Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 428/334/16-ц
Провадження № 22ц/782/484/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» липня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Стахової Н.В.

суддів: Карайван Т.Д., Орлова І.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про невиконання договірних зобовязань, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок бездіяльності адвоката в кримінальному процесі та сприянні у приховуванні злочину, третя особа: ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 12016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати бездіяльність адвоката ОСОБА_3 та визнати права позивача порушеними, зобовязати відповідача відшкодувати сплачені йому грошові кошти в розмірі 500 доларів США, зобовязати відповідача відшкодувати матеріальну шкоду на підставі ч.4 ст. 22 ЦК України до стану автомобіля перед ДТП та витрати на проведення автотехнічної експертизи, зобовязати відповідача відшкодувати матеріальну шкоду на відновлення автомобіля в розмірі 1500 доларів США, зобовязати адвоката відшкодувати гонорар у сумі 500 доларів США, сплачених за надання правової допомоги, зобовязати адвоката виплатити позивачу компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 37758 грн. та визнати договір нікчемним.

Позивач зазначав, що 22.01.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги, за яким відповідач взяв на себе зобовязання представляти інтереси ОСОБА_4, як потерпілого у кримінальній праві за звинуваченням ОСОБА_5 за ст. 286 КК України.

Позивач вважає, що адвокатом не надано професійних та якісних послуг.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.05.2016 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суду першої інстанції. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та недоведеності їх доказами.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції за таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується наступне.

22.01.2013 року між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким адвокат ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання представляти інтереси ОСОБА_4, як потерпілого у кримінальній справі за фактом ДТП від 21.01.2013 року.

Постановою слідчого СВ Сєвєродонецького МВ УМВС України в Луганській області ОСОБА_6 від 06.02.2013 року адвоката ОСОБА_3 залучено до кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 21.01.2013 року, як представника потерпілого ОСОБА_4

Відповідно до п.4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат адвокатське обєднання, адвокатське бюро) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч.ч. 1,3, 4 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє його інтересах.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб»єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

З матеріалів кримінальної справи № 428/3476/13-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.286 ч.2 КК України вбачається, що ОСОБА_3 в якості представника ОСОБА_4 у відповідному кримінальному провадженні брав участь у судових засіданнях, допиті потерпілого, слідчому експерименті, тобто належним чином виконував свої обов"язки за договором про надання правової допомоги.

Крім того, ОСОБА_4, якому надавалася правова допомога, у судовому засіданні в суді першої інстанції стверджував про те, що ніяких претензій до відповідача не має, оскільки той брав участь в його допиті слідчим, двічі брав участь у судових засіданнях, брав участь у відтворенні обставин ДТП, проводив перемови з іншою стороною ДТП щодо відшкодування завданої шкоди, а також відвідував страхову компанію.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув з відповідача 500 доларів США, які були сплачені адвокату за надання правової допомоги, до уваги не беруться, оскільки позивачем не доведений факт бездіяльності відповідача. Крім того, під час судових засідань, як в суді першої та апеляційної інстанції позивач не заперечував того факту, що вказані кошти були сплачені іншою особою.

Обгрунтованого висновку дійшов суд першої інстанції і щодо відсутності підстав для відшкодування вартості автотехнічної експертизи та вартості відновлювального ремонту автомобіля, стягнення компенсації за відрив від звичайних занять, оскільки відповідач не є учасником правовідносин щодо відшкодування шкоди, спричиненої ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір є нікчемним відповідно до ст. 220 ЦК України, є безпідставними, оскільки договір про надання правової допомоги укладається в простій письмовій формі та не потребує обовязкового нотаріального посвідчення. Крім того, договір про надання правової допомоги, який був укладений між сторонами, свідчить про повноваження представника відповідно до вимог КПК України, та не містить будь-яких застережень та виключень, що є правом особи, яку він представляє.

Доводи позивача про те, що суд при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 порушив норми КПК України, до уваги не приймаються, оскільки виходять за межі досліджених судом обставин по даній справі.

Посилання позивача на незаконність судового рішення Апеляційного суду Луганської області від 13.05.2013 року, яким було скасовано ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.04.2013 року, до уваги не приймаються, оскільки зазначена ухвала не підлягає оскарженню в цивільному процесі.

Таким чином, суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Отже, виходячи з принципу диспозитивності, суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі тих доказів, які були надані у судовому засіданні.

Підстав для скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307,308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: