посилалось на те, що 08 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за вказаними вище кредитними договорами та договорами іпотеки, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаними кредитними договорами, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, ТОВ «Кей-Колект» вважав, що наявні правові підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього, у зв'язку із чим просив задовольнити позов.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 15 вересня 2015 року замінено первісного відповідача Херсонську міську раду належним - ОСОБА_4, яка є правонаступником померлого іпотекодавця ОСОБА_5

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення шляхом визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином рішення судів попередніх інстанцій оскаржується ТОВ «Кей-Колект» тільки в частині вирішення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а тому в іншій частині на предмет законності і обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову в частині звернення стягнення шляхом визнання права власності на житловий будинок, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахували правові висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 11 листопада 2014 року у справі № 21-357а-14 та від 19 травня 2015 року у справі № 21-121а15, та виходили з того, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спірне домоволодіння ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2014 року у справі № 668/5173/14к накладено арешт, запис про обтяження № 5632901 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13 травня 2014 року, який на час розгляду справи є чинним, а тому дійшли обґрунтованого висновку, що наявність арешту позбавляє будь-яких осіб у будь-який спосіб відчужувати арештоване майно та виключає можливість будь-якого переходу права власності на таке майно, а звернення стягнення на майно, на яке накладено арешт іншими особами, шляхом визнання права власності на нього, до зняття накладеного арешту, суперечить вимогам чинного законодавства.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року в частині вирішення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М.Завгородня

Т.О. Писана