Справа № 570/3311/16-ц
Номер провадження 2/570/1305/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Соломицька Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

покликаючись на тяжкий стан здоров»я та фінансові труднощі, фактичне прийняття спадщини після смерті матері, позивач у поданій до суду 29 червня 2016 року позовній заяві просить визначити для неї додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті 21 жовтня 2015 року її матері ОСОБА_2.

Всіх учасників цивільного процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданих до суду заявах позивач та її представник просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи думку сторони позивача та достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з»ясувавши обставини, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації №362 від 16 травня 2012 року передана у приватну власність земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва розміром 0.10 га.

Батьками позивача були ОСОБА_3, який помер 01 квітня 2014року та ОСОБА_2, яка померла 21 жовтня 2015 року. Спадкові справи до їх майна не заводилися.

Відповідно до довідки Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1105 від 22 жовтня 2015 року позивач проживала разом з матір»ю до її смерті і вели спільне господарство.

Позивач у встановлений законом термін не подала заяву про прийняття спадщини, прийнявши її фактично.

За змістом ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття.

Ч.3 ст.1272 ЦК України дозволяє суду за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, вказані правила можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічні роз'яснення містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачем у такій справі є спадкоємець, який прийняв спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленному ст.1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Дана заява подана спадкоємцем у звязку з пропущенням 6-місячного строку для прийняття спадщини через поганий стан здоровя, що вимагало постійного обстеження та лікування. Хворобу спадкоємця суд визнає поважною причиною пропуску зазначеного строку, підставою для чого є довідки медичних закладів.

За таких умов порушене право позивача підлягає захисту, вимоги позивача достовірно підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому позовна заява підлягає задоволенню.

У зв»язку з диспозитивністю цивільного процесу суд не вирішує питання відшкодування судових витрат, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

З огляду на викладене, керуючись ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СР номер 570955, виданий 27 квітня 1999 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ІННП / додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 21 жовтня 2015 року її матері ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Кушнір Н.В.