Ухвала

іменем україни

27 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, третя особа - Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності, припинення державної реєстрації права власності та відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 лютого 2004 року на публічних торгах з примусової реалізації майна відповідача він придбав гаражі загальною площею 120,2 кв. м по АДРЕСА_1 та отримав свідоцтво про право власності на них. Однак відповідач не допускає його до гаражів і продовжує ними користуватися та зберігати своє майно.

Крім того, як йому стало відомо, відповідач 25 липня 2011 року зареєстрував право власності на гаражі у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації з отриманням відповідних реєстраційних посвідчень № № 26747194, 26748584, 26750205, 26750526.

Позивач вважав, що відповідач порушує його право власності на гаражі, а тому просив припинити право власності публічного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» (далі - ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд») на гаражі НОМЕР_1, реєстраційні посвідчення № № 26747194, 26748584, 26750205, 26750526, видані 25 липня 2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації; зобов'язати реєстраційну службу Хмельницького міськрайонного управління юстиції виключити з Державного реєстру права власності вказані гаражі; визнати його право власності на майно, яке складається з блоку № 2, загальною площею 120,2 кв. м по АДРЕСА_1; стягнути з відповідача збитки у сумі 72 600 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Припинено право власності ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» на гаражі НОМЕР_1, реєстраційні посвідчення № № 26747194, 26748584, 26750205, 26750526, видані 25 липня 2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації. Зобов'язано реєстраційну службу Хмельницького міськрайонного управління юстиції виключити з Державного реєстру право власності на зазначені гаражі, які зареєстровані за ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд». У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 про припинення права власності ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» на гаражі НОМЕР_1, реєстраційні посвідчення № № 26747194, 26748584, 26750205, 26750526, видані 25 липня 2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, зобов'язання реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції виключити з Державного реєстру право власності на зазначені гаражі, які зареєстровані за ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд», скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову у цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Указані вимоги апеляційним судом дотримано не було.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про припинення права власності ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» на гаражі НОМЕР_1, реєстраційні посвідчення № № 26747194, 26748584, 26750205, 26750526, видані 25 липня 2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, зобов'язання реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції виключити з Державного реєстру право власності на зазначені гаражі, зареєстровані за відповідачем, суд першої інстанції виходив із того, що позивач на підставі акта про проведення прилюдних торгів від 3 березня 2004 року отримав свідоцтво про право власності на блок АДРЕСА_2 Позивач є власником цих гаражів. Про правомірність набуття ним права власності на гаражі свідчать: копія рішення господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2004 року, ухваленого у справі за позовом ВАТ фірми «Хмельницькбуд» до ДП «Спецсервіс», третя особа - ВДВС Хмельницького МУЮ, про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що відбулися 27 лютого 2004 року, недійсними, де у позові було відмовлено, а також рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» про усунення перешкод у користуванні майном, де позов було задоволено.

До того ж у судовому засіданні допитаний в якості спеціаліста експерт ОСОБА_8, який оглядав та описував спірні гаражі, пояснив, що саме блок № 2 (два гаражі на троє дверей), власниками яких є ОСОБА_6, зареєстровані за ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд».

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції вважав, що підстав для припинення права власності відповідача на зазначені гаражі немає, оскільки досліджені судом першої інстанції документи, а саме: незавірені копії акта про проведення прилюдних торгів від 3 березня 2004 року, свідоцтва про придбання гаражів на прилюдних торгах, копії рішень господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2004 року та Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року, містять суттєві розбіжності.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна, оскільки апеляційний суд, формально пославшись на розбіжності у наявних у справі документах щодо спірних гаражів, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 При цьому суд апеляційної інстанції належним чином не виконав вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України та не усунув вказаних розбіжностей і недоліків, допущених місцевим судом, хоча в силу ч. 2 ст. 303 ЦПК України не позбавлений такої можливості.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла того, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційний суд у порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України не роз'яснив сторонам їх право на призначення у справі відповідно до ст. 143 ЦПК України експертизи для усунення наявних розбіжностей та з'ясування ідентичності спірних гаражів. При цьому формально обмежився дослідженням наданого позивачем в якості доказу на підтвердження заявленого позову висновку оцінювача ОСОБА_8

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: