УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Київ

08 лютого 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, перевіривши виконання вимог статті 121 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

31 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до відповідачів про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна заява не відповідає вимогам пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК, згідно яких позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем у заяві не викладені обставини, яким він обґрунтовує свої вимоги, щодо підстав, з яких він просить задовольнити позов.

Так, у позовній заяві не викладені обставини чому, з яких правових підстав позивач вважає незаконним наказ про звільнення через відсутність погодження юрисконсульта.

Також не викладено обставини та не зазначені доказів, що підтверджують кожну обставину, стосовно посилання позивача на те, що йому не було запропоновано іншої посади в КП «Київський крематорій». У зв'язку з чим такі посади мали йому пропонуватись, враховуючи те, що підставою для звільнення в наказі зазначений п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди, позивач у своїй заяві не навів обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачу слід зазначити, яку саме моральну шкоду завдав йому кожний з відповідачів, в яких діях та в яких саме діях кожного з відповідачів це виразилось.

Позовна заява також не відповідає вимозі ч. 5 ст. 119 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При зверненні до суду позивач судовий збір не сплатив.

Згідно з п. 1 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про поновлення на роботі.

Разом з тим, вимога про стягнення коштів за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, тому від сплати судового збору за цією вимогою позивач не звільнений.

Відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» судовий збір для позовних вимог майнового характеру оплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем також заявлено вимоги немайнового характеру, а саме: вимоги про стягнення моральної шкоди з кожного з відповідачів (юридична особа - 3000 гривень, 8 фізичних осіб - по 1000 гривень з кожного), тобто позивачем заявлено 9 вимог немайнового характеру.

Відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» судовий збір для позовних вимог немайнового характеру оплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 487 гривень 20 копійок.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 необхідно сплатити 487 гривень 20 копійок судового збору за вимогу майнового характеру та 4384 гривні 80 копійок судового збору за вимоги немайнового характеру на рахунок № 0010, Банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код банку отримувача (МФО): 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030001, отримувач коштів: УДКСУ у Солом'янському районі м. Києві.

Станом на 08 лютого 2016 року до суду не подано будь-яких заяв чи клопотань про поновлення чи продовження строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 04 січня 2016 року про залишення заяви без руху позивачем не виконано, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були роз'яснені.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: