Справа № 513/1589/15-ц
Провадження № 2/513/160/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представників третіх осіб: Яковець К.С., ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, орган опіки та піклування Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позов обгрунтував тим, що перебував у шлюбі відповідачем ОСОБА_6 В шлюбі народилися двоє дітей: син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу і до 26 січня 2015 року діти мешкали разом з матір'ю в с. Ройлянка Саратського району Одеської області. Відповідач вихованням дітей не займалася, не цікавилась їх навчанням, діти нормально не харчувались. Будинок, в якому вони проживали не був придатний для проживання дітей, тому він забрав дітей у відповідача. На цей час діти мешкають з ним, забезпечені всім необхідним, перебувають на його утриманні.

У зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просив позбавити ОСОБА_6 батьківських прав щодо сина ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_8.

Під час розгляду справи позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. ОСОБА_1 пояснив суду, що мати дітей не виконувала свої батьківські обов'язки, та не виконує їх і на цей час. Доки діти проживали з нею вони жили в антисанітарних умовах, в будинку без опалення. Мати могла залишити їх без догляду на довгий час, не дбала про них, не відвідувала школу, їх успіхами у навчанні не цікавилась. На цей час діти мають все необхідне, проживають у нормальних умовах, добре навчаються, місце їх проживання визначено з батьком. Після переїзду до батька мати дітей взагалі не цікавиться їх життям.

Відповідачка ОСОБА_6 під час судового розгляду позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала. Не заперечувала факт, що ОСОБА_6 неналежно виконувала свої батьківські обов'язки щодо дітей. Зазначила, що відповідач є хворою людиною, страждає на психічну хворобу, перебуває на обліку лікаря-психіатра. Станом її здоров'я пояснюється поведінка матері. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову, оскільки свідомого нехтування батьківськими обов'язками у діях відповідача немає.

Представник органу опіки та піклування Саратської РДА Яковець К.С. підтримала позов, просила його задовольнити, оскільки є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина та дочки.

Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА у дане судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Представник виконавчого комітету Ройлянської сільської ради Саратського району Корінь В.Ф. під час розгляду справи позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив суду, що малолітні діти сторін до січня 2015 року проживали на теріторії відповідної ради. Доки діти проживали з матір'ю, її спосіб життя загрожував здоров'ю дітей. Вона не створювала необхідні умови для проживання дітей, взимку жили без опалення, в кімнаті була мінусова температура, не мали продуктів харчування. З його ініціативи батько забрав дітей до себе.

Прокурор Бойко Н.В. просила відмовити у задоволенні позову, оскільки мати не виконує батьківські обов'язки за станом свого здоров'я, страждає на психічну хворобу.

Малолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили суду, що проживають з батьком в с. Куротне Білгород-Дністровського району, та в подальшому бажають проживати з ним. Батько забезпечує їх всім необхідним. З матір'ю не зустрічаються, вона до них не приїжджає. Після переїзду до батька мати телефонувала їм один раз.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, малолітніх дітей, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ст.51 Конституції України, ст.ст.151, 180 Сімейного Кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття.

Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина.

Ст. 164 Сімейного Кодексу України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини… Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось їз них.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13,29).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 листопада 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, відновлено дошлюбне прізвище дружини «ОСОБА_6» (а.с.28).

Відповідно до довідок Ройлянської сільської ради Саратського району, виданих 18 листопада 2015 року, відповідачка на території сільської ради не працює, не вчиться, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в Саратському РЦЗ не перебуває. Власного житла не має, проживає сама у винайнятому будинку, який знаходиться в аварійному стані, в будинку відсутнє опалення, відсутні продукти харчування, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, є військовослужбовцем, характеризується позитивно (а.с. 108-109).

Малолітні ОСОБА_7, ОСОБА_8, станом на липень 2016 року навчаються у Приморській ЗОШ І-ІІІ ступенів Білгород-Дністровського району, проживають з батьком ОСОБА_1, перебувають на його утриманні (а.с. 22-25).

За висновком органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 14 грудня 2015 року є всі підстави для позбавлення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, як особу, яка не виконує свої батьківські обов'язки (а.с. 30-31).

Відповідно до довідки комунальної установи «Саратська ЦРЛ», витягу з історії хвороби комунальної установи «Одеська психіатрична лікарня №4», відповідач ОСОБА_6 страждає на психічну хворобу, перебуває на обліку лікаря-психіатра (а.с.84, 116-119).

Судом встановлено, що відповідач є матір'ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8. ОСОБА_6 зареєстрована та проживає на території Ройлянської сільської ради Саратського району, син та дочка з січня 2015 року проживають з батьком ОСОБА_1, перебувають на його утриманні.

Під час розгляду справи знайшов підтвердження факт, що мати неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо дітей, однак така поведінка матері обумовлена її станом здоров'я та психичною хворобою, що не може розцінюватися як свідоме нехтування батьківськими обов'язками.

Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем ОСОБА_6, оскільки відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд не приймає до уваги визнання відповідачем позову та ухвалює рішення, яке повинно захистити права усіх учасників процесу.

Визнання позову відповідачем суперечить закону, оскільки позбавлення особи батьківських прав можливе лише у разі свідомого нехтування батьківськми обов'язками та не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.

Такі роз'яснення надані судам у п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Частинами 4,5,6 Сімейного кодексу України встановлено, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає необґрунтованим висновок органу опіки та піклування Саратської РДА від 14 грудня 2015 року про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Як було встановлено під час судового розгляду, висновок було надано без з'ясування фактичних обставин, не було перевірено факти щодо нездатності ОСОБА_6 дати адекватної оцінки своєму становищу, про що повідомлялась служба у справах дітей Саратської РДА листом директора Ройлянської ЗОШ І-ІІІ ст. від 22 січня 2015 року. Засідання органу опіки та піклування було проведено за відсутності відповідача ОСОБА_6, а висновок надано на підставі клопотання та довідок виконкому Ройлянської сільської ради від 27 січня 2015 року.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 164, 166 Сімейного кодексу України, законом України "Про охорону дитинства", Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 3,5,10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківских прав відносно дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар