Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат на страхове відшкодування в сумі 11449,73грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 2000,00грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 20.03.2014р., о 13 годині 20 хвилин, рухаючись в м.Києві по вул. Бойченко, керуючи транспортним засобом Форд, державний номерний знак НОМЕР_2, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, відволікався від керування транспортним засобом, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, заподіявши останньому тілесні ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України. Завдана шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди не була відшкодована потерпілій ОСОБА_2 Потерпіла з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано витрати на лікування. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 04.12.2014р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11449,73грн. Також, позивачем додатково понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00грн. 03.12.2014 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який відповідачем залишено без задоволення, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання, в якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати у відсутність представника позивача та у випадку неявки відповідача, постановити заочне рішення.

Відповідач в судові засідання не з'явився, був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, до першого засідання подав заяви про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення розгляду справи (а.с.47,48), в подальшому в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань до суду не подав.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2014 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком 1 рік. (а.с.5-8).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Зазначеним вироком суду встановлено, що ОСОБА_1, 20.03.2014 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Форд Фієста», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 60 км/год посередині проїзної частини вул. Бойченка збоку вул. Космічної у напрямку вул. Бойченка в м.Києві, навпроти буд. №13 по вул. Бойченка в м.Києві, не врахував дорожньої обстановки, наявність перешкоди для його руху, а сама, рухаючогося попереду, з права на ліво, у темпі спокійного кроку, пішохода ОСОБА_2, яку він об'єктивно був спроможний виявити та не вжив заходів для зменшення швидкості свого автомобіля, аж до його зупинки, а також не виконав маневр для його об'їзду, чим проігнорував вимоги п. 12.3 ПДР України, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка в результаті ДТП отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 18.11.2014р., з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст.ст. 35, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 20.03.2014 року в м. Києві по вулиці Бойченко, 13, за участю пішохода та транспортного засобу «Форд Фієста» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

02.12.2014 року МТСБУ видано Наказ №6235 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», відповідно до якого позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 11449,73грн. (а.с.12), що підтверджується платіжним дорученням №1/24016 від 03.12.2014 року (а.с.11).

03.12.2014 року МТСБУ направило ОСОБА_1 лист №3/1-05/33414 з пропозицією у добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати за відшкодування заподіяної шкоди (а.с.21).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене.

Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 по стягненню матеріального збитку в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 11449,73 грн. підлягають задоволенню

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

18.05.2016 року МТСБУ з ФОП ОСОБА_3 уклали додаткову угоду №264 до контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 року, відповідно до якої остання прийняла завдання на ведення від імені замовника справи ОСОБА_1 з розміром винагороди виконавця 2000,00грн. (а.с.22).

При визначенні обґрунтованого розміру гонорару до уваги беруться такі фактори, як обсяг часу та роботи, які вимагаються для належного виконання доручення, необхідність виїзду у відрядження, важливість доручення для клієнта, роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт, особливі вимоги клієнта щодо строків виконання доручення, професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката, витрати адвоката, пов'язані з виконанням процесуальних дій у справі (копіювання документів, ознайомлення з матеріалами справи, збір доказів тощо).

Разом з тим, ОСОБА_3 представляє інтереси МТСБУ в даній справи за довіреністю (а.с.23), а не за Контрактом. Вимогами ст. 42 ЦПК України передбачено представництво юридичної особи за довіреністю, а в разі представництва інтересів адвокатом - ордером, до якого обов'язково додається витяг із договору. При цьому матеріали справи не містять Контракту про надання правової допомоги, розрахунку погодинної оплати праці спеціаліста-правознавця, який надавав правову допомогу, акту приймання-передачі виконаних робіт та доказів сплати МТСБУ коштів за правову допомогу. З огляду на викладене, відповідно до ст. 84 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2000,00грн. за надання правової допомоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 35, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57-61, 74-77, 84, 88, 169, 179, 197, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 11449,73грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн., а всього суму в розмірі 12827,73грн. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять сім гривень сімдесят три копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо особа яка оскаржує рішення не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я