Справа № 161/1146/16-ц
Провадження № 2/161/1335/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 квітня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Свій позов мотивує тим, що з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі до 01 липня 2015 року, від якого у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

01 липня 2015 року Франківським районним судом міста Львова було прийнято заочне рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачам, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 27.06.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також додаткових витрат на утримання сина інваліда ОСОБА_3 Рішення суду набрало законної сили 17.11.2015 року.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 постійно проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, тобто з січня 2012 року, відповідач не надає сім'ї матеріального утримання.

Зазначає, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.01.2016 року складає 224 913,49 грн.

Враховуючи вищенаведене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги просив задовольнити.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9).

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Із письмового висновку служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 грудня 2014 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с. 13-14).

Крім того, невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджується довідкою-розрахунком, виданою другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, з якої вбачається, що станом на 01.01.2016 року у ОСОБА_2 існує заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 в сумі 224 913,49 грн. (а.с. 21-22).

Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Крім того, вирішенні питання, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботою про нього. При вирішенні такого спору суд повинен виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітнього сина буде відповідати інтересам дитини, оскільки батько дитини не проявляє належної уваги та турботи, не цікавиться життям сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. А тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про позбавлення батьківських прав відповідача, щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки, як вбачається з матеріалів справи на момент звернення до суду особа є повнолітньою (а.с. 8).

З відповідача слід стягнути в дохід держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст.3, 10, 57, 60, 208, 209, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 166, 180 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь