АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/4246/16 Головуючий 1 інст. Ференчук О.В.
Категорія: страхування
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Котелевець А.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сотнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхові гарантії» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхові гарантії» про стягнення страхової виплати,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «СК «Стахові гарантії» страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №000086/01/15-хв від 17.04.2015 року в розмірі 67727 грн. за страховим випадком та штрафні санкції: пеню та штраф в сумі 31197 грн.10 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 25.06.2015 року приблизно 23 годин 00 хвилин по вул. Світла біля будинку №13сталася дорожньо- транспортна пригода, на підставі якої автомобілю Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві приватної власності, було завдано значних пошкоджень. Вказаний автомобіль був застрахований ПРАТ «СК «Страхові гарантії» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №000086/01/15-хв від 17.04.2015 року згідно якого одним із страхових ризиків за даним договором є ДТП. Відповідно авто-товарознавчого дослідження, проведеного на замовлення страхової компанії від 21.07.2015 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу становить 67727 грн. 30.06.2015 року вона подала заяву про настання страхового випадку 25.06.2015 року, а саме наїзду на перешкоду по вул. Світлій в м.Харкові в зв»язку з чим транспортний засіб отримав пошкодження лобового скла, переднього бамперу, решітки радіатора, рамки номерного знаку та кришки капоту. Але відповідно рішення від 13.11.2015 року відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.18.1.3. ст. 26 Закону України «Про страхування», а саме-подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку. Вважаючи вказане рішення незаконним, просила стягнути з відповідача суму матеріального збитку та штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобовязань, а саме пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штрафу в розмірі 0,5% за станом на 25.12.2015 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова копанія Страхові гарантії» на її користь суму страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №000086/01/15-хв від 17.04.2015 року в розмірі 67727 грн. за страховим випадком, який мав місце 25.06.2015 року приблизно 23 годин 00 хвилин по вул. Світла біля будинку №13м. Харкова , на відшкодування збитків, спричинених автомобілю Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "Страхові гарантії" на її користь пеню за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 2074 грн.49 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ «Страхова компанія «Страхові гарантії» звернулось з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неповне з»ясування судом обставин по справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на тіж докази, що і в суді першої інстанції. Вважає, що страховиком було надано неправдиві відомості щодо пошкодження автомобілю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2015 року приблизно 23 годин 00 хвилин по вул. Світла біля будинку №13, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1, порушила п.12.1. ПДР України здійснила наїзд на залізобетонний блок, чим заподіяла матеріальну шкоду.

Даний факт підтверджується постановою Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2015 рокупро притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №000086/01/15-хв від 17.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2. В.М. та ПРАТ «СК «Страхові гарантії», автомобіль Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1, був застрахований. Одним із страхових ризиків за даним договором є ДТП.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується, у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 988 цього кодексу страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст.16 Закону України «Про страхування», договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Відповідно до п.13.3 Правил добровільного страхування наземного транспорту, документи, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків повинні бути надані страховику не пізніше 90 днів з моменту настання страхового випадку (або з моменту першої можливості одержання документів, строк видачі яких визначений законодавством або обставинами іншого характеру).

30.06.2015 року позивачем було подано заяву про настання страхового випадку 25.06.2015 року, а саме наїзду на перешкоду по вул. Світлій в м.Харкові в зв»язку з чим транспортний засіб отримав пошкодження лобового скла, переднього бамперу, решітки радіатора, рамки номерного знаку та кришки капоту.

На замовлення страхової компанії від 21.07.2015 року проведено авто - товарознавче дослідження, згідно якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу становить 67727 грн.

Згідно повідомлення ПРАТ «СК «Страхові гарантії», від 13.11.2015 року вих.№2137-кв вбачається, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено на підставі п.18.1.3. ст. 26 Закону України «Про страхування» ,а саме «Подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку», в звязку з тим, що згідно висновку стосовно відповідності пошкоджень, виготовленого у Харківському науково-дослідницькому інституті судових експертиз Міністерства юстиції України №8648 «на перешкоді на яку було скоєно наїзд відсутні частини, що могли спричинити пошкодження переднього бамперу у верхній середній його частині та кришки капоту».

Правовідносини, що існують між сторонами, є зобовязальними, які врегульовані спеціальним Законом України № 85/96-ВР «Про страхування» та нормами статей 625, 992 ЦК України.

Відповідно п.3 ст. 126 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Згідно ст. 26 Закону України «Про Страхування» рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Факт ДТП за участю автомобіля Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1, який був застрахований ПРАТ «СК «Страхові гарантії» за договором добровільного страхування наземного транспорту підтверджується постановою Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2015 року у адміністративній справі, яка відповідно до ст.61 ЦПК України є обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2А та ОСОБА_3 пояснили, що дійсно 25.06.2015 року автомобілю Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1, внаслідок наїзду на перешкоду по вул. Світлій в м.Харкові було завдано пошкодження лобового скла, переднього бамперу, решітки радіатора, рамки номерного знаку та кришки капоту.

Допитаний в судовому засіданні експерт Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім.Засл. проф. М.С.ОСОБА_4Варлахов, яким виготовлено висновок транспортно-трасологічного експертного дослідження №8648 щодо відповідності пошкоджень на кузові автомобілю Lexus GX 470 обставинам, вказаним водієм та місту ДТП, пояснив, що характер пошкоджень переднього бампера, підсилювача переднього бампера, переднього реєстраційного номерного знака та його рамки кріплення, вітрового скла автомобілю Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1 відповідають обставинам, які вказані в поясненнях водія ОСОБА_2 та місцю дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.06.2015 року в м.Харкові по вул. Світла, 13. Пошкодження переднього бампера у верхній середній частині на рівні лівої частини переднього реєстраційного знаку на висоті близько 78 см. від опорної поверхні та пошкодження передньої частини капоту на висоті близько 95-100 см. від опорної поверхні виникли при контакті з одним слідоутворюючим обєктом, який був розташований під кутом до опорної поверхні та мав вигляд стержня, круглого перерізу. Оскільки на момент обстеження такий обєкт був відсутній на опорній поверхні, даний факт був ним відображено у висновку, між тим, експерт не виключає, що усі пошкодження автомобілю, вказані водієм, мали місце у разі наявності такого предмета на момент зіткнення, а також, що внаслідок зіткнення автомобілю з опорою, частина опори у місці її зєднання з обєктом, який був розташований під кутом до опорної поверхні та мав вигляд стержня, круглого перерізу була пошкоджена, в звязку з чим, на час проведення обстеження, даний предмет був відсутній.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що пошкодження переднього бампера, підсилювача переднього бампера, переднього реєстраційного номерного знака та його рамки кріплення, вітрового скла, переднього бампера у верхній середній частині на рівні лівої частини переднього реєстраційного знаку та пошкодження передньої частини капоту автомобілю Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1 відповідають обставинам, які вказані в поясненнях водія ОСОБА_2 та місцю дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.06.2015 року в м.Харкові по вул. Світла, 13 та відсутні підстави вважати, що страхувальником ОСОБА_2 надані свідомо неправдиві відомості про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Тому рішення відповідача ПРАТ «СК «Страхові гарантії» про відмову у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованим та підлягає відшкодувапнню вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу в сумі 67727 грн., згідно авто - товарознавчого дослідження, проведеного на замовлення страхової компанії від 21.07.2015 року.

Згідно ст. 992 ЦК України У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» ( Закон від 07.03.1996 № 85/96-ВР) при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач був своєчасно повідомлений про страховий випадок та був зобовязаний здійснити страхову виплату в строк до 24.09.2015 року. На час звернення до суду станом на 25.12.2015 року кількість днів просрочки виконання зобовязань становить 92 дні.

В позовній заяві позивач просить стягнути штрафні санкції із розрахунку 86 днів прострочення виконання зобовязань, тому районний суд правильно провів розрахунок в межах заявлених позивачем позовних вимог, виходячи із 86 днів прострочки виконання зобов»язань. .

Відповідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вказане відповідно до ст. 992 ЦК України, п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» підлягає стягненню з відповідача пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 86 днів в сумі 2074грн.49 коп.

Крім того, суд першої інстанції правильно відмовив позивачу в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 29122 грн. 61 коп. із розрахунку 5% від суми невиконаних зобовязань, оскільки такі штрафні санкції не передбачені договором.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд обґрунтовано стягнув з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхові гарантії» відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: