АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/938/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 Дунаєв С. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором оренди житла, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року адвокат Мартиновець О.М., який діє як представник ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором оренди житла.

В обґрунтування позовних вимог вказував про те, що між позивачем та відповідачем 06.02.2015 року був укладений договір оренди квартири. Відповідно до умов договору він укладався на 6 місяців на період з 06.02.2015 р. до 06.08.2015 р.

Відповідач була першим орендарем в зазначеній квартирі після проведення ремонту, у зв'язку з чим все майно в квартирі було нове. 06.04.2015р. відповідач не сплатила чергового платежу за наступний місяць оренди квартири, посилаючись на скрутне матеріальне становище і просила відстрочити дату платежу.

Разом з тим, 02.05.2015 р. відповідач повідомила про односторонню відмову від договору, у зв'язку з чим 07.05.2015р. позивачем у присутності свідків був складений акт приймання-передачі орендованої квартири.

Під час складання акту приймання-передачі було виявлено пошкодження майна, що перебувало в квартирі.

Зазначав, що залишена позивачу страхова сума в розмірі 14000грн, за рахунок якої він мав отримати відшкодування пошкодженого майна, була використана як орендна плата за останній місяць проживання відповідача в квартирі.

Дострокове розірвання договору з ініціативи відповідача призвело до того, що позивач змушений був шукати інших орендарів на пошук яких витратив значний час, а тому втратив щонайменше дохід в розмірі місячної орендної плати.

Також вказував, що пошкодження відповідачем майна в квартирі призвело до того, що позивач був змушений здати свою квартиру в оренду за меншу орендну плату, що призвело до порушення його інтересів. Наполягає на тому, що договір оренди був припинений за ініціативою відповідача через її односторонню відмову від цього договору, а тому на підставі п.5.1.5 умов договору вона зобов'язана сплатити позивачу штраф в розмірі місячної орендної плати.

У зв'язку з цим, внаслідок порушення відповідачем умов договору та односторонню відмову від договору, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди квартири в розмірі 22482,83грн, яка включає в себе штраф за дострокове розірвання договору в розмірі 14000грн та вартість пошкодженого майна (плед 525 грн., плитка 141 грн., ламінат 731,83 грн., стакани 85 грн., варочна поверхня 7000 грн).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором оренди житла в розмірі 14500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову ОСОБА_7 в позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановлено, що 06.02.2015р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 (далі Договір).

Умовами Договору передбачено, що орендована квартира належить позивачу на праві приватної власності та передається в оренду відповідачу в строкове платне користування на строк до 06.08.2015р. з орендною платою в розмірі 14000 грн. на місяць.

Згідно умов Договору орендар зобов'язується сплачувати орендну плату готівкою щомісячно до 6-го числа поточного місяця (п.3.2).

В момент підписання Договору наймач сплачує наймодавцю орендну плату за перший та останній місяць проживання, тобто суму в розмірі 28000 грн (п.3.3). При настанні останнього місяця проживання наймач зобов'язаний сплатити 14000грн., як страхову суму, у разі можливого пошкодження майна об'єкта оренди, яке буде перевірятись під час підписання акту приймання-передачі квартири (п.3.3.1).

Наймач відшкодовує збитки, завдані наймодавцю внаслідок пошкодження орендованого майна шляхом приведення цього майна в попередній стан або відшкодування вартості здійснення такого приведення (п.4.2). У разі припинення дії Договору відповідно до п.п.5.1.5, 5.1.6 наймач сплачує додатково суму, яка дорівнює одному місяцю проживання (п.4.4).

Пунктом 5.1.5 Договору передбачено, що договір припиняється в односторонньому порядку за вимогою наймача за умови попередження про це наймодавця не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати припинення (окрім випадків, коли закінчується строк дії Договору). При цьому наймач несе відповідальність, згідно п.4.4 Договору. Дана вимога поширюється на наймача, якщо він проживе в квартирі менше ніж 6 місяців. Пунктом 5.2 Договору передбачається, що при припинені договору наймач зобов'язується протягом одного тижня передати наймодавцеві орендоване майно в належному стані. Про передачу квартири складається акт прийому-передачі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із того, що ініціатором припинення дії Договору була саме відповідач, бо вона 02.05.2015р. повідомила позивача, що відмовляється від Договору з 06.05.2015р. Висловлюючи односторонню вимогу про припинення дії Договору за чотири дні до настання дати припинення договору, відповідач порушила вимоги п.5.1.5 Договору та вимоги ч.1 ст.825 ЦК, відповідно до якої наймач зобов'язаний попередити наймодавця про відмову від договору найму за три місяці. Та обставина, що позивач погодився на припинення дії Договору, оскільки склав акт приймання-передачі квартири, не свідчить про досягнення згоди між сторонами на розірвання договору на підставі п.5.1.2, а свідчить лише про виконання позивачем вимог п.5.2 Договору. Відмова відповідача від підписання акту приймання-передачі від 07.05.2015р. також свідчить про те, що між сторонами не було досягнуто згоди. Досягнення згоди на припинення дії договору обумовлюється відсутністю будь-яких неврегульованих вимог у сторін договору. Натомість, в даному випадку вимоги позивача до відповідачки не були вирішені сторонами в добровільному порядку, що підтверджується наявністю претензії, надісланої на адресу відповідачки, що знову таки свідчить про відсутність згоди між сторонами на припинення Договору.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду.

Аналіз норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, Договору та обставин справи в їх сукупності, дає підстави вважати, що в даному випадку мають місце правовідносини з приводу найму (оренди) житла, які регулюються Главою 59 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами п.5.1.5 Договору сторони визначили, що договір може бути припинений в односторонньому порядку за вимогою наймача за умови попередження про це наймодавця не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати припинення (окрім випадків, коли закінчується строк дії Договору оренди квартири). При цьому наймач несе відповідальність, згідно з п.4.4 даного Договору. Дана вимога поширюється на наймача, якщо він проживає в квартирі менше, ніж 6 (шість місяців).

Відповідно до п.4.4 Договору у разі припинення дії даного Договору відповідно до п.п. 5.1.5, 5.1.6 наймач сплачує додатково суму, яка дорівнює одному місяцю проживання і зазначена у п.3.1 даного Договору (14 000 грн.).

Крім цього, загальні правила розірвання договору найму житла визначені також і ст. 825 ЦК України, відповідно до якої наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитись від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці.

Якщо наймач звільнив помешкання без попередження, наймодавець має право вимагати від нього плату за користування житлом за три місяці, якщо наймодавець доведе, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою.

Аналіз п.5.1.5 Договору та ст.ст. 627, 825 ЦК України свідчить про те, що сторони вправі в умовах Договору визначити інший строк попередження ( у даному випадку 30 днів) про відмову наймача від договору найму.

З огляду на зазначене, враховуючи умови зазначені в п.5.1.5 Договору, на наймодавця частиною 2 ст.825 ЦК України покладено обов'язок довести, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.05.2015р. відповідач повідомила позивача, що відмовляється від Договору з 06.05.2015р., тобто без дотримання визначеного Договором 30-ти денного строку попередження.

При цьому, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він, як наймодавець не міг укласти договір найму житла на тих самих умовах з іншою особою, а відтак вказані обставини виключають право вимоги до відповідачки плати за користування житлом за місяць.

Стягуючи з відповідачки на користь позивача неустойку в розмірі 14000 грн., суд, посилаючись на ст.213 ЦК України, виходив з того, що умовами Договору передбачена відповідальність наймача за односторонню відмову від Договору до спливу строку його дії у вигляді сплати неустойки, як засіб забезпечення виконання наймачем своїх зобов'язань протягом строку дії Договору (ч.2 ст.546).

Однак, з таким висновком суду у цій частині погодитися на можна, оскільки такий вид відповідальності для наймача Договором не передбачено.

Відповідачем при укладенні Договору було сплачено позивачу 28000 грн. за перший і останній місяці проживання в квартирі. Відповідачка проживала в квартирі з 06.02.2015 року по 06.05.2015 року і заборгованість по орендній платі за вказаний період у неї відсутня.

Разом з тим, судом вірно встановлено, що відповідачка визнала той факт, що нею було пошкоджено плед вартістю 200 грн. та два скляні стакани, вартістю 40 грн. які були передані їй позивачем в користування разом з квартирою, тому в силу ст. 61 ЦПК України вказана сума коштів в розмірі 240 грн. підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача в рахунок пошкодженого майна.

Інших належних та допустимих доказів щодо решти, зазначеного у позовній заяві, пошкодження відповідачкою майна, його вартості та наявності її вини в цьому позивачем не надано, а тому вказані позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, а саме: про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідачки заборгованості за договором оренди та про часткове задоволення позовних вимог у частині пошкодження майна в розмірі 240 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на це з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви за сплату судового збору в розмірі 5 грн. 20 коп., а з позивача на користь відповідачки судові витрати, понесені нею при подачі апеляційної скарги за сплату судового збору в розмірі 339 грн. 66 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2016 року у даній справі - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором оренди житла задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 240 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 5 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 339 грн. 66 коп.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :