Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2372/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.(Бердичівський мрс)
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0, укладеним 11.12.2006 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 в сумі 417863 грн. 55 коп. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. Також, в забезпечення виконання вищевказаного зобов'язання 11.12.2006 року між Банком і ОСОБА_3 був укладений договір поруки. Оскільки відповідачі не виконують зобов'язання, ПАТ «Дельта Банк» просило позов задовольнити.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 11.12.2006 року в розмірі 417863 грн. 55 коп., з яких заборгованість за кредитом - 270021 грн. 22 коп., за відсотками - 147842 грн. 32 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати в сумі 1827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що позивач не надав суду: детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором; належні докази щодо повідомлення її та ОСОБА_1 про заміну кредитора у зобов'язанні; повідомлення щодо прострочення заборгованості; докази отримання позичальником кредитних коштів. Також, 22.04.2014 року Банк надіслав їм вимогу про повернення коштів за договором, але не дотримавшись строку на виконання цієї вимоги звернувся з позовом до суду, тобто 28.04.2014 року.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29.04.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задоволено. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 11.12.2006 року № 0 в сумі 408533 грн. 17 коп., яка складається з тіла кредиту - 270021 грн. 22 коп. та процентів за користування кредитом - 138511 грн. 95 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 3654 грн. судового збору.

Ухвалюючи дане рішення апеляційний суд дійшов висновку про припинення поруки, оскільки позивач пропустив строк звернення до поручителя з позовом про стягнення коштів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Рішення апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Справа розглянута апеляційним судом за відсутності відповідачів та представника ОСОБА_2, які двічі не з'явилися до апеляційного суду, визнавши причини їх неявки неповажними. При цьому, колегія суддів прийняла до уваги те, що дана справа перебуває в провадженні судів різних інстанцій з травня 2014 року, проте, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодного разу не з'явилися до суду, не отримують судові повістки та іншу поштову кореспонденцію, що свідчить про зловживання своїми правами та затягування розгляду справи.

Є необґрунтованими доводи представника ОСОБА_2 про те, що він та відповідачка не знайомі з матеріалами справи, з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 року, оскільки не отримали копії касаційної скарги та дана ухвала не внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були повідомлені про час та місце розгляду справи 29.12.2015 року, а відтак у них було достатньо часу ознайомитися зі справою, призначеною на 12.01.2016 року. Що стосується касаційної скарги, та вона не вручена відповідачем у зв'язку із закінченням терміну її зберігання у поштовому відділенні, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися за її отриманням. Крім того, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджується даними вказаного реєстру.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Встановлено, що 11.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останній отримав кошти у сумі 28679 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 12,3% річних та строком повернення до 11 грудня 2017 року (а.с. 6-11 том 1).

Між сторонами було погоджено і підписано Графік погашення кредиту (а.с. 12-14 том 1).

Відповідно до змісту п.5.5 договору про надання споживчого кредит, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів строком більше ніж на один місяць, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.

Порядок дострокового повернення кредиту передбачає, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3,4.9,5.3,5.5,5.6,5.8,5.10,7.4,9.2,9.14 цього договору, та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку (п.11.1 розділу 11 договору про надання споживчого кредиту).

Додатковою угодою № 1 від 13.02.2009 року до вищевказаного договору про надання споживчого кредиту, сторони узгодили новий строк повернення кредиту - 10.12.2021 року, дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, визначили щомісячний порядок його повернення шляхом сплати 13 числа кожного місяця ануїтентних платежів у розмірі 303,66 дол. США, перенесли строки виконання зобов'язань позичальника зі сплати процентів за договором (в межах строку погашення кредиту без збільшення відповідальності). Дана угода підписана сторонами без жодних застережень (а.с. 15 том 1). При цьому, сторони домовилися, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватися як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме №0, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме №1.

Додатковою угодою №2 від 25.03.2009 року (а.с. 17 том 1) сторони домовилися про перенесення строків виконання зобов'язань позичальника зі сплати процентів за користування кредитом (в межах строку погашення кредиту без збільшення відповідальності).

11.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №0/п (а.с. 18-19 том 1). Згідно цього договору поручитель зобов'язувався відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основними договорами, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та штрафних санкцій, передбачених умовами основних договорів (п. 1.3).

Згідно п. 2.2. договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основними договорами кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Відповідно до п. 3.1 договору поруки, останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Крім того, п. 5.6. договору передбачено, що листування між сторонами здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цього договору (адреса поручителя - м. Бердичів, пров. Сосновий, 10). Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення.

13.02.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору поруки, у зв'язку із укладенням між Банком та ОСОБА_1 додаткової угоди до кредитного договору (а.с.20 том 1).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКіБ «УкрСиббанк»), продало (відступило) право вимоги за вказаним вище кредитом ПАТ «Дельта Банк», а останній придбав право вимоги за кредитом, сплативши ціну купівлі (а.с. 38, 39-40, 93-130 том 1). Станом на 19.12.2011 року ПАТ «Дельта Банк» прийняло на баланс заборгованість за кредитним договором №0 від 11.12.2006 року за кредитом - 22732,09 дол. США, за відсотками - 5589,96 доларів США (а.с. 74 том 1).

У січні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про заміну кредитора, що підтверджується копіями: листів, списків згрупованих рекомендованих відправлень та квитанцій (а.с. 87-92).

Таким чином, позивач є новим кредитором у зобов'язанні.

16.04.2014 року ПАТ «Дельта Банк» надіслало ОСОБА_1 і ОСОБА_2 досудові вимоги (а.с. 34-35 том 1), в яких зазначило про наявність простроченої (поточної ) заборгованості за кредитним договором в сумі 8673,20 доларів США та вимагало погасити даний борг. Вказані досудові вимоги надіслані відповідачам 22.04.2014 року на адреси, визначені як адреси для листування, що підтверджується відповідними документами (а.с. 36-37).

Є безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що Банк не дотримався строку на добровільне погашення заборгованості, встановленого у вищевказаних вимогах, а відтак відсутні підстави для стягнення всієї суми боргу, оскільки відповідачі протягом розгляду справи не здійснили жодних дій по сплаті заборгованості у будь-якому розмірі.

З розрахунку заборгованості, наданого Банком вбачається (а.с. 74, 219, 220 том 1), що станом на 10.04.2014 року борг становить 408533 грн. 17 коп. та складається із заборгованості:

- за тілом кредиту в сумі 270021 грн. 22 коп.;

- за процентам в сумі 138511 грн. 95 коп.

З даного розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачував кошти на погашення кредиту, в тому числі і після зміни кредитора (12.08.12 року, 12.09.2012 року, 12.12.2012 року). При цьому ОСОБА_1 ніколи не заперечував того, що він отримав кошти у кредит та частково його погасив. Відтак, доводи ОСОБА_2 про те, що Банком не доведено факт отримання кредитних коштів, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачі повинні нести солідарну відповідальність по сплаті заборгованості за кредитним договором №0 від 11.12.2006 року, яка виникла станом на 10.04.2014 року. Підстав для припинення поруки немає. Відповідачами не заявлялося клопотання про застосування строку позовної давності.

Разом з тим, суд першої інстанції не повністю врахував наданий Банком розрахунок, у зв'язку із чим неправильно визначив розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У зв'язку з цим, рішення суду підлягає зміні в частині визначення загальної суми заборгованості та заборгованості з відсотків. Отже, колегія суддів зменшує загальний розмір заборгованості за кредитним договором №№0 від 11.12.2006 року, що підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» з 417863 грн. 55 коп. до 408533 грн. 17 коп., в тому числі розмір заборгованості за відсотками зі 147842 грн. 32 коп. до 138511 грн. 95 коп.

Рішення в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 270021 грн. 22 коп. та судових витрат залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року змінити, зменшити загальний розмір заборгованості за кредитним договором №№0 від 11.12.2006 року, що підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 417863 грн. 55 коп. до 408533 грн. 17 коп., в тому числі розмір заборгованості за відсотками зі 147842 грн. 32 коп. до 138511 грн. 95 коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді