Номер провадження: 22-ц/785/5262/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

при секретарі Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за заявою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про забезпечення позову, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року,

встановила:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до компанії EASTERN LOGISTICS CO LTD.S.A. про стягнення заборгованості по заробітній платі за трудовим договором.

У квітні 2016 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що у відповідача є заборгованість по заробітній платі перед позивачем в розмірі 16200 доларів США, просив суд накласти арешт на належний Компанії морський буксир «VASYL FRANKO».

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року представнику позивача ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку представник ОСОБА_3 ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановки нової про задоволення заяви щодо застосування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, які повинні випливати із суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3, 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до компанії EASTERN LOGISTICS CO LTD.S.A. про стягнення заборгованості по заробітній платі за трудовим договором.

У квітні 2016 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що у відповідача є заборгованість по заробітній платі перед позивачем в розмірі 16200 доларів США, просив суд накласти арешт на належний Компанії морський буксир «VASYL FRANKO».

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 8307 доларів США.

Оскільки вартість морського буксиру значно перевищує розмір заборгованості відповідача перед позивачем, обраний позивачем вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, тому суд першої інстанції, всупереч твердженню апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та давши оцінку всім зібраним у справі належним доказам дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. ст. 311, 312 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_5