Справа №577/3972/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1914/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів з 250 грн. до 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини або зміни обставин.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що до 26 квітня 2007 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від подружнього життя 27 грудня 2005 року народився син ОСОБА_5, в свідоцтві про народження якого вона записана матірю, а відповідач батьком. Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 03 липня 2007 року зі ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно на утримання сина до його повноліття. В даний час вона бажає збільшити розмір аліментів на утримання сина до 2000 грн., так як дитина потребує значних витрат, має вади зору і потребує постійного лікування. Сума аліментів, стягнута за рішенням суду у звязку з інфляційними процесами в державі, не дає змоги утримувати дитину на належному рівні. За своїм матеріальним становищем ОСОБА_3 має можливість сплачувати більшу суму аліментів, так як постійно їздить на заробітки за кордон, придбав житловий будинок, здійснює там капітальний ремонт, придбав два автомобілі, а також, успадкував квартиру в центрі міста, а дитині допомоги додаткової не надає.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до його повноліття або зміни обставин, починаючи стягнення з 26 вересня 2016 року.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати: 800 гривень за надання правової допомоги, 551 грн 20 коп. судового збору, всього 1351 грн. 20 коп.

Виконавчий лист 2-1368/07 від 03 липня 2007 року про стягнення зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 11 червня 2007 року до його повноліття, відізвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині зміни розміру аліментів скасувати, визначивши спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не надано розрахунків з яких суд виходив, стягуючи аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця. Зазначає, що твердження позивачки стосовно покращення матеріального становища відповідача не підтверджено доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги та позивачки ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_8 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони до 26.04.2007 року перебували у шлюбі (а.с.3), від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в свідоцтві про народження якого вони вказані батьками (а.с. 4).

Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 03 липня 2007 року зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 до його повноліття (а.с.5).

Відповідно до довідки ЦНАП Конотопської міської ради від 18.08.2016 року, ОСОБА_4 проживає разом з сином ОСОБА_6 за адресою: м. Конотоп, вул. Жарікова, 23/7 ( а.с.7).

З медичної довідки від 06.09.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 страждає на захворювання органів зору і перебуває на « Д» обліку (а.с. 8).

Частково задовольняючи позов щодо стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як батько дитини, разом з матір'ю зобов'язаний приймати участь в утриманні свого сина до досягнення ним повноліття або зміни обставин.

Визначаючи розмір стягнутих аліментів в сумі 1500 грн. щомісяця, суд першої інстанції вважав, що відповідач за своїм матеріальним становищем має можливість сплачувати більшу суму аліментів, що дає підстави для висновку про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у зазначеному ним розмірі.

Однак, з висновком суду першої інстанції щодо розміру стягнення аліментів колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач, обґрунтовуючи свої доводи щодо необхідності скасувати рішення суду та стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн. щомісяця, посилався на те, що його матеріальний стан не поліпшився, він не працює, постійного заробітку чи доходу не має, а твердження позивачки стосовно покращення матеріального стану відповідача не підтверджено належними та допустимими доказами.

Вказавши про розмір стягнення аліментів в сумі 1500 грн. щомісяця, суд в оскаржуваному рішенні послався лише на пояснення самої позивачки стосовно покращення матеріального становища її колишнього чоловіка, проте в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що матеріальне становище відповідача значно покращилося.

При визначенні розміру аліментів колегія суддів, беручи до уваги стан здоров'я дитини, те, що на час розгляду справи йому виповнилось майже 11 років, у звязку з чим він потребує значно більше коштів на своє належне утримання і виховання ніж у 2007 році, коли йому було 2 роки, а також враховуючи інфляційні процеси, постійне зростання цін на товари і послуги, а також обставини того, що обов'язком обох батьків є належне утримування своїх дітей, відсутність у відповідача постійного заробітку та інших доходів, дійшла висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 750 грн. щомісячно, а не 500 грн., на чому наполягав відповідач, з приводу чого він не надав доказів для врахування його заперечень в повній мірі.

Доказів про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж 750 грн. позивачка не надала.

Даний розмір аліментів може бути в подальшому змінений в сторону збільшення чи зменшення за позовом позивача чи відповідача за наявності відповідних підстав.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, його висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, тому рішення суду необхідно змінити, визначивши до стягнення аліменти в розмірі 750 грн.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволені на 50% (750 грн. * 100 % / 1500 грн.), тому відповідачу підлягає поверненню сплачений ним судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі в сумі 303 грн. 16 коп. (606,32 грн. * 50 %), які необхідно компенсувати відповідачу за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року в даній справі змінити, визначити до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 303 грн. 16 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -