печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2016 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гладун Х.А.

при секретарі Василевській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції, Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції, Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити наступні юридичні факти:

- що ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Морозівка, Брусилівського району, Київської округи, що підтверджується актовим записом ЗАГС про його народження №27 від 30.05.1927 року при Морозівській Сільській раді, Брусилівського району, Київської округи, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за національністю був поляк;

- що ОСОБА_1 за національністю діда - ОСОБА_3 та батька - ОСОБА_2 за національністю є полькою.

Також просить зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни в актові записи про:

- шлюб №625 від 12.06.1951 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві - в графі «національність нареченого» ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Морозівка, Коростишівського району Житомирської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначити «поляк» замість «українця»;

- смерть №555 від ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві - в графі «національність» померлої особи ОСОБА_2 зазначити «поляк» замість «українця».

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни в актові записи про:

- народження №2925 від 27.11.1952 року ОСОБА_1, складеного Кагановським ЗАГС у м. Києві - в графі «національність батька дитини» ОСОБА_2 зазначити «поляк» замість «українця»;

- зміну імені №66 від 19.10.1982 року складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві в графі «національність особи» ОСОБА_2 зазначити «поляк» замість «українця»;

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві внести зміни в актовий записи про шлюб №2099 від 06.09.1974 року, складеного Відділом ЗАГС Дарницького та Дніпровського району у м. Києві - в графі «національність нареченої» ОСОБА_1 зазначити «полька» замість «українка».

В судовому засіданні представник заявника доводи та вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду справи, представники зацікавлених осіб в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 234 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якою передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справи за заявами про встановлення факту належності до певної національності - в переліку відсутні.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 300 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про національні меншини» фізична особа має право на збереження своєї національної самобутності. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року № 55/18793.

Згідно з п.1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.7. цих Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.8 Правил передбачено, що поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п'ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.

Пунктом 1.15. Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Отже, з аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні які засвідчують походження особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ст. 122 ЦПК України, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній на підставі п.1 ч. 1 ст.205 ЦПК України.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності її та її батька ОСОБА_2 до національності поляк, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим, дане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 210, 256, 293, 294 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції, Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції, Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції, - закрити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а особами у справі, які не були присутні при її проголошенні, з дня отримання копії ухвали Апеляційному суду міста Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун