Справа № 458/353/16 Головуючий у 1 інстанції: Строна Т.Г.
Провадження № 22-ц/783/4209/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Бермеса І.В.,

при секретарі: Фейір К.О.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року про залишення заяви без розгляду,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 рокузаяву ОСОБА_4, заінтересовані особи: Турківська міська рада Львівської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив заявникГалич В.З..

В апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що ним не оспорюється право на отримання чи не отримання спадкового майна, а лише встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. являлися рідними братом та сестрою. Зазначає, що встановлення цього факту потрібно, оскільки він не може в повному обсязі здійснювати свої цивільні права щодо оформлення права власності на спадкове нерухоме майно після смерті ОСОБА_7 у порядку спадкування за законом. Просить ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції апелянт не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Залишаючи без розгляду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення районний суд виходив з того, що встановлення факту заявнику необхідне для офомлення спадщини після смерті ОСОБА_7 за правом представлення, однак заінтересована особа, ОСОБА_2, також претендує на офомлення спадщини після смерті ОСОБА_7, а відтак між заявником та третьою особою існує спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, а тому даний спір про право має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий грунтується на матеріалах справи та процесуальному законі.

Зокрема, в силу ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України передбачено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Цей перелік не є вичерпним.

В частині 2 даної статті зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник вказав, що після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено з підстав того, що ним не надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Враховуючи те, що він не може здійснити свої цивільні права щодо оформлення права власності на спадкове майно, відтак звернувся в суд із вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. є рідним братом та сестрою

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Аналогічне роз'яснення міститься в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Таким чином суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що подана заява із вимогою про встановлення юридичного факту родинних віднросин не може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки встановлення даного факту може вплинути на спадкові права заінтересованої особи ОСОБА_2, яка також претендує на офомлення спадщини після смерті ОСОБА_7, що підтверджується поясненнями її представника ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, а отже між заявником ОСОБА_4 та заінтересованою особою ОСОБА_2 наявний спір про право.

Згідно із ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За вищенаведених обставин суд першої інстанції прийшов вірного висновку про те, що має місце спір про право, а відтак правомірно залишив без розгляду заяву ОСОБА_4, подану ним в порядку окремого провадження, роз'яснивши при цьому заявнику його право на подачу позову на загальних підставах.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- відхилити.

Ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року про залишення заяви без розгляду - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

І.В. Бермес