У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

29 березня 2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 9 100 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2006 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та

ОСОБА_4, відповідно до якої ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,30 га, розташовану на території Фонтанської селищної ради, Комінтернівського району, Одеської області, поле

НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_3, належну ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 22 жовтня 2002 року серії НОМЕР_1.

Закрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу в розмірі 9 100 грн за договором позики від 10 січня 2006 року.

Визнано право власності на земельну ділянку площею 4,30 га, розташовану на території Фонтанської селищної ради, Комінтернівського району, Одеської області, поле НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_3 за ОСОБА_3

Зобов'язано відділ земельних ресурсів Комінтернівської РДА Одеської області оформити на ім'я ОСОБА_3 державнний акт на земельну ділянку площею 4,30 га, розташовану на території Фонтанської селищної ради, Комінтернівського району, Одеської області, поле НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_3.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2006 року скасовано.

Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Не погодившись із ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2006 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення є поважними, зазначена заява підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив із наступного.

Предметом позову ОСОБА_3 є грошові кошти за договором позики. Разом із тим умови мирової угоди стосуються права власності на нерухоме майно у виді земельної ділянки площею 4,30 га, розташованої на території Фонтанської селищної ради, Комінтернівського району, Одеської області, поле

НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_3. Так, суд апеляційної інстанції вірно зазначав, що предмет позову і предмет мирової угоди є різними, умови мирової угоди суперечать закону та суд першої інстанції фактично вийшов за межі предмету позову.

Крім того, апеляційний суд правильно вказував, що суд першої інстанції задовольнив заяву сторін про затвердження мирової угоди в частині переходу у власність ОСОБА_3 права власності земельної ділянки площею 4,30, яка розташована на території Фонтанської селищної ради, Комінтернівського району, Одеської області, поле НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_3, не прийняв до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження права власності у ОСОБА_4 на вказаний об'єкт на час затвердження мирової угоди, не з'ясував підстав, що перешкоджали сторонам оформити договір купівлі-продажу вказаного об'єкту в нотаріальній конторі та фактично, затвердивши вказану мирову угоду, суд першої інстанції визнав право власності на нерухоме майно, що не передбачено в даному випадку при наявності спору про стягнення заборгованості за договором позики.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2006 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду її по суті.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна