АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хіоніної Ніни Михайлівни про визнання дій протиправними, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити нотаріальну дію,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса КМНО Хіоніної Н.М. про визнання дій відповідача незаконними, просила скасувати постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2015. Також просила зобов'язати приватного нотаріуса вчинити нотаріальну дію - видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.01.2016 у задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що при розгляді справи по суті суд першої інстанції не звернув уваги на те, що незрозумілою є підстава відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та неправомірність дій нотаріуса не може бути підтверджена письмовими доказами, оскільки такі дії ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Справа № 760/18973/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4139/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Демидовська А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення приватним нотаріусом КМНО ХіоніноюН.М. прав позивача.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_6 (а. с. 6), після смерті якої залишилася спадщина яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі на час відкриття спадщини мешкала позивач. У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері до приватного нотаріуса КМНО Дічкової О.В., якою 18.04.2013 було заведено спадкову справу № 09/2013. 12.05.2014 приватним нотаріусом КМНО Мельнік О.В. було укладено договір про заміщення її діяльності приватним нотаріусом КМНО Хіоніною Н.М. (з урахуванням додаткових угод від 15.08.2014, від 16.07.2015 та наказу ГУЮ у м. Києві від 31.07.2015), внаслідок чого зазначену спадкову справу було передано останній. 15.05.2015 нотаріусом було зроблено запити в Першу Дніпродзержинську нотаріальну контору Дніпропетровської області щодо заповіту ОСОБА_6 21.05.2015 було зроблено 10 запитів щодо заповітів від імені ОСОБА_6 Наприкінці березня 2015 року нотаріусом було зроблено запити до Центрального відділу державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві щодо підтвердження родинних зв'язків між спадкоємицею ОСОБА_2 та її матір'ю ОСОБА_6 28.08.2015 зроблено повторний запит до Черкаського обласного держаного архіву у зв'язку зі зміною адреси розташування архіву, що була зазначена в Інформаційній довідці. 07.09.2015 зроблено повторний запит до Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області щодо заповіту ОСОБА_6 (у відповіді на запит зазначався інший реєстровий номер заповіту). 05.10.2015 приватним нотаріусом КМНО Хіоніною Н.М. було видано представнику позивача ОСОБА_1 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що за даними Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 33808010 від 18.04.2013 виявлено в наявності 23 заповіти від імені ОСОБА_6 (померлої). На запити нотаріуса для уточнення додаткової інформації про заповідача: щодо заповіту, посвідченого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 19.05.1983 за реєстровим № 2-3380 від імені ОСОБА_6 у відповіді за вих. № 1238/01-16 від 05.06.2015 зазначено, що дата народження заповідача відсутня, а також те, що остання заповіла все належне їй майно; щодо заповіту, посвідченого Шаповалівською сільською радою Конотопського району Сумської області 01.11.2001 за реєстровим № 112 від імені ОСОБА_6 у відповіді виконкому Шаповалівської сільської ради Конотопського району Сумської області за вих. № 172 від 10.06.2015 дата та місце народження заповідача невідомі, заповідач заповіла все належне їй майно; щодо запиту до Кутейниківської сільської ради Амвросіївського району Донецької області по заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_6 27.02.1992 за реєстровим № 25, конверт із запитом повернуто, у зв'язку з відсутністю поштового зв'язку з окупованими територіями зони АТО; щодо заповіту, посвідченого Глухівською міською державною нотаріальною конторою 26.09.2000 за реєстровим № 1934 від імені ОСОБА_6 у відповіді Сумського обласного державного нотаріального архіву за вих. № 724/01-23 від 02.06.2015 зазначено, що за даними Глухівської ДНК Сумської області рік народження заповідача не вказано. Хіоніною Н.М. зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: визначити коло спадкоємців не вбачається можливим (а. с. 8). Позивач, вважаючи себе такою, що прийняла спадщину згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України та має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на скарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують спадкоємці за законом в порядку черговості, визначеною у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» саме нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що особа, яка прийняла у спадщину нерухоме майно за законом, зобов'язана звернутися до нотаріуса для видачісвідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно.

Матеріали справи свідчать, що на час прийняття спадщини позивач проживала у спірній квартирі. У квітні 2013 року ОСОБА_2, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дічкової (після шлюбу - Мельнік) О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6, на давши для цього усі необхідні документи.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що позивач зробив усі необхідні дії, які передбачені законом для отримання спірного свідоцтва.

Частиною 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, яка узгоджується із п. 3.21.Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 4.9. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до п. 4.11. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

Враховуючи вищевикладене, можливо дійти до висновку про те, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем та після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини не відмовився від неї, має право на отримання свідоцтва про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. З ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Приватним нотаріусом КМНОХіоніною Н.М. в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки визначити коло спадкоємців не вбачається можливим (а. с. 8).

Разом з тим, такі дії нотаріуса не можна вважати законними, оскільки відсутність інших спадкоємців не є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що заяви про прийняття спадщини від будь-яких інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які мали б право спадкувати після померлої ОСОБА_6 до приватного нотаріуса КМНО не надходили.

Відповідно до п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу IIПорядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Позивачем на підтвердження складу спадкового майна на запит нотаріуса Хіоніної Н.М. було надано довідку КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» від 28.09.2015 щодо власників квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставною відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зважаючи на те, що остання прийняла спадщину після матері відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а тому дії відповідача необхідно визнати незаконними, скасувати постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2015 та зобов'язати приватного нотаріуса вчинити нотаріальну дію, а саме видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов невірних висновків, неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, що в свою чергу привело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що зазначене рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК Українипідлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню з позивача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1 038,71 грн.

Керуючись ст.ст.303,304,309,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хіоніної Ніни Михайлівни про визнання дій протиправними, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити нотаріальну дію задовольнити.

Визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хіоніної Ніни Михайлівни незаконними.

Скасувати постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2015 року.

Зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ХіонінуНіну Михайлівнувчинити нотаріальну дію - видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хіоніної НіниМихайлівни на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 038 (дна тисяча тридцять вісім) гривень 71 (сімдесят одну) копійку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук