АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1802/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 липня 2010 року померла мати позивача та дружина відповідача ОСОБА_9, після смерті якої відкрилась спадщина на: будинковолодіння з надвірними спорудами по вул. Кірова, 1 в с. Березняки Смілянського району Черкаської області, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5408 га, земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,05 га в адміністративних межах Березняківської сільської ради, а також грошові заощадження.

Відповідач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою, а позивач фактично прийняв спадщину відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті ОСОБА_9 проживав з нею без реєстрації місця проживання, що підтверджується довідкою сільської ради.

У липні 2014 року позивачу стало відомо про наявність заповіту ОСОБА_9, яким вона заповіла йому все належне їй майно. Однак, у нотаріальній конторі йому було розяснено, що спадщину прийняв його батько відповідач у справі, та окрім цього, позивачем пропущено строк для прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння з надвірними спорудами, присадибну ділянку площею 0,5408 га по вул. Кірова, 1 в с. Березняки Смілянського району, а також на грошові заощадження на рахунку 55-67 у філіалі 3276/04 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_9

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2014 року було затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої:

За ОСОБА_6 визнається право на домоволодіння з надвірними спорудами, земельну ділянку площею 0,5408 га для ведення особистого селянського господарства, по вул. Кірова, 1 в с. Березняки, Смілянського району Черкаської області, а також грошові вклади, які знаходяться на рахунках № 9155-67, 05700049 у філії № 3276/04 відділення Ощадного банку України в с. Березняки, Смілянського району, які належали померлій 29 липня 2010 року ОСОБА_9.

До підписання мирової угоди ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 грошову компенсацію за ? частину спадкового майна в розмірі 25000 грн.

Провадження у справі було закрито.

29 червня 2016 року ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду, посилаючись на те, що затвердженням мирової угоди порушено його права, оскільки він не підписував мирову угоду, а також заяву про розгляд справи без його участі та повідомлення про отримання судової повістки. Крім того, про наявність даного позову апелянт дізнався лише у червні 2016 року, коли позивач почав вимагати звільнити спірний будинок.

ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду про затвердження мирової угоди, а справу направити для розгляду до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та визнаючи мирову угоду, суд першої інстанції виходив з того, що дана мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін. З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

Мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду й під контролем суду, заснована на взаємних поступках угода, яка по-новому визначає їх суб'єктивні права й обов'язки та є двостороннім волевиявленням сторін. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови стосуються лише прав та обов'язків сторін і предмета спору.

За положеннями ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

До ухвалення судового рішення у звязку з укладенням сторонами мирової угоди суд розяснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті 29 липня 2010 року ОСОБА_9.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно листа Смілянської державної нотаріальної контори №1860/01-16 від 13.08.2014 року після смерті ОСОБА_9 до Смілянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 32-33).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_9 є щонайменше два спадкоємці її чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_6

Враховуючи наведене, затвердивши мирову угоду та визнавши за позивачем право власності на домоволодіння по вул. Кірова, 1 в с. Березняки Смілянського району, земельні ділянки та грошові вклади, які належали померлій ОСОБА_9, судом було порушено права відповідача ОСОБА_7 на спадкове майно.

Крім того, в матеріалах справи відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої ОСОБА_9 на будинковолодіння по вул. Кірова, 1 в с. Березняки. Запис у по господарській книзі, як зазначено судом в ухвалі, не підтверджує право власності особи на нерухоме майно.

Встановлення справжності підпису ОСОБА_7 на мировій угоді, заяві про розгляд справи без участі відповідача та у повідомленні про вручення судової повістки не належить до компетенції апеляційного суду. Однак, колегія суддів критично оцінює вказані документи, оскільки апелянт оспорює справжність свого підпису на них, що викликає сумніви в наявності його волевиявлення на укладення мирової угоди у справі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового переконання, що мирова угода, укладена між сторонами не суперечить закону, укладена в інтересах сторін, стосується прав та обовязків сторін, предмета позову, не порушує прав інших осіб.

З огляд на викладене, оскільки судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно до положень ст. 311 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно скасувати.

Цивільну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :