Справа 303/4358/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Скаргу обґрунтовує тим, що 17.07.2014 року Мукачівським міськрайонним Закарпатської області ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» на його користь заборгованість за договором банківського вкладу № 254276 від 12.12.2013 року в розмірі 873,37 грн. На підставі зазначеного рішення суду Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 14.01.2016 року видано виконавчий лист № 303/1996/15-ц. В подальшому ОСОБА_1 предявив виконавчий лист на виконання до виконавчої служби та 11.07.2016 року старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 виніс постанову ВП № 51604258 про відмову у відкритті виконавчого провадження. При цьому зазначає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» оскільки відсутність ідентифікаційного номеру у виконавчому документі не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Таким чином вважає дії державного виконавця незаконними, у звязку з чим просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав із наведених у ній мотивів, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши заявника, перевіривши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2014 року Мукачівським міськрайонним Закарпатської області ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу № 254276 від 12.12.2013 року в розмірі 873,37 грн. На підставі зазначеного рішення суду Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 14.01.2016 року видано виконавчий лист № 303/1996/15-ц.

11.07.2016 року старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 виніс постанову ВП № 51604258 про відмову у відкритті виконавчого провадження. Оскаржувана постанова прийнята на підставі ст. 21, 23, п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та мотивована тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбачини ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначається зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Як встановлено судом, у виконавчому документі дійсно відсутній ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності боржника. При цьому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Поряд з тим слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

При цьому п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

З огляду на зазначене слід прийти до висновку, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

До того ж саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.06.2014 року у справі № 6-62цс14.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди з державного виконавця, а також питання його звільнення суд виходить з наступного. Як розяснено в п. 20 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, що у разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК. До тож в п. 6 зазначеної постанови також розяснено, що помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначене також підтверджується і розясненнями в листі ВССУ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» де в п. 12 зазначено, що факт неправомірності (незаконності) дій державного виконавця, що призвели до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку (ухвалою, рішенням, постановою, вироком суду). При цьому такі справи повинні розглядатись у позовному порядку у цивільному провадженні у разі коли факт неправомірності (незаконності) дій державного виконавця вже встановлено до предявлення цивільного позову.

З огляду на зазначене вимоги скарги в частині вирішення питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди з державного виконавця, а також питання його звільнення підлягають закриттю.

Керуючись ст.ст. 210, 386, 387 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 18, 25 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.07.2016 року, прийняту старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 в ході здійснення виконавчого провадження ВП № 51604258.

Провадження по скарзі в частині вирішення питання про стягнення матеріальної, моральної шкоди з державного виконавця, а також питання звільнення державного виконавця закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М.Заболотний