Справа № 505/995/16-ц
Провадження № 2/505/750/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Держгеокадастру в Котовському районі Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 11.03.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 01 жовтня 2002 року помер її батько ОСОБА_2, який останнім часом проживав і місце проживання якого було зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі і на земельну ділянку, яка належала йому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 079042.

Відповідно до вимог ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 524,529 ЦК України (в ред. 1963 р.), вона, ОСОБА_1 являється спадкоємицею за законом першої черги спадкодавця ОСОБА_2 Інших спадкоємців за законом першої черги, в тому числі спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України немає. Статтею 1269 Цивільного кодексу України, ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 р) встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України, ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В 1975 році її мати розірвала шлюб з ОСОБА_2, в звязку з чим вона і батько проживали в різних місцях. Батько сплачував їй аліменти. Після смерті батька, вона в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини як спадкоємиця по закону не зверталась, тому що на будинок в якому проживав батько правовстановлюючих документів не було, а про існування земельного паю вона не знала. Разом з тим, вона фактично прийняла спадщину і розпоряджалась майном батька. Будинок що розташований в с.Чапаєво Котовського району, який належав її батькові ОСОБА_2, а також інше дрібне майно, вона віддала ОСОБА_3 з якою останнім часом проживав батько.

В листопаді 2015 року вона отримала лист з Чапаєвської сільської ради Котовського району, про те що в сільські раді значиться не витребуваний земельний пай її померлого батька ОСОБА_2, і їй, як спадкоємиці, було запропоновано вирішити питання щодо правового врегулювання земельної ділянки.

Таким чином їй стало відомо, що вона може отримати в спадок земельну ділянку, яка належала її батькові ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 079042 .

Відповідно до вимог ст. 550 ЦК України (в ред. 1963 року) Котовський міськрайонний суд своїм рішенням від 12.01.2016 року продовжив їй строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 строком на пять місяців, однак, звернувшись в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини їй стало відомо, що отримати свідоцтво про спадщину вона не може, так як державний акт на землю виданий після смерті її батька. ЇЇ батько - ОСОБА_2 помер 01.10.2002 року, а державний акт серії ОД № 079042 виданий 30.12.2004 року.

Разом з тим, відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Котовському районі № 29-1504-0.12-589/0/2-16 ОСОБА_2 отримав державний акт серії ОД № 079042 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308367.

Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, ОСОБА_2, який не встиг за життя отримати державний акт на землю, мав право на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308367 який є дійсний і до цього часу. Згідно ст. 1218 ЦК України дане право на землю підлягає успадкуванню, тому що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, і не припинились внаслідок його смерті. Пленум ВСУ своєю постановою від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відзначив, що «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай)».

При таких обставинах оформити нотаріально спадщину на землю, на яку мав право її батько, вона не може, тому що замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серій ОД № 0308367 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 079042.

Однак ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Стаття 392 Цивільного кодексу України дозволяє предявляти позов про визнання права власності у разі відсутності документа, що його засвідчує.

У звязку з цимв кінцевому просила постановити рішення суду яким встановити факт, що земельна ділянка загальною площею 3,3599 га, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0201, на яку був виписаний Державний акт на право власності на землю серії ОД № 079042 на імя ОСОБА_2 від 30.12.2004 року, при розпаюванню дійсно виділялась ОСОБА_2 згідно його Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0308367 за №170 від 24.09.1997 року загальною площею 4,86 (в умовних кадастрових гектарах) та визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем першої черги за законом після батька ОСОБА_2, померлого 01 жовтня 2002 року, право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0201, загальною площею 3,3599 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області, на яку був виписаний Державний акт на право власності на землю серії ОД № 079042.

В ході судового розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 на позові наполягав у повному обсязі.

Представник Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської областіу судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи за довіреністю ОСОБА_5 проти позову не заперечував та підтвердив факт відповідності даних державного акту на землю виписаного на померлого ОСОБА_2 його сертифікату на земельну частку (пай) при розпайовці земель КСП.

Вислухавши представника позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вказані обставини також доводяться наявними у справі письмовими доказами стосовно предмету спору.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2002 помер батько позивачки - ОСОБА_2

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка

відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийнятгя спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 помер до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, до виниклих правовідносин слід застосовувати правила та положення ЦК УРСР 1963 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, на право на земельну частку (пай) належну йому згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0308367 за №170 від 24.09.1997 року загальною площею 4,86 (в умовних кадастрових гектарах) на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року позивачці, ОСОБА_1, було продовжено строк прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2, померлого 01 жовтня 2002 року, на пять місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Проте, оформити спадщину на вищевказане майно після смерті батька в нотаріальній конторі позивачка не має можливості по тій причині, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий після смерті власника.

Факт того, що земельна ділянка загальною площею 3,3599 га, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0201, на яку був виписаний Державний акт на право власності на землю серії ОД № 079042 на імя ОСОБА_2 від 30.12.2004 року, при розпаюванню дійсно виділялась ОСОБА_2 згідно його Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0308367 за №170 від 24.09.1997 року загальною площею 4,86 (в умовних кадастрових гектарах) підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру НВ -016 від 11.02.2016 року та не заперечується учасниками судового засідання.

Положенням ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи досліджені судом обставини справи, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на виділену в натурі земельну ділянку, на яку був виписаний Державний акт на землю серії ОД № 079042 на імя ОСОБА_2, який помер 01 жовтня 2002 року, в порядку спадкування спадкоємця першої черги за законом.

Керуючись ст. ст. 10,60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.524,529,549,551 ЦК України (в ред. 1963 року), 16,328,392 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт, що земельна ділянка загальною площею 3,3599 га, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0201, на яку був виписаний Державний акт на право власності на землю серії ОД № 079042 на імя ОСОБА_2 від 30.12.2004 року, при розпаюванню дійсно виділялась ОСОБА_2 згідно його Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0308367 за №170 від 24.09.1997 року загальною площею 4,86 (в умовних кадастрових гектарах).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем першої черги за законом після батька ОСОБА_2, померлого 01 жовтня 2002 року, право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0201, загальною площею 3,3599 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області, на яку був виписаний Державний акт на право власності на землю серії ОД № 079042.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я