АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Житлво-будівельного кооперативу «Столичний» про стягнення нарахованої але невиплаченої працівникові суми заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/13036/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10181/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01 грудня 2008 року його було прийнято на посаду бухгалтера у Житлово-будівельний кооператив «Столичний», наказом б/н з 01 грудня 2008 року він вступив на посаду та приступив до службових обов'язків з посадовим окладом 1221,00 грн. щомісяця згідно штатного розпису. Індексацію заробітної плати не проводили відповідно до рішення Правління ЖБК «Столичний».

Відповідач заробітну плату не виплачує, внаслідок чого з вересня 2012 року по 01 серпня 2014 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 28083,00 грн., яка була нарахована та не виплачена.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену суму заробітної плати у розмірі 28083,00 грн. без вирахування податків і обов'язкових платежів за період з 01 вересня 2012 року по 31 липня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Житлво-будівельного кооперативу «Столичний» про стягнення нарахованої але невиплаченої працівникові суми заробітної плати - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, по суті позовних вимог, посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі одностороннього та неповного з'ясування всіх обставин справи.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ЖБК «Столичний», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.86), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, Наказом Житлово-будівельного кооперативу «Столичний» від 01 грудня 2008 року було зараховано ОСОБА_3 з 01 грудня 2008 року на посаду бухгалтера (а.с.2).

Приписами ст. 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовій виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Наказом № 1/30 Житлово-будівельного кооперативу «Столичний» від 30 вересня 2013 року було звільнено позивача з посади бухгалтера ЖБК «Столичний» з 30 вересня 2013 року за підробку бухгалтерськофінансових документів житлово-будівельного кооперативу згідно ст. 41 ч. 2 КЗпП України (а.с.22).

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (ч. 2 ст. 41 КЗпП України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 20 листопада 2013 року звертався до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою у якій просив провести розслідування по факту підробки документів, а саме розрахунку заборгованості по заробітній платі бухгалтером Житлово-будівельного кооперативу «Столичний» ОСОБА_3 (а.с.28).

Крім того, відповідач звертався до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою від 06 лютого 2014 року про вчинення злочину ОСОБА_3, в якій зазначено, що 19 січня 2014 року та в попередній період громадянином ОСОБА_3, який працював до 30.08.2013 року бухгалтером в ЖБК «Столичний», було здійснено незаконне втручання в електронну податкову звітність ЖБК «Столичний» (а.с.29).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів (ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦК України).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач надав розрахунок про доходи та розмір заробітної плати ОСОБА_3 Житлово-будівельним кооперативом «Столичний» за період з 01.09.2012 року по 31.07.2014 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги зазначений розрахунок, оскільки розрахунок підписаний 04.04.2016 року самим позивачем, як бухгалтером, хоча звільнений позивач був з 30 вересня 2013 року, а тому не був наділений повноваженнями підписувати даний розрахунок, як бухгалтер Житлово-будівельного кооперативу «Столичний».

Відповідно до розписки позивача від 25 вересня 2013 року, він зазначав, що заробітну плату отримував своєчасно та претензій по заробітній платі не мав (а.с.27).

Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що йому відповідач не виплачує заробітну плату з вересня 2012 року по 31 липня 2014 року та не обґрунтував період за який просить стягнути заробітну плату, враховуючи те, що судом встановлено, що позивача було звільнено з посади бухгалтера ЖБК «Столичний» з 30 вересня 2013 року.

Отже, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем не виплачується заробітна плата за період з вересня 2012 року по 31 липня 2014 року, крім того в матеріалах справи наявна розписка позивача від 25 вересня 2013 року в якій зазначено, що він не має претензій по заробітній платі, а тому, за таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не доведені та не можуть бути задоволені.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: