Справа № 302/7/16-ц
№ 2/302/44/16
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

26.01.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

секретар Гажук Н.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2016 року до суду поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 Заявлений позов позивачкою обгрунтовано таким.

04.10.2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м.Києві за актовим записом № 2819. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємопорозуміння між ними, байдужості один до одного, у зв'язку з чим вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу .

Позивачка подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує .

Відповідач подав суду письмову заяву в якій вказує, що заявлений позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнає, згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. Справу просить розглянути без його участі.

Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Сторони не живуть фактично в шлюбі, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №16 від 12.06.1998 року із змінами та доповненнями, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, №3 від 30.03.2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя продружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, бо сторони наполягають на розірванні шлюбу, проживають окремо, дітей від шлюбу не мають. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України, - шлюб між сторонами розірвати.

Позивачка ОСОБА_3 заявила вимогу про повернення їй після розірвання шлюбу з відповідачем дошлюбне прізвище "Смірнова".

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

За положеннями ч. 6 ст. 15 цього ж Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Згідно ч. 8 ст. 15 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадянина України робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у зв'язку з реєстрацією розірвання шлюбу.

Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Позивачка ж ставила питання про розірвання шлюбу з відповідачем в порядку позовного провадження. За наведених обставин у вимозі позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища слід відмовити.

Судові витрати у виді судового збору до стягнення з відповідача у користь позивачки не заявлені.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений ОСОБА_2 і ОСОБА_4 04 жовтня 2014 року з реєстрацією у відділі ДРАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 2819.

Копію рішення надіслати для відома сторонам і у відділ ДРАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області.

Роз'яснити ОСОБА_5, що з приводу повернення дошлюбного прізвища вона має право звернутись із заявою про це у відділ ДРАЦС під час реєстрації розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6