У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом, посилались на те, що 16 вересня 2012 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2109», власником якого є ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Fiat Doblo», власником якого є ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_7

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Fiat Doblo» ОСОБА_3 завдані тілесні ушкодження, а автомобіль «Fiat Doblo» зазнав механічні пошкодження.

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2013 року водія автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo» становить 116 776 грн, проте з урахуванням валютного курсу, встановленого Національним банком України, ОСОБА_4 визначив вартість ремонту у 338 647,50 грн.

ОСОБА_3, як потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді, просив стягнути з ОСОБА_5 1 101,93 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім майнової шкоди, позивачам також завдано моральну шкоду.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_5 застраховано у публічному акціонерному товаристві «НАСК «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»).

З огляду на наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_8 338 647,50 грн на відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди; з ПАТ «НАСК «Оранта» -стягнути 50 000 грн на відшкодування майнової шкоди.

ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_5 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди, з ПАТ «НАСК «Оранта» - 1 101,93 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнено з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 1 101,93 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної.

Стягнено з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 50 000 грн на відшкодування майнової шкоди.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 112 820 грн на відшкодування майнової шкоди та 25 000 грн на відшкодування моральної.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 620 грн витрат, оплачених за проведення експертизи.

У позовних вимогах про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 225 827,50 грн на відшкодування майнової шкоди та 75 000 грн на відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У позовних вимогах щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 75 000 грн на відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «НАСК «Оранта», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення в частині вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ПАТ «НАСК «Оранта» про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_4 позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта», і позовних вимог ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди; позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнувши на його користь 592,97 грн на відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 16 вересня 2012 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_7

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Fiat Doblo» завдано механічні пошкодження, а пасажиру цього автомобіля ОСОБА_3 - тілесні ушкодження.

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта»

17 вересня 2012 року до ПАТ «НАСК «Оранта» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від ОСОБА_6 як власника автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

18 вересня 2012 року аварійним комісаром проведено огляд пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Fiat Doblo» і складено акт.

25 вересня 2012 року аварійним комісаром складено протокол дослідження пошкодженого автомобіля «Fiat Doblo» і визначено, що матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту 9 8203,40 грн.

Листом ПАТ «НАСК «Оранта» від 19 листопада 2012 року № 09-03-09/27837 страхова компанія повідомила власнику автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_6 та власнику пошкодженого автомобіля «Fiat Doblo» ОСОБА_4 про те, що для розгляду заяви про виплату страхового відшкодування № 15349, яка містить інформацію про настання 16 вересня 2012 року події, що має ознаки страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, необхідно подати такі документи: для страхувальника - постанову суду (про притягнення до відповідальності винної особи; для потерпілого - постанову суду; заяву з реквізитами для перерахунку коштів.

У листі зазначено, що без указаних документів страховик не має підстав для виплати страхового відшкодування та розгляд заяви про виплату страхового відшкодування припиняється.

Про необхідність подати наведені вище документи для виплати страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» повідомила листом від 16 листопада 2012 року за № 09-02-09/27698 ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_3

Також встановлено, що вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 липня 2013 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 28 березня 2014 року.

Листами від 27 лютого 2014 року та від 28 травня 2014 року ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлено ОСОБА_4 про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з відсутністю заяви про страхове відшкодування, поданої своєчасно.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, що заява про виплату страхового відшкодування була подана вчасно, вартість відновлювальних робіт пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Fiat Doblo» визначено судовою автотоварознавчою експертизою у розмірі 162 820 грн; за полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності № АВ/4076142, укладеним між власником автомобіля, винного у дорожньо-транспортній пригоді, та ПАТ «НАСК «Оранта», страхова сума до виплати на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, становить 100 000 грн та за шкоду, заподіяну його майну, - 50 000 грн. Тому з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 50 000 грн у відшкодування майнової шкоди, а з відповідача ОСОБА_5 як винної особи - підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 112 820 грн.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 витрат на лікування.

Проте такі висновки судів попередніх інстанцій є передчасними.

За змістом статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій сторонці (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно із частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону № 9161-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 14 цього Закону, - Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

В абзаці 5 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV зазначено, що в разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Закон № 1961-IV (пункт 36.2 статті 36) зобов'язує страховика (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до статті 37 цього Закону підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як убачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталася 16 вересня 2012 року.

Матеріали справи містять дані про звернення позивачів до страхової компанії із заявами (повідомлення) про настання страхового випадку.

Але дані про звернення до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування у справі відсутні.

Як у касаційній скарзі, так і в апеляційній скарзі ПАТ «НАСК «Оранта» посилається на те, що позивачами не було своєчасно подано заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування є обґрунтованою.

Проте, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, у порушення ст. ст. 214, 215, 304, 315 ЦПК України, на зазначене уваги не звернули, не врахували, що положеннями пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону № 1961-IV передбачено, що підставою для відмови у страховій виплаті є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, при цьому цей строк підлягає обчисленню саме з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (16 вересня 2012 року), а не з моменту постановлення вироку, яким встановлена вина особи, яка заподіяла шкоду, у зв'язку з цим дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Передчасним є висновок судів і в частині стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3

Так, відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що судами попередніх інстанцій не враховано.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій, у порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України, вказані вище норми матеріального права не врахували, доводів та заперечень сторін не перевірили, фактичних обставин не встановили і ухвалили судові рішення з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.І.Євтушенко О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова