Справа № 301/1279/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 02 січня 2015 року помер його батько ОСОБА_3

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с.Сільце, вул.60 років Жовтня, 2, Іршавського району, Закарпатської області.

За життя спадкодавець залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 Заповіт складено 24 грудня 2014 року та посвідчено секретарем Сілецької сільської ради ОСОБА_4 ,реєстраційниї №35. Заповіт не змінений та не скасований.

Він спадщину прийняв за померлим батьком, так як був зареєстрований та проживав на день смерті зі спадкодавцем,

За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, позивач вимушений звернутися до суду за вирішенням питання про визначення належності спадкового майна.

При звернення позивача до приватного нотаріуса Іршавського нотаріального округу було виявлено, що його батько не оформив належним чином право власності на спадкове нерухове майно та не зареєстрував його.

Згідно довідки Сілецької сільської ради №1217 від 29.06.2016 року власником спадкового будинку за адресою : с.Сільце ,вул.60 років Жовтня ,2 Іршавського району був ОСОБА_3Д , та згідно довідки Сілецької сільської ради №1218 від 29.06.2016 року за дворогосподарством зареєстровано 0,50 га землі.

За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, позивач вимушений звернутися до суду за вирішенням питання про визначення належності спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, але надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує , просить такі задовольнити, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, але надіслала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, від спадщини відмовляється, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 02 січня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_3

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с.Сільце ,вул.60 років Жовтня ,2 Іршавського району,Закарпатської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 Заповіт складено 24 грудня 2014 року та посвідчено секретарем Сілецької сільської ради ОСОБА_4, реєстраційниї №35. Заповіт не змінений та не скасований.

Позивач ОСОБА_1, фактично прийняв спадщин за померлим батьком, так як був зареєстрований та проживав на день смерті зі спадкодавцем.

При звернення позивача до приватного нотаріуса Іршавського нотаріального округу було виявлено, що спадкодавець не оформив належним чином право власності на спадкове нерухове майно та не зареєстрував його.

Згідно довідки Сілецької сільської ради №1217 від 29.06.2016 року власником спадкового будинку за адресою : с.Сільце ,вул.60 років Жовтня ,2 Іршавського району був ОСОБА_3 , та згідно довідки Сілецької сільської ради №1218 від 29.06.2016 року за дворогосподарством зареєстровано 0,50 га землі.

За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок позивач ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду за вирішенням питання про визначення належності спадкового майна.

У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Згідно до правової позиції, викладеної у ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» вбачається, що у відповідності до ст..2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст..3 вищевказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно , набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом , визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку,який існував на час його спорудження, а не виникає у зв»язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України , акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 05 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об»єктів будівництва постановою КМУ від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінченим будівництвом об»єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об»єкти. ( ОСОБА_5 Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об»єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю а експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (ОСОБА_5 Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розміру штрафів»).

Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 10,11,15, 118,119, 212-214 ЦПК України, ст.ст.15,16,328,1216,1220,1268-1270 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку та надвірних споруд , розташованих в с.Сільце, вул.60 років Жовтня, 2 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи. які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда