Справа № 342/671/16-ц
Провадження № 2/342/500/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградської сільської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Виноградської сільської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 22.11.2015 року, визначивши, що вони являються донькою та батьком; визнати за нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. І.Франка, 37 в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивувала тим, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що стверджується її свідоцтвом про народження серії І-НМ № 000737 від 26.02.1999 року, актовий запис № 11. У жовтні 1975 року позивач одружилася та взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1, що доводиться свідоцтвом про укладення щлюбу, актовий запис № 14. 22 листопада 2015 року помер її батько - ОСОБА_4. 12 жовтня 2009 року ОСОБА_4 вчинив на користь ОСОБА_1 заповіт, згідно з яким розпорядив їй все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. До складу спадщини входить житловий будинок, розташований по вул. І.Франка, 37 в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області. Із свідоцтва про право власності від 16.02.1989 року вбачається, що житлове господарство належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4. Згідно довідки Виноградської сільської ради № 515 від 08.07.2016 року станом на 15.04.1991 року у господарстві проживали лише батьки позивача. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,22 га, що доводиться довідкою Виноградської сільської ради № 516 від 08.07.2016 року. Будівництво

житлового будинку було здійснено у 1980 роках, що доводиться технічним паспортом. В межах передбаченого законом строку позивач звернулася до нотаріуса Городенківського РНО ОСОБА_5, де була заведена спадкова справа №59/2016. Проте, нотаріус відмовила у видачі документів на спадщину на житловий будинок у зв»язку з реєстрацією житлового господарства як колгоспного двору, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.07.2016 року. З довідки Виноградської сільської ради № 515 від 08.07.2016 року вбачається, що на час припинення колгоспного двору у спадковому житловому господарстві проживали батьки позивача. ОСОБА_2 відмовилася від спадщини та від частки у спільному майні, про що подала заяву в нотаріальну контору. Крім того, в ході вивчення документів спадкової справи нотаріусом було виявлено розбіжність в документах в написанні дівочого прізвища позивача та прізвища її батька. Згідно паспорта батько - ОСОБА_4. На таке ж прізвище було виписане свідоцтво про смерть батька. Заповіт теж оформлений на підставі паспортних даних батька. А в свідоцтві про народження позивача - її батько записаний як ОСОБА_4, а позивач, відповідно - ОСОБА_6. У зв»язку з цим нотаріус рекомендувала їй звернутися в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин.

ОСОБА_3 являється спадкоємцем ОСОБА_4, однак для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона повинна надати документи, якими підтверджуються родинні стосунки з батьком. Встановлення факту родинних відносин між позивачем та її батьком має для неї юридичне значення, так як підтвердить, що вона являється донькою спадкодавця та є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі ст.1261 ЦК України.

Ухвалою суду від 26.07.2016 року до участі у справі як співвідповідача залучено ОСОБА_2.

В судове засідання сторони не з'явились. Подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає в повному обсязі, не претендує на частку у колгоспному дворі по вул. І.Франка, 37 та на частку у спадковому майні після смерті чоловіка ОСОБА_4. Виноградська сільська рада листом № 86 від 22.07.2016 р. позовні вимоги визнають у повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Позивач згідно копії повторного свідоцтва про народження І-НМ № 000737 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2. ОСОБА_3 після укладення шлюбу 19.10.1975 року з ОСОБА_7 змінила прізвище "Рогулько" на "Дідорик", що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 250848.

З копії заповіту від 12.10.2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 41, встановлено, щo ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1.

ОСОБА_4 помер 22.11.2015 року у віці 88 років в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НМ № 220509.

Згідно довідки № 514 від 08.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 одна і та ж особа.

Від встановлення вищевказаного юридичного факту залежить реалізація ОСОБА_1 спадкових прав, так як немає іншої можливості виправити документи в яких по різному вказано прізвище батька позивача, так як останній помер.

Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 22.11.2015 року, як донькою та батьком.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 16.02.1989 року, виданого на основі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 33 від 13.02.1989 року слідує, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в с. Руднівка по вулиці Франка за № 29 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

Згідно довідки № 511 від 07.07.2016 р., виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради встановлено, що село Руднівка перейменовано на село Хвалибога і будинку по вулиці Франка, 29 присвоєно Франка, 37 згідно нових документів.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7676 , виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 22 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Хвалибога по вул. І.Франка, 37 на підставі свідоцтва про право власності від 16.02.1989 р., виданого згідно рішення № 33 від 13.02.1989 р. є ОСОБА_4.

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване по вул. І.Франка, 37 в с.Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, побудованого 1985 року, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 50,7 кв.м., літньої кухні, навісу, стодоли, стайні, сараю, комори, вбиральні, погрібу, криниці, огорожі.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Довідкою № 515 від 08.07.2016 р., виданою виконкомом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що в житловому будинку, який розташований в селі Хвалибога по вулиці Франка, 37 Городенківського району Івано-Франківської області станом на 15.04.1991 року були зареєстровані і проживали : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

ОСОБА_2 не претендує на частку у колгоспному дворі, що стверджено поданою до суду заявою.

ОСОБА_4 помер 22.11.2015 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 220509.

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 (позивач по справі).

ОСОБА_2 на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов'язкову частку) не претендує, що слідує з поданої приватному нотаріусу Городенківського РНО ОСОБА_5 заяви № 2 від 22.04.2016 року

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 08.07.2016 р., слідує, що дочка спадкодавця ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 37 по вул. І. Франка, 37 в с. Хвалибога після смерті ОСОБА_4 відмовлено, оскільки частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена, а також не представлено документи, які б підтверджували родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки № 516 від 08.07.2016 року, виданої виконкомом Виноградської сільської ради слідує, що за житловим будинком, який розташований в селі Хвалибога по вулиці Франка, 37 закріплена земельна ділянка в розмірі 0,2200 га.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачкою в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. І.Франка, 37 в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем.

На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 346, 347, 365, 392, 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 22.11.2015 року, визначивши, що вони являються донькою та батьком.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. І.Франка, 37 в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.