печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

29 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Кулакова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення, встановлення способу і порядку виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 р. про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення збитків, припинення дій та відновлення становища, що існувало до порушення права,

В С Т А Н О В И В:

ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2016 р. відкрито провадження у справі.

Одночасно з подачею позову позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам управління, посадовим особам, довіреним особам, службовцям Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, членам дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочинати та/або здійснювати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», призначати уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», вносити пропозиції до Національного банку України щодо ліквідації та/або відкликання банківської ліцензії Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», до вирішення спору по суті та до набрання рішенням суду законної сили у справі за даним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2016 р. заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

27.04.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення, встановлення способу і порядку виконання вищевказаної ухвали Печерського районного суду м. Києва та про скасування заходів забезпечення позову.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2016 р. вимоги вказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову виділено в окреме провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_10, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_11, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_12, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_13, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_1, представник ПАТ «Родовід Банк» - Присяжнюк А.Ю. доводи заяви підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час, місце проведення судового засідання ОСОБА_3, ОСОБА_9 в судове засідання не заявились. Їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Роз'яснення судового рішення полягає у його викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз'яснення пов'язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

При цьому, зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для виконання рішення.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з постановленим по справі рішенням та просить роз'яснити мотиви постановленого по справі рішення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Враховуючи вищевикладене, підстав для роз'яснення ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 р. відсутні.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Звертаючись із заявою про встановлення порядку виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 р. заявник, у порушення вищезазначених вимог, не зазначив обставину, що ускладнила виконання судового рішення або зробила його виконання неможливим.

Матеріали справи не містять даних про неможливість виконання вказаного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 373, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про роз'яснення, встановлення способу і порядку виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 р. про вжиття заходів до забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення збитків, припинення дій та відновлення становища, що існувало до порушення права - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяХ.А. Гладун