Справа № 161/3606/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/773/1215/16 Категорія: 46 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Данилюк В.А.,

суддів - Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2016 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, у звязку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що під час шлюбу сторонами за договором купівлі-продажу від 28.02.2006 року придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 4) в якій згідно будинкової книги №54469 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-13).

Також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.10.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 23.11.1996 року відділом РАГСу Луцького міськвиконкому Волинської області, актовий запис № 1349 розірвано (а.с. 8).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовувала тим, що після розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_2, останній з цього часу понад рік у вказаній квартирі не проживає.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як убачається з договору купівлі-продажу (а.с. 4), квартира АДРЕСА_2 була придбана позивачем ОСОБА_1 28 лютого 2006 року, тобто під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2, а тому відповідач ОСОБА_2 вважається співвласником даного жилого приміщення, якщо не доведено, що дане майно було придбане за особисті кошти позивача.

Згідно з вимогами статтей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В порушення даних норм законодавства позивач не надала жодних належних та допустимих доказів про те, що вона є єдиним власником спірної квартири, а відповідач без поважних причин не проживає у ній.

Покликання позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ту обставину, що квартира придбана за кредитні кошти, які отримала особисто вона, є безпідставним, оскільки не узгоджується з вимогами ст. 61 СК України щодо укладення договору в інтересах сім»ї, а будь-яких доказів, що лише вона своїми особистими коштами несе відповідальність за кредитним договором позивач не надала.

Суд не бере до уваги надану позивачем ОСОБА_1 в суді під час апеляційного розгляду справи заяву від імені ОСОБА_2 про визнання позову, оскільки ОСОБА_2 був відсутній в судовому засіданні, а його підпис на даній заяві не завірений у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, що підтверджуються належними доказами, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: