АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №635/5392/15-ц Головуючий І інстанції Шинкарчук Я.А.
Провадження №22ц/790/5083/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Хорошевського О.М., Кіся П.В.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

20 липня 2015 року Приватне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2006 року в розмірі 27107,59 грн. та витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову вказували, що 19.05.2006 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5324,95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку та штрафів.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 27107,59 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5324,95 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 20015,61 гривень, штрафу на несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500 гривень фіксованої частини та 1267,03 гривень - процентна складова.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача у судовому засіданні суду першої інстанції позов підтримала, вказала, що пунктами 9.3, 9.12 кредитного договору сторони погодили, що карткові рахунки відкриті на невизначений строк, і хоча договір і діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо в цей строк жодна із сторін не повідомила іншу про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Таким чином, строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів не сплинув.

Відповідач та його представник проти позову заперечували просили про застосування строків позовної давності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального права при застосуванні строку позовної давності та зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку щодо застосування такого строку позовної давності вважаючи, що строк позовної давності позивачем не пропущено, при цьому посилається на наявність перевипущеної картки відповідача №815635 з новим строком дії до травня 2013року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з посиланням на ст.ст. 256, 257, 266, 267 ЦК України, виходив зі спливу строку позовної давності позовних вимог.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 19.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір шляхом написання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає між ними договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5324,95 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, сплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку та штрафів.

Відповідно до розділу ІІ пунктів 3.1.1., 3.1.3. Правил користування платіжною карткою строк дії картки зазначено на лицевій стороні картки (місяць та рік).Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. По закінченню строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк шляхом надання Клієнту Картки з новим строком дії, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття Картрахунку, а також, за умови наявності грошових коштів на Картрахунку для сплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених договором.

Відповідно до пункту 4.6 вказаних Умов та правил клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, належних до сплати Банку за цим договором при настанні строків платежів .

Відповідно до пункту 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців с моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припиненні дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк ( а.с.8-13).

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що у відповідності до п. 9.12 умов зазначеного договору, його дія була продовжена, тобто відповідач отримав нову платіжну картку як це передбачається розділом ІІ пункти 3.1.1., 3.1.3. Правил користування платіжною карткою та позивач, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України таких доказів суду не надав.

Крім того надані позивачем копії «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які є складовими Договору між ОСОБА_2 і Банком не містять дати їх редакції, що позбавляє суд можливості перевірки їх чинності на дату укладання Договору між сторонами.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на фото знімку екрану про перевипуск та строк дії картки, не є свідченням виконання позивачем умов договору в частині надання та отримання відповідачем нової платіжної картки як це передбачається розділом ІІ пункти 3.1.1., 3.1.3. Правил користування платіжною карткою.

Судом першої інстанції також встановлено, та підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаним договором про надання послуг, останній платіж відбувся 04 серпня 2009 року( а.с.4-8).

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22.10.2014 року у справі : 6-127цс14 зазначено, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки останній платіж по картрахунку відповідача був проведений 04 серпня 2009 року, а отже, враховуючи вимоги п. 9.12 договору, строк дії карти було продовжено на 12 місяців, тобто до серпня 2010 року. Проте, все ж на момент звернення позивача із даним позовом до суду (15 липня 2015 року) сплинув строк дії картки і строк позовної давності, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що на час звернення позивача до суду з зазначеним позовом строк позовної давності як щодо вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, так і до вимог про стягнення відсотків та штрафів сплинув та обґрунтовано не взяв до уваги доводи позивача.

Доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі вказаних висновків суду не спростовують, були предметом їх розгляду судом першої інстанції. яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319. 218 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

Судді О.М. Хорошевський

ОСОБА_4