1Справа № 335/5799/16-ц 2-н/335/758/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

18 липня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із матеріалами заяви концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 7 390,50 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 7 390,50 гривень.

Ухвалою від 06 червня 2016 р. вказана заява була залишена без руху із наданням стягувачу строку для усунення недоліків заяви 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ухвалою від 06 червня 2016 р. стягувачу необхідно було усунути недоліки заяви шляхом зазначення у заяві про видачу судового наказу вірної адреси боржника та вірної адреси, за якою виникла вищезазначена заборгованість, та за який період.

Копію ухвали стягувач отримав 04 липня 2016 р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк стягувач вказані недоліки заяви не усунув.

Оскільки стягувач не виконав вимоги ухвали від 06 червня 2016 р. про залишення заяви без руху, тому на підставі пункту 1 частини першої статті 100 Цивільного процесуального кодексу України, заява вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Оскільки заява повертається стягувачеві, сума судового збору у розмірі 689,00 гривень, сплачена стягувачем, також підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 100, 101, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 7 390,50 гривень повернути стягувачеві.

Повернути концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят девять) гривень 00 копійок, сплачений відповідно до платіжного доручення № 6199 від 21 квітня 2016 р.

Відповідно до частини першої статті 101 ЦПК України повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова