Справа № 479/457/16-ц
№ 2/479/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кондрачук А.П.

розглянувши у судовому засіданні в смт Криве Озеро відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України без участі сторін та без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, вказуючи на те, що відповідач 02 грудня 2014 року о 19:00 годині на 88 км + 450 м автодороги Р75 КПП "Тимкове-Балта-Первомайськ", керуючи транспортним засобом автомобілем марки "Daewoo Lanos TF 694", номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що спричинила механічні пошкодження транспортним засобам.

За фактом вчинення правопорушення відповідача постановою суду від 23 грудня 2014 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На час скоєння правопорушення ОСОБА_1 не уклав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_2 власник пошкодженого автомобіля "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) 05 січня 2015 року з заявою про відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 07/01/2015 вартість якого складала 14 530 грн. В позовній заяві позивач в порядку регресу просить стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України в сумі 10 655 грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, надіслав до суду заяву, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання 06, 18 липня 2016 року, 01 серпня 2016 року не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечення на позов не надав, причин неявки суду не вказав, про час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою разом з копіями відповідних документів рекомендованим повідомленням за адресою, зазначеною стороною, чи іншою особою, яка бере участь у справі, за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою суду від 23 грудня 2014 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки 02 грудня 2014 року о 19:00 годині на 88 км + 450 м автодороги Р75 КПП "Тимкове-Балта-Первомайськ", керуючи транспортним засобом автомобілем марки "Daewoo Lanos TF 694", номерний знак НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлюються судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких бере участь особа щодо якої встановлені ці обставини.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення 23 грудня 2014 року встановлена та дана постанова суду в апеляційному порядку не оскаржена.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 під керуванням ОСОБА_2

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 07/01/2015 про оцінку автомобіля марки "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 складає 10 655 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернуся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9843243 з терміном дії з 05 лютого 2013 року до 04 лютого 2014 року.

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються вказані правові відносини.

Згідно з матеріалами справи: 05 січня 2015 року ОСОБА_2 на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AYAS 01 9151113, звернувся з заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 10 655 грн.

Відповідно до даних звіту № 07/01/2015 суб'єкта оціночної діяльності про оцінку автомобіля від 18 січня 2015 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 10 655 грн.

Наказом № 2272 Моторного (транспортного) страхового бюро України від 07 квітня 2015 року за № 1722 на підставі ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вирішено відшкодувати ОСОБА_2 суму в розмірі 10 655 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вказана обставина про відшкодування зазначеної суми ОСОБА_2 підтверджується даними платіжного доручення № 1722 від 08 квітня 2015 року, одержаного банком 09 квітня 2015 року, наявного в матеріалах справи.

Листом МТСБУ від 09 квітня 2015 року за вихідним № 3/1-05/10557 ОСОБА_1 проінформовано про компенсування до Бюро в добровільному порядку суми в розмірі 13 076 грн. за витрати понесені при відшкодування шкоди нанесеної потерпілому ОСОБА_2 та з урахуванням витрат на збір документів.

Згідно даних акту № 10555 від 12 грудня 2014 року вартість дослідження автомобіля "Ford Mondeo", номерний знак ЕСF 123 аварійним комісаром складає 2 421 грн., які перераховані згідно платіжного доручення № 10555 від 02 квітня 2015 року, наявного в матеріалах справи.

Таки чином, враховуючи, що Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало ОСОБА_2 10 655 грн., суму вартості відновлювального ремонту згідно звіту № 07/01/2015, вона підлягає відшкодуванню в цьому обсязі та витрати послуг аварійного комісара в сумі 2 421 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.

Пунктом 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Враховуючи, що в добровільному порядку ОСОБА_1 відмовляється відшкодувати позивачу страхове виплату, він правомірно притягнутий постановою суду до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 000 гривень в якості витрат на правову допомогу, з посиланням на наступне.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013), а відповідно до ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатом або іншим фахівцем в галузі права в порядку, встановленому законом.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,42,56 ЦПК), а розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки позивачем до матеріалів справи не надано жодних доказів про фактично понесені витрати за надання правової допомоги, матеріали справи не містять доказів понесених витрат позивачем на суму 2 000 гривень, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення цієї частини позовних вимог.

На підставі ст.ст. 1166, 1168, 1191 ЦК України, ст. ст. 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.10, 57-61, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) матеріальні збитки в порядку регресу в розмірі 10 655 грн., витрати понесені на аварійного комісара в розмірі 2 421 грн., всього 13076 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) судові витрати в сумі 1 378 грн.

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду ОСОБА_3

Рішення набрало законної сили «______» ______________ 2016 року

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 479/457/16-ц

Керівник апарату суду ОСОБА_4