Справа № 138/1078/15-ц Провадження № 22-ц/772/2526/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участі секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову від 25.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року,

встановила:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області про відкриття виконавчого провадження від 25 листопада 2015 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що головним державним виконавцем Шаповалом С.В. при відкритті виконавчого провадження було порушено Закон України «Про виконавче провадження», а саме в частині повідомлення учасників виконавчого провадження про відкриття виконавчого провадження.

Так, ОСОБА_2 отримав від головного державного виконавця ксерокопію постанови про відкриття виконавчого провадження, яку не підписав та не скріпив мокрою гербовою печаткою установи, яка за законом зобовязана мати печатку із державного герба України. Окрім того, в заяві від 18.11.2015 стягувача ОСОБА_4, за якою було відкрито виконавче провадження №815/3 остання зазначила, - стягнуті кошти перерахувати на картку ПриватБанку на рахунок №5168 - 7572 - 6389 - 6419 на імя ОСОБА_5. При цьому, заявник вказував, що ОСОБА_5 не є стороною по цивільній справі згідно виконавчого листа і не є стягувачем, згідно постанови головного державного виконавця Шаповала С.В.

Окрім того, відповідно до судового рішення від 23.06.2015 Могилів - Подільського міськрайонного суду у цивільній справі №138/1078/15-ц за ОСОБА_2 було залишено автомобіль у користування, а не у власність, що вказує на незаконність постанови головного державного виконавця. Поділу спільного майна подружжя за даним судовим рішенням не відбулося. За скаржником залишилося лише право користування даним автомобілем, що позбавляє його права провести власну реалізацію автомобіля при відкритті виконавчого провадження відповідно до ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зважаючи на викладене скаржник просив суд скасувати постанову від 25.11.2015р. про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів - Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, як таку, що не відповідає вимогам Закону.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 25.11.2015 про відкриття виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення по суті скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою , якщо вважають , що рішенням , дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення , ухваленого відповідно ЦПК України , порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, звертаючись зі скаргою на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області про відкриття виконавчого провадження від 25 листопада 2015 року ОСОБА_2 зазначив, поряд з іншим, що він невчасно був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, що порушило його права.

Однак, відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції не навів мотивів з яких він залишив поза увагою зазначені посилання скаржника.

Крім того, у порушення ч.4 ст. 10 ЦПК України судом при вирішенні даної скарги не досліджувалися матеріали виконавчого провадження, відносно інших обставин, які зазначав скаржник як підставу для своїх вимог.

Наявна постанова про повернення виконавчого документу у вказаному виконавчому провадженні не звільняє суд від обовязку у разі відмови в задоволенні скарги спростувати посилання скаржника.

Зазначене свідчить про те, що судом першої інстанції порушено порядок розгляду скарги ОСОБА_2, що унеможливило встановлення наявності чи відсутності підстав для її задоволення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року слід скасувати з передачею справи в суд першої інстанції на новий розгляд скарги ОСОБА_2 на постанову від 25.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року скасувати.

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову від 25.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3В передати в суд першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: