Дата документу 28.07.2016
ЄУ № 420/1336/16-ц
Провадження №2/420/673/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.

за участю секретаря Сіренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, третя особа відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт родинних відносин , а саме що ОСОБА_3, яка померла 07.04.2003 року, доводиться їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 матірю, а вона їй донькою, а також просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 8,00 умовних кадастрових гектари у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 07.04.2003 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.04.2003 року померла її мати ОСОБА_3, внаслідок її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 8,00 в умовних кадастрових гектарах, у землі, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За життя спадкодавець заповіт не склала. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 як донька спадкодавця. На теперішній час свідоцтво про народження позивача втрачено. З метою належного оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3, у звязку з відсутністю її свідоцтва про народження,їй необхідно встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є донькою ОСОБА_3 В управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за законом позивач вступила своєчасно та фактично прийняла спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), на підставі того, що нею не були подані документи, які б підтверджували належність померлій права на земельну частку (пай). У звязку з чим, позивач вимушена звертатися до суду з данним позовом для належного оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згодні.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, рішення по справі ухвалити на розсуд суду.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.04.2003 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ЕД № 359026, виданим 09.04.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді земельної ділянки площею 8,00 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № по КСП «Танюшівське», виданий 29.11.1995 року, про що свідчить запис в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №15. ОСОБА_3 внесена в списки, що додані до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Танюшівське».

Відповідно до свідоцтва про укладенню шлюбу серії І-ЕД №253883, виданого ОСОБА_2 сільською радою Новопсковського району Ворошиловоградської області, ОСОБА_5 05.08.1973 року уклала шлюб з ОСОБА_6, після укладення шлюбу отримала прізвище «Чулініна».

Згідно паспорта громадянина України серії ЕК №445984 виланого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 01.07.1997 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 07.04.2003 року. На день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. На день смерті разом з померлою фактично проживала: донька ОСОБА_1.

Встановлення факту родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та позивачем має для позивача юридичне значення вона зможе реалізувати своє право на спадщину за законом.

З урахуванням положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якого справи про встановлення факту, пов`язаного з вирішення спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин разом з позовними вимогами про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин такими, що підлягають задоволенню, оскільки її вимоги підтверджені наявними в справі письмовими доказами.

Щодо вимог позивача про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_3

На підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Спадщину позивач прийняв, так як на час смерті спадкодавця проживав разом з ним, заповіт на користь третіх осіб відсутній, інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У чинність ст. 3 Указу Президента «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом успадкування.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області від 25.04.2016 року №01-01-15/1300 державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № по КСП «Танюшівське» було видане 29.11.1995 року, актовий запис №15. Громадяника ОСОБА_3 дійсно внесена в списки, що додані до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Танюшівське» за №478, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 8,00 га, вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2016 року становить 138139,28 грн.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1225 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 07.04.2003 року

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України, п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому ОСОБА_1І як спадкоємець першої черги має право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті її матері ОСОБА_3, і вправі вимагати сертифікат на земельну частку (пай), що засвідчує право на земельний пай у порядку спадкування по закону.

Відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного товариства.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 208 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Як розяснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується в тому числі державним актом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай) є сертифікат.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, виходячи з наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, третя особа відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, третя особа відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла 07.04.2003 року, була матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 07.04.2003 року, на земельну частку (пай) розміром 8,00 умовних кадастрових гектари.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: