АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/4775/16 Головуючий 1 інст. - Гончар В.О.
Справа № 2-986/08
Категорія: спадкові Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В,

суддів - Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Житлового кооперативу «Уран», про визнання права власності в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2008 року,

у с т а н о в и л а:

В листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Житлового кооперативу «Уран» (далі - ЖК «Уран»), про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позивач вказав, що перебував у юридичному шлюбі з ОСОБА_3, зареєстрованому 14 травня 1967 року Палацом Одруження м. Харкова за актовим записом № 2709.

В період шлюбу вони придбали житло в ЖК «Уран». На підставі ордеру № 23631 серія А від 25 грудня 1969 року ОСОБА_3 була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Вартість даної квартири повністю сплачена в 1983 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті дружини проживав в даному житлі.

Відповідач спадщину не прийняв.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1: на ? частину - в порядку розподілу майна подружжя та на ? частину - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2008 року позов задоволено.

За ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1: на ? частину - в порядку розподілу майна подружжя та на ? частину - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1: на ? частину - в порядку розподілу майна подружжя та на ? частину - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В задоволенні позову в іншій частині відмовити. Зокрема зазначає, що рішення ухвалено за його відсутності; він також прийняв спадщину фактично, оскільки зареєстрований за адресою спірного житла, власником якого на даний час є ОСОБА_4

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції вважав, що позивач є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину фактично, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом з померлою дружино. Відповідач спадщини не прийняв, оскільки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у юридичному шлюбі, зареєстрованому 14 травня 1967 року Палацом Одруження м. Харкова за актовим записом № 2709.

В період шлюбу подружжя ОСОБА_3 придбали житло в ЖК «Уран». На підставі ордеру № 23631 серія А від 25 грудня 1969 року ОСОБА_3 була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Вартість даної квартири повністю сплачена в 1983 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а. с. 5, 6, 8-10).

Майно, придбане подружжям в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користуються рівними правами на майно і в тому разі, якщо один із них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (стаття 22 КпШС України).

Оскільки двокімнатна квартира АДРЕСА_1 придбана в період шлюбу сторін, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину цього житла в порядку розподілу майна подружжя.

Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

За статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 3 статті 1268, частина 1 статті 1269 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на іншу ? частину спірного житла.

Спадкоємцями після смерті останньої були її чоловік ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2

З заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців в шестимісячний строк до нотаріальної контори не звертався.

Згідно довідок ЖК «Уран» разом зі спадкодавцем на день смерті проживав та був зареєстрований з 09 лютого 1974 року позивач; відповідач зареєстрований за даною адресою з 28 липня 2000 року, однак не проживав там (а. с. 11, 30-31, 62, 65).

Отже, ОСОБА_2 є особою, яка відноситься до спадкоємців за законом першої черги.

Тому висновок суду першої інстанції про визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, не є обґрунтованим.

? частина цієї квартири підлягала розподілу між двома спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали право на ? частку кожний спадкової квартири.

Разом з тим, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 18372 (а. с. 60).

За правилами частини 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає скасуванню, а провадження в цій частині - закриттю з підстав, передбачених статтею 310 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 1, п. 4, 310, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2008 року в частині визнання за ОСОБА_1 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2) права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувати та провадження по справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

Р.М.Піддубний