УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М. ДемяносоваМ.В., Завгородньої І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, який діє у власних інтересах та інтересах недієздатної особи - ОСОБА_5, до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 05 квітня 2016 року та касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4, діючи у власних інтересах та в інтересах свого брата - ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилався на те, що 16 березня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула мати позивачів - ОСОБА_7

ОСОБА_5 є інвалідом, рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 02 липня 2015 року його визнано недієздатним, та призначено опікуном - ОСОБА_4

Постановою старшого слідчого СО Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 08 липня 2015 року кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинула ОСОБА_7, було закрито у зв'язку з відсутністю в діях водія транспортного засобу - ОСОБА_6, складу злочину. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 як власника транспортного засобу була застрахована у ПАТ «СК «Провідна».

Відповідно до страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100 000 грн на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну майну ліміт відповідальності на одного потерпілого становить 50 000 грн.

Враховуючи те, що у добровільному порядку страхова компанія відмовилась відшкодовувати спричинену шкоду, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 січня 2016 року позов ОСОБА_4, який діяв у власних інтересах та в інтересах недієздатної особи - ОСОБА_5, задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у рівних частках кожному майнову шкоду у загальній сумі 131 425 грн, яка складається з: 5 565 грн - витрат на поховання, 22 500 грн - витрат на спорудження надгробного пам'ятника, 3 370 грн - витрат на поминальний обід, 100 000 грн - страхова сума за договором страхування. Стягнуто з відповідача на користь позивачів 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди (по 30 000 грн кожному). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 05 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 14 873 грн на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої особисто йому внаслідок смерті ОСОБА_7 Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 в інтересах недієздатної особи - ОСОБА_5 7308 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої останньому внаслідок смерті ОСОБА_7 Стягнуто одноразово з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 в інтересах недієздатної особи - ОСОБА_5 9 500 грн 40 коп. на відшкодування шкоди, спричиненої останньому внаслідок втрати годувальника. Стягнуто щомісячними платежами з ПАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_4 в інтересах недієздатної особи - ОСОБА_5 на відшкодування шкоди, спричиненої останньому внаслідок втрати годувальника по 730 грн 80 коп. щомісяця починаючи з травня 2016 року по березень 2020 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представникПАТ «СК «Провідна» - ОСОБА_8;Н.В.,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій, зменшивши розмір моральної шкоди до 14 616 грн, а матеріальної шкоди до 7 565 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 16 березня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула мати позивачів - ОСОБА_7

ОСОБА_5 є інвалідом, рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 02 липня 2015 року його визнано недієздатним, та призначено опікуном - ОСОБА_4

Постановою старшого слідчого СО Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області від 08 липня 2015 року кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинула ОСОБА_7, закрито у зв'язку з відсутністю в діях водія транспортного засобу - ОСОБА_6, складу злочину.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2493764 між ОСОБА_10 та ПАТ «СК «Провідна» укладено договір страхування власників наземних транспортних засобів від 07 грудня 2014 року строком на 12 місяців, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100 000 грн на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну майну ліміт відповідальності на одного потерпілого становить 50 000 грн.

Із змісту листа ПАТ «СК «Провідна» від 18 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі ч. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон).

Однак, згідно п. 32.1 ст. 32 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Встановивши те, що страховий випадок мав місце, а відповідальність ОСОБА_6, за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки була застрахована у ПАТ «СК «Провідна», наступає без вини, а докази того, що шкода була завдана внаслідок умислу потерпілої у матеріалах справи відсутні, суди дійшли правильного висновку про необхідність задоволення позову.

Апеляційний суд, з врахуванням положень ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшов правильного висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції у частині розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивачів.

Інші доводи касаційних скарг на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 05 квітня 2016 року та рішення Старобільського районного суду Луганської області від 13 січня 2016 року у незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Дем'яносов М.В. Завгородня І.М.