У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист порушених прав за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», поданою його представником Параньком Русланом Володимировичем, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який змінював протягом розгляду справи, і остаточно просив визнати відключення його квартири АДРЕСА_1 від газопостачання незаконним, скасувати борг у сумі 1 325,27 грн, зобов'язати ПАТ «Дніпрогаз» підключити квартиру до газопостачання і стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він, звільнений зі служби працівник міліції, проживає у квартирі АДРЕСА_1, є споживачем послуг з газопостачання, що надаються ПАТ «Дніпрогаз», і має 50-відсоткову знижку плати за газопостачання. 14 квітня 2015 року представники ПАТ «Дніпрогаз» безпідставно відключили його квартиру від системи газопостачання, так як заборгованості він не має, що завдало йому моральної шкоди, яка полягає у психологічних стражданнях у зв'язку з неможливістю користуватися квартирою.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Дніпрогаз» відновити газопостачання квартири позивача АДРЕСА_1 шляхом відновлення газопостачання будинку.

Стягнено з ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_3 500 грн у відшкодування моральної шкоди.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з газопостачання, що надаються ПАТ «Дніпрогаз».

14 квітня 2015 року ПАТ «Дніпрогаз» припинило газопостачання у будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з ремонтом відповідного обладнання, про що складено акт № 852.

Задовольняючи позов у частині зобов'язання ПАТ «Дніпрогаз» відновити газопостачання квартири АДРЕСА_1 шляхом відновлення газопостачання будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою та стягуючи моральну шкоду в сумі 500 грн, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності перешкод у відновленні газопостачання за вказаною адресою і недоведення відповідачем наявності перешкод у доступі до квартири позивача. Вважаючи, що відключенням квартири від системи газопостачання позивачеві заподіяно моральну шкоду, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про стягнення 500 грн на її відшкодування.

Проте повністю з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій порушили вимоги вказаних цивільних процесуальних норм і не врахували наступного.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім прав та обов'язків осіб, які беруть участь у справі, що визначені ст. 27 ЦПК України, статтею 31 цього Кодексу виключно позивачеві надано право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову.

Матеріально-правова вимога позивача відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства повинна опиратися на підставу позову, тобто обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на відсутність заборгованості за спожитий газ, провівши розрахунок з урахуванням 50-відсоткової знижки плати за газопостачання.

Матеріали справи не містять відомостей (в тому числі письмової заяви позивача) про зміну ОСОБА_3 підстави позову.

Отже, суди попередніх інстанцій, довільно змінивши підстави, з яких виходили при вирішенні справи, ухвалили судові рішення з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», подану його представником Параньком Русланом Володимировичем, задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова