Справа № 367/5227/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

19 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернов Д. Є.

при секретарі Чамор Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

Позивач у липні 2016 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що 22.06.2013 року між нею та АТ «Дельта Банк» (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір на підставі Заяви-Пропозиції, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 банку № 001-28080-220613 (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Відповідач надав Позивачу споживчий кредит у розмірі 22 233,09 грн., строком на 37 місяців, зі сплатою 0,01% річних з метою придбання товарів у субєкта господарювання, оплату разової комісії та оплату страхового платежу. 22.06.2013 р. між Позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків № 001-28080-220613 в інтересах Відповідача для страхування відповідальності Позивача в розмірі загальної заборгованості останнього перед АТ «Дельта Банк» за Кредитним договором. В порушення вимог законодавства Відповідач не ознайомив належним чином споживача ОСОБА_1 з умовами кредитування, довідку чи повідомлення, в тому числі діючі на момент прийняття ОСОБА_3, Тарифи як окремий документ не надав, позбавив її можливості прочитати кредитний договір через дрібний шрифт тексту. Окрім того, Відповідач вказав в умовах Кредитного договору обовязок Позивача щомісячно сплачути плату за обслуговування кредитної заборгованості, зобовязав її укладати Договір страхування, вказав третейське застереження, а також безвідкличність згоди споживача на обробку його персональних даних. Вважає, що при укладенні вказаного Кредитного договору Відповідачем порушено її права як споживача, а тому є всі необхідні підстави для визнання його у судовому порядку недійсним.

У звязку з вищевикладеним, просила визнати недійсним Кредитний договір № 001-28080-220613 від 22.06.2013 р.; зобовязати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» прийняти у ОСОБА_1 суму залишкової заборгованості у розмірі 9 443,09 грн. у термін, що передбачався сторонами для погашення кредиту.

В судове засідання позивач не зявилась, про дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

В судове засідання Відповідач свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у їх відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. До суду надійшло заперечення на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнають у повному обсязі, просять у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи. До суду надійшло заперечення на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнають у повному обсязі, просять у задоволенні позову відмовити, справу розглянути за у їх відсутність.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2013 між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено Кредитний договір на підставі Заяви-Пропозиції, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 банку № 001-28080-220613. Відповідно до умов Кредитного договору Відповідач надав Позивачу споживчий кредит у розмірі 22 233,09 грн., строком на 37 місяців, зі сплатою 0,01% річних з метою придбання товарів у субєкта господарювання, оплату разової комісії та оплату страхового платежу (а.с. 10-11).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. 5 п.1 Кредитний Договір складається із Заяви ОСОБА_3, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ОСОБА_2 від 20.03.2013 р. протокол № 14, Додатку № 1 і ОСОБА_2.

На момент укладення кредитного договору позичальнику були роз'яснені умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання договору. Окрім цього, позичальник своїм підписом підтвердила, що вона була ознайомлена у письмовій формі з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг.

Відповідно до п. 2.3 ч.5 Заяви №002-28080-220613 від 22.06.2013 року, вказано, що до підписання Позивачем ОСОБА_3 вона була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення ліміту Кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Згідно вищевказаної Заяви підписання її Позичальником засвідчує, що Позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються та повністю розяснені всі питання, що має Позичальник по цій Заяві.

Відповідно до п.6.1 Заяви №002-28080-220613 від 22.06.2013 року, позивач погодилась, що складовою та невідємною частиною цієї ОСОБА_3 є Правила та ОСОБА_2, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких вона неухильно зобовязується дотримуватись.

Таким чином, Позивач не надала доказів, що на момент укладення договору заявляла додаткові вимоги щодо умов спірного договору та в подальшому не виконувала його умови, тому суд вважає, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи Позивача як підставу визнання договору недійсним ту обставину, що позивач не мала змоги прочитати кредитний договір через брак часу та через занадто дрібний його текст, оскільки спірний договір викладений всього на трьох сторінках і є читабельним.

Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання спірного договору недійсними відповідно до положень частини першої статті 230 ЦК України як укладених унаслідок введення в оману позичальника з боку банку та положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ці норми є самостійними підставами визнання договорів недійсними; Позивач не навела доказів щодо введення її в оману під час укладення договору, оскільки його підписанням мала можливість ознайомитися з текстом та умовами договору та власноручно підписати деякі з його складових.

22.06.2013 р. між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків № 001-28080-220613 в інтересах Відповідача для страхування відповідальності Позивача в розмірі загальної заборгованості останнього перед ПАТ «Дельта Банк» за Кредитним договором. (а.с. 12) Договір страхування укладено відповідно до Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування життя, затверджених Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 р. за №0181638, із змінами та доповненнями, чинними на дату укладення Договору.

Підписавши заяву на страхування, Позивач підтвердила, що укладення Договору з її боку було добровільним і здійснювалось за її бажанням, також своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з правилами та Програмою страхування, розуміє їх зміст і цілком і повністю погоджується з ними.

Керуючись правом, надання йому відповідно до ст. 3 Закону України «Про страхування» Позивач самостійно призначила єдиним вигодонабувачем за укладеним Договором страхування від нещасних випадків АТ «Дельта Банк».

Порядок укладення, форма та зміст Договорів страхування передбачені Закону України «Про страхування» та Цивільним кодексом України. Статтею 18 Закону України Про страхування» передбачено, що для укладення Договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком або іншим чином заявляє про свій намір укласти Договір страхування.

Позивачем була подана заява на страхування, яка є невідємною частиною Договору страхування. Статтею 982 Цивільного кодексу України передбачені істотні умови Договору страхування, а саме: предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк Договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Всі вищевказані умови були узгоджені обома сторонами та викладені в тексті Договору страхування, що безпосередньо підтверджує легітимність укладеного Договору.

Позивач здійсненням страхового платежу приступила до виконання Договору страхування, що також свідчить про фактичне визнання його умов, оскільки своїми схвальними діями Позивач визнав правочин дійсним. Під схваленням правочину розуміються будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі повна або часткова оплата товарів (робіт,послуг), їх приймання для використання, реалізація інших прав та обовязків відповідно до укладеного правочину. Станом на дату підписання Заяви на страхування, Позивач здійснив страховий платіж у повному обсязі.

Щодо посилання позивача як на підставу визнання кредитного договору недійсним, на порушення норм п.14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» судом встановлено наступне.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_4 України набрав чинності 12 березня 2011 року, договір укладений 22.06.2013 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

За положеннями частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини, тому визнанню недійсним підлягає тільки пункт договору про надання споживчого кредиту, який містить третейське застереження.

Позивач просить визнати недійсним весь договір, а не конкретні його пункти.

За таких обставин, підстав визнавати весь договір недійсним суд не вбачає.

З тих же підстав, суд вважає, що зазначення в договорі про безумовність та безвідкличність згоди особи на обробку персональних даних не може бути підставою для визнання недійсним всього договору.

Таким чином, при розгляді даної справи позивачем не було надано беззаперечних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» у правовідносинах, які виникли між сторонами.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про третейські суди», Законом України «Про страхування»ст. ст. 15, 16, 230, 525, 526, 530, 982, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 119, 197, 203, 212-215, 217, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Копію заочного рішення направити сторонам для відома.

Розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5