Справа № 219/4289/16-ц
Провадження № 2/219/2398/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2016 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Троян Л.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29 березня 2016 року її вітчим ОСОБА_3 подарував їй свою квартиру за номером 59 загальною площею 29,72 кв.м, в тому числі житловою площею 14,5 кв.м, яка складається з однієї житлової кімнати, та розташована в місті Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вулиці Івана Івкіна, будинок номер 28. Вітчим позивача з 15 грудня 2015 року у вказаній квартирі зареєстрував як члена сімї свого сина від першого шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є відповідачем по справі, та деякий час проживав зі своїм батьком у належній йому на той час квартирі. 08 квітня 2016 року дарувальник, який є вітчимом позивача, помер, у звязку з чим вона у встановленому порядку набула права приватної власності на зазначену квартиру. Відповідач у вказаній квартирі з початку січня 2016 року не проживав, однак, довідавшись про те, що його батько подарував позивачу зазначену квартиру, вибив вхідні двері у вказаній квартирі та змінив замки, став проживати в квартирі, належній позивачу у встановленому законом порядку, та добровільно зніматися з реєстрації місця проживання не бажає. Ніякої участі у витратах по сплаті комунальних послуг та утримання житла відповідач не приймає, зловживає спиртними напоями, погрожує позивачу розправою з приводу того, якщо позивач та члени її сімї будуть надалі проживати у вказаній квартирі, постійно чинить їй перешкоди у користуванні та володінні власністю. Крім того, факт реєстрації відповідача у житловому приміщенні перешкоджає позивачу та членам її сімї проживати у вказаній квартирі та оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно впливає на майновий стан позивача та порушує її права як власника. У звязку з вищенаведеним позивач вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.
В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі з зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою, яка направлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України на адресу за місцем його останньої реєстрації.
У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації за вказаною адресою не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з копії договору дарування квартири від 29 березня 2016 березня ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 безоплатно квартиру за номером пятдесят девять, загальною площею 29,72 кв.м, в тому числі житловою 14,50 кв.м, яка складається з однієї житлової кімнати, та розташована у місті Бахмут (Артемівську) Донецької області, вулиця І. Івкіна, будинок за номером двадцять вісім (а.с. 7).
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 56504939 від 01 квітня 2016 року та № 61246859 від 13 червня 2016 року квартиру загальною площею 29,72 кв.м, в тому числі житловою 14,50 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 8, 22-23).
З акту від 08 квітня 2016 року, складеного комісією у складі керуючого ОСОБА_4юВ., майстра ОСОБА_5, паспортиста ОСОБА_6, та затвердженого директором приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_7, вбачається, що АДРЕСА_3 зареєстрований, але не проживає з січня 2016 року по теперішній час ОСОБА_2, особистих речей якого у вказаній квартирі немає, що підтверджують сусіди: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 10).
З довідки № 516 від 13 квітня 2016 року, виданої керівником ОСОБА_7 та паспортистом ОСОБА_6 приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_1, вбачається, що станом на 08 квітня 2016 року до складу її сімї за адресою: АДРЕСА_2, входить 1 людина: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований у вказаній квартирі з 15 грудня 2015 року в якості сина володільця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 квітня 2016 року, актовий запис 475 (а.с. 11, 39).
Вказана інформація також підтверджується листом заступника голови Бахмутської міської ради ОСОБА_11 за вих. № 1123 від 11 липня 2016 року, в якому зазначено, що відповідно до п. 6 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року за № 207, визначено, що до створення реєстру територіальної громади картотеки з питань реєстрації осіб, які передані відповідному органу реєстрації, ДМС, житлово-експлуатаційними організаціями та іншими підприємствами, установами та організаціями, що забезпечували ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, підтримуються в актуальному стані за карткою реєстрації особи та за адресою карткою особи за відповідними формами. Картки реєстрації особи та адресні картки, що заповнюються під час реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, зберігаються в картотеці за адресами реєстрації місця проживання населений пункт, вулиця, номер будинку, номер квартири. З а відомостями картотеки реєстраційного обліку з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, яка отримана від Артемівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у паперовому вигляді, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_4 не зареєстрований з 20 листопада 2013 року, про що свідчить наявна в картотеці реєстраційного обліку адресна картка (без картки реєстрації особи) (а.с. 51-52).
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.
Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
У відповідності до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня в цьому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин. Під поважними причинами відсутності особи може розумітись, також, протиправна поведінка інших осіб в жилому приміщенні, що робить неможливим сумісне проживання.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, позивачем, окрім довідки № 516 від 13 квітня 2016 року, виданої керівником ОСОБА_7 та паспортистом ОСОБА_6 приватного підприємства «ВІЛС», та акту від 08 квітня 2016 року, складеного комісією у складі керуючого ОСОБА_4юВ., майстра ОСОБА_5, паспортиста ОСОБА_6, та затвердженого директором приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_7, не було надано суду належних, достовірних та достатніх доказів щодо підтвердження її пояснень з приводу заявлених позовних вимог, та взагалі в суді встановлено, що відповідач на час звернення з позовною заявою до суду та на день прийняття рішення по справі не зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а отже в даному випадку відсутній предмет спору та взагалі підстави звернення позивачем до суду з позовною заявою про захист права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтею 129 Конституції України, ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації за вказаною адресою відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С.Конопленко