Ухвала

іменем україни

27 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі філії 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», Головного управління юстиції Львівської області про визнання угоди недійсною, за касаційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2014 року між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі начальника відділу Цабака В.Я. та філією 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») в особі директора Проніна В.В. було укладено договір № 1414012 про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: нежитлових приміщень № № 22-25, загальною площею 110,1 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_2 та трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 114,5 кв. м, житловою площею 62,6 кв. м, що належали на праві власності ОСОБА_6

У преамбулі договору зазначено, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (виконавець) в особі начальника Цабака В.Я., на час його укладення діяв на підставі Положення про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженого наказом міністра юстиції України від 3 березня 2007 року № 83/5, що був зареєстрований у Міністерстві юстиції України 3 березня 2007 року № 180/13447.

У той же час станом на 17 січня 2014 року дане Положення втратило свою чинність на підставі п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року № 549/5, яким було затверджено нове Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби.

З урахуванням цього позивачі вважали, що є підстави для визнання недійсним договору № 1414012 про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 17 січня 2014 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 5 березня 2015 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено. Визнано недійсним договір № 1414012 про надання послуг зорганізації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки)від 17 січня 2014 року, укладений між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі начальника відділу Цабака В.Я. та філією 14 ПП «Нива - В.Ш.» в особі директора Проніна В.В.Застосовано наслідки недійсності правочину.

Рішеннямапеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2015 рокурішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6

У касаційних скаргах заявники просять скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Цабак В.Я. при укладенні спірного правочину - договору про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 17 січня 2014 року № 1414012 - керувався Положенням про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженим наказом міністра юстиції України від 3 березня 2007 року № 83/5, яке втратило чинність.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком суду першої інстанції та вважав, що наявні підстави для відмови в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, виходячи із установлених під час апеляційного розгляду справи обставин, які свідчать про те, що 17 січня 2014 року між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі начальника відділу Цабака В.Я. та філією 14 ПП «Нива- В.Ш.» в особі директора Проніна В.В. було укладено договір № 1414012 про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: нежитлових приміщень № № 22-25, загальною площею 110,1 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_2 та трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 114,5 кв. м, житловою площею 62,6 кв. м, що належали на праві власності ОСОБА_6 (а. с. 3-4).

У преамбулі договору зазначено, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (виконавець) в особі начальника Цабака В.Я., на час його укладення діяв на підставі Положення про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженого наказом міністра юстиції України від 3 березня 2007 року № 83/5, що був зареєстрований у Міністерстві юстиції України 3 березня 2007 року № 180/13447.

На той час (станом на 17 січня 2014 року) відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області діяв на підставі нового Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року № 549/5.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_10 пояснив, що в преамбулі договору від 17 січня 2014 року № 1414012 допущена технічна описка, помилково зазначено Положення про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затверджене наказом міністра юстиції України від 3 березня 2007 року № 83/5, а в дійсності на той час чинним було нове Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року № 549/5, і саме останнім Положенням керувалися сторони при укладенні та виконанні оспорюваного договору.

У результаті порівняльного аналізу Положення від 3 березня 2007 року № 83/5, яке втратило чинність, та нового Положення від 10 квітня 2012 року № 549/5 апеляційний суд встановив, що обсяг повноважень та прав сторони договору - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області - у новому Положенні не зменшений у порівнянні зі старим Положенням, а є більш розширеним та конкретизованим.

Зокрема, відповідно до п. 1 нового Положення управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є структурним підрозділом головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, що забезпечують реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України.

До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

Відповідно до п. 3 нового Положення основним завданням Управління є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 4 нового Положення Управління відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби районних, міських (міст обласного значення) районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції; забезпечує здійснення державними виконавцями заходів примусового виконання рішень, передбачених законодавством.

Управління відповідно до п. 6 нового Положення має право залучати до виконання завдань, покладених на Управління, участі у вивченні окремих питань вчених і фахівців, спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками), представників інститутів громадського суспільства.

Відповідно до п. 9.1 нового Положення Управління очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади міністром юстиції України за поданням голови ДВС України, погодженим з начальником відповідного головного управління юстиції.

Управління та відділ примусового виконання рішень мають печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п. 14 Положення).

Отже, суд встановив, що обидві сторони договору від 17 січня 2014 року № 1414012 були наділені відповідним обсягом прав та повноважень на час його укладення.

Відповідно до п. 1.1 спірного договору його предметом є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням вимог умов генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень від 23 січня 2012 року № 4 з наданням послуг з реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно з умовами генерального договору від 23 січня 2012 року № 4 (п. 1.1) ДВС України доручає, а спеціалізована організація ПП «Нива-В.Ш.» особисто за місцем її реєстрації або через свої філії у відповідних адміністративно-територіальних одиницях за дорученням зобов'язується приймати від органів державної виконавчої служби та реалізовувати арештоване майно, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень, шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах та на комісійних умовах, а також забезпечувати належне зберігання арештованого майна та його перевезення.

Таким чином, установлено, що правовою підставою укладення договору від 17 січня 2014 року № 1414012 між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та філією 14 ПП «Нива-В.Ш.» був генеральний договір про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень від 23 січня 2012 року № 4, укладений між ДВС України та ПП «Нива- В.Ш.» Саме на виконання умов генерального договору від 23 січня 2012 року № 4 був укладений договір від 17 січня 2014 року № 1414012.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд правильно виходив із того, що помилкове посилання в преамбулі договору від 17 січня 2014 року № 1414012 на Положення про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затверджене наказом міністра юстиції України від 3 березня 2007 року № 83/5, не може бути підставою для визнання договору недійсним з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки відповідний обсяг прав та повноважень сторони договору - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області - на цей час був забезпечений іншим новим Положенням про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року № 549/5, що було чинним на той час.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційних скаргах доводи заявників є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків суду не спростовують. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: