Справа № 761/8980/16-ц
Провадження № 2/761/4242/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ в м.Києві, Державної казначейської служби України, третя особа: державний виконавець відділу ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Мороз Леся Євгенівна про відшкодування шкоди юридичної особи, завданої її працівником, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ в м.Києві, Державної казначейської служби України, третя особа: державний виконавець відділу ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Мороз Леся Євгенівна про відшкодування шкоди юридичної особи, завданої її працівником.

Ухвалою суду від 11.03.2016 року вказану позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення виявлених недоліків.

На виконання вказаної ухвали 24.03.2016 року до суду надійшов уточнений позов із вимогами до ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві про визнання незаконною бездіяльність органу ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві; відшкодування шкоди, завданої працівником відділу ДВС Мороз Л.Є. та стягнення такої шкоди в сумі - 11 162 грн. за рахунок Державного бюджету України на користь позивача.

Зі змісту поданого в порядку цивільного судочинства позову вбачається про те, що вказані кошти матеріальної шкоди просить стягнути позивач у зв»язку з незаконними на його думку діями державного виконавця відділу ДВС у Шевченківському районі в м.Києві по невиконанню виконавчого листа за №1-278/11 від 18.01.2012 року згідно вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 21.11.2011 року.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних суддів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1,12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) абоКодексом України про адміністративні правопорушення України 9далі - КупАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями справ цивільної юрисдикції від інших є, по перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору ( однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При цьому, за змістом вимог ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до вимог п.8 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п'ята статті 128 КПК). Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У зв»язку з наведеним, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині до ДВС Шевченківському РУЮ в м.Києві підлягають розгляду виключно в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява в частині вимог до ДВС Шевченківському РУЮ в м.Києві не підлягає розгляду в порядку ЦПК України, оскільки даний позов має бути поданий до суду та відповідно розглянутий в порядку адміністративного судочинства, за правилами КАС України.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до абз.3 п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 01 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України безпосередньо пов»язані із первісними вимогам до ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві, оскільки наслідком їх задоволення до відповідача 1, з відповідача 2 підлягають стягненню кошти матеріальних збитків, окремий розгляд таких вимог є неможливий.

Відтак, слід відмовити у відкритті по усі вимогам ОСОБА_1, у зв»язку з неможливістю їх розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 122, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 2, 17, 18 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ в м.Києві, Державної казначейської служби України, третя особа: державний виконавець відділу ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Мороз Леся Євгенівна про відшкодування шкоди юридичної особи, завданої її працівником, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: