Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1673/16-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 7 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Галацевич О.М., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новоград Волинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В червні 2016р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом. Просила визнати незаконним п.2 рішення Новоград Волинської міськради №702 від 22.01.2015р. щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки (кадастровий номер :00:027:0346), пл.0,0614га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Ухвалою судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що оскаржує рішення міськради №702 від 22.01.2015р. щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2, яка перебувала у її користування і яка не була вилучена у неї в судовому порядку. Таким чином, даний спір не належить до публічно правових спорів, на яких поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст.ст. 55,124). Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950р.), практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006р. №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п.1 ст.17, ст.3 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень. Держава не втручається у здійснення власником права власності, тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим (ч.6 ст.319 ЦК України).

Відповідно до розяснень п.7 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 ЦК, ст.ст.2,5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст. 16,21,393 ЦК, ст.152 ЗК, у т.ч. шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст.ст.116,118,123,128,131,144,146,147,149,151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених ч.1 ст.16 Закону України від 17 листопада 2009р. № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (ст.210,211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (ст.212 ЗК).

За своїм змістом і правовим характером позовні вимоги мають всі ознаки реалізації власником права на користування та розпорядження майном (земельною ділянкою). У спірних правовідносинах існує спір з державним органом щодо оскарження його рішення про передачу у власність земельної ділянки.

На підставі наведеного судове рішення підлягає скасуванню, а справу слід направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст303,304,307,311-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 червня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: