АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Шерівська Ю.А.,

за участю: представника ПАТ ,,ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство „Універсал Банк (далі ПАТ ,,ОСОБА_1) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказувало на те, що 4 липня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 151800 швейцарських франків зі сплатою 10,95 % річних з кінцевим строком повернення до 1 липня 2038 року.

На забезпечення виконання зобовязань за цим договором 4 липня 2008 року між банком та відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були укладені окремі договори поруки.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-576/16 головуючий у І-й інстанції Слободян Г.М.

категорія:19/27 суддя-доповідач: ОСОБА_7

У звязку з невиконанням вказаного договору станом на 30 грудня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 164046,43 швейцарських франків, що еквівалентно 1480568 грн 24 коп, яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання поруки припиненою.

Посилалась на те, що у порушення п.2.1. договору поруки 27 серпня 2009 року між ПАТ ,,ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 4 липня 2008 року, за умовами якої збільшено відсоткову ставку, внаслідок чого без її згоди збільшився обсяг її відповідальності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 серпня 2014 року у задоволенні позову ПАТ ,,ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено: визнано договір поруки від 4 липня 2008 року, укладений між ПАТ ,,ОСОБА_1 і ОСОБА_5 припиненим.

В апеляційній скарзі ПАТ ,,ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов банку, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом незаконно відмовлено у задоволенні позову банку, оскільки відповідач ОСОБА_3 частково визнав позов на суму 98073,33 швейцарських франків.

На думку апелянта, судом не взято до уваги те, що додатковою угодою обсяг відповідальності поручителя не тільки не збільшився, а навпаки зменшився. При цьому сам позичальник був ініціатором укладення додаткової угоди з метою зменшення відсоткової ставки.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ ,,ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ ,,ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 162478,85 швейцарських франків, що еквівалентно 3683395 грн 50 коп. У задоволенні позову ПАТ ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_5відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5задоволено: припинено поруку за договором поруки від 4 липня 2008 року, укладеним між ПАТ ,,ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ ,,ОСОБА_1 доОСОБА_6 закрито.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині позовних вимог ПАТ ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,суд першої інстанції виходив із недоведеності розміру цієї заборгованості.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 4 липня 2008 року між ВАТ ,,ОСОБА_1, правонаступником якого є ПАТ ,,ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 151800 швейцарських франків зі сплатою 10,95 % річних і з кінцевим строком повернення до 1 липня 2038 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором 4 липня 2008 року між ВАТ ,,ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були укладені окремі договори поруки.

29 серпня 2009 року між ПАТ ,,ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 4 липня 2008 року, якою встановлено такі відсоткові ставки за користування кредитом: з 27 серпня 2009 року по 31 липня 2010 року 7,67 % (базова ставка), а за користування коштами понад встановлені строки (або терміни погашення) 15,67 % (підвищена ставка); з 1 серпня 2010 року по 31 липня 2015 року - 11,68 % (базова ставка), а за користування коштами понад встановлені строки (або терміни погашення) 19,68 % (підвищена ставка); починаючи з 1 серпня 2015 року 10,95 %, а за користування коштами понад встановлені строки (або терміни погашення) 18,95 % (підвищена ставка). Цією угодою також запроваджена додаткова відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 % від загальної суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно з п.2.7. цієї угоди нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування відсотків „30/360, починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку та зарахування на поточний рахунок позичальника, вказаний у п.2.1.3. кредитного договору, до повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості позичальника, виходячи з кількості днів у місяці 30 та 360 у році (п.2.7. додаткової угоди).

За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Як вбачається з розрахунку позивача, доданого до позовної заяви, станом на 30 грудня 2013 року у відповідача ОСОБА_3 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 164046,43 швейцарських франків, яка складається з непогашеної суми кредиту 146841,34 швейцарських франків, простроченої заборгованості за кредитом 1028,15 швейцарських франків, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 16012,36 швейцарських франків, суми підвищених відсотків за користування кредитом понад встановлені договором строки 164,58 швейцарських франків (т.1, а.с.24-26).

Під час розгляду справи позивачем надано суду інший розрахунок, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_3 перед банком станом на 30 грудня 2013 року становить 163007,67 швейцарських франків, яка складається з непогашеної суми кредиту 146841,34 швейцарських франків, простроченої заборгованості за кредитом 938,87 швейцарських франків, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 14983,14 швейцарських франків, суми підвищених відсотків за користування кредитом понад встановлені договором строки 244,32 швейцарських франків (т.1. а.с.145-147).

Однак з вказаних розрахунків вбачається, що при визначенні суми заборгованості позивач виходив із щомісячних платежів, розміри яких не відповідають розмірам, встановленим додатками № 2 до кредитного договору від 4 липня 2008 року та додаткової угоди від 29 серпня 2009 року.

Так, відповідно до п.2.5. додаткової угоди від 29 серпня 2009 року позичальник зобовязується здійснювати погашення платежу у розмірі, встановленому в графіку погашення кредиту (додаток № 2).

У додатку № 2 до вказаної угоди зазначено, що з 1 вересня 2009 року до 1 вересня 2010 року, за винятком липня 2010 року, щомісячний платіж становить 806,95 швейцарських франків, а з 1 вересня 2010 року до 1 вересня 2015 року, за винятком липня місяця кожного року, цей платіж становить 1127,38 швейцарських франків (т.1, а.с.129-132).

Проте при визначенні розміру заборгованості, яка відповідно до розрахунку позивача фактично виникла за період з березня по грудень 2013 року, позивач виходив з щомісячного платежу, який в середньому становить 1528 швейцарських франків (т.1, а.с.146).

Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім того, у додатку № 2 до додаткової угоди від 29 серпня 2009 року зазначено, що станом на 1 серпня 2009 року залишок непогашеної суми кредиту становить 112411,81 швейцарських франків.

Водночас згідно з розрахунком позивача непогашена сума кредиту становить 146841,34 швейцарських франків.

Висновок судово-економічної експертизи від 29 травня 2015 року, на який посилався в судовому засіданні представник ПАТ ,,ОСОБА_1 як на доказ підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, судова колегія не бере до уваги з таких підстав.

На думку експерта, щомісячні платежі (ануїтетні), які необхідно було сплачувати позичальнику ОСОБА_3 за періоди з 1 вересня 2009 року по 1 серпня 2010 року та з 1 вересня 2010 року по 1 серпня 2015 року становлять відповідно 1079,13 швейцарських франків та 1524,14 швейцарських франків (т.1, а.с.244).

Однак такий висновок суперечить умовам кредитного договору та додаткової угоди до цього договору щодо розміру вказаних платежів.

Не відповідає додатку № 2 до додаткової угоди від 29 серпня 2009 року і висновок експерта щодо суми кредитних коштів, які підлягає стягненню достроково з позичальника за період з 1 січня 2014 року по 1 липня 2038 року (т.1, а.с.129, 246).

За змістом ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Оскільки у матеріалах справи відсутні достовірні докази на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, колегією суддів відповідно до ст. 10 ЦПК України було розясненопредставнику ПАТ ,,ОСОБА_1 право надати розрахунок заборгованості, здійснений з урахуванням умов договору та додаткової угоди до нього та фактично сплачених відповідачем ОСОБА_3 сум на погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором.

Однак такого розрахунку суду не надано банком.

Відповідач ОСОБА_3 визнав позов банку частково і надав суду розрахунок, з якого вбачається, що заборгованість за кредитним договором становить 98073,33 швейцарських франків, у т.ч. непогашена сума кредиту 87903,85 швейцарських франків, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 10169,47 швейцарських франків. Зазначені в цьому розрахунку ануїтетніплатежі відповідають умовам додаткової угоди від 29 серпня 2009 року (т.1, а.с.84-85, 103).

Суми коштів, які були сплачені відповідачем на погашення кредиту та відсотків за користування кредитом за вказаний у розрахунку період, не оспорюються позивачем.

Враховуючи, що позивач не надав суду достовірних доказів на підтвердження розміру заборгованості, а відповідач визнає позов частково, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України слід ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 визнаної ним суми заборгованості.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ПАТ ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих вимог.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 3276 грн 54 коп.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 серпня 2014 рокув частині позовних вимог публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромскасувати.

Позов публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованостіза кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1заборгованість за кредитним договором в розмірі 98073,33 швейцарських франків та судовий збір за подання позову і апеляційної скарги в розмірі 3276 грн 54 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: