Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Білак В. Ю., Подплетніковій В.В., Лемішко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 75233 дол. 08 центів США,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ТОВ «Кей-Колект», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з урахуванням уточнень від 10.03.2015, про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 75233 дол. 08 центів США.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 07.03.2008 АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ « УкрСиббанк», уклав з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 60000 дол. США на строк до 09.03.2015 р. під 13,90% річних.

Відповідно додатку №1 та п. 1.3.4. кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору, нарахованих процентів - з 01 по 10 число включно кожного місяця наступного за тим, за який нараховуються проценти.

Виконання кредитних зобов'язань позичальником забезпечене укладеними 07.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» і відповідачами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, договорами поруки №№ 86273, 86274.

Пунктами 1.3, 1.4 договорів поруки передбачено, що кожен з поручителів відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за усіма зобов'язаннями за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Загальна заборгованість позичальника за кредитним договором у сумі 75233 дол. 08 центів США, за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2013 еквівалентна сумі 601338 грн. 01 коп., у тому числі: за кредитом у сумі 52116 дол. 81 цент США, еквівалентна сумі 416569 грн. 66 коп., за процентами у сумі 23116 дол. 27 центів США, еквівалентна сумі 184768 грн. 35 коп..

Cтаном на 10.03.2015 за офіційним курсом НБУ (1 $ = 22,89 грн.) загальна кредитна заборгованість в сумі 75233 дол. 08 центів США еквівалентна сумі 1722085 грн. 20 коп..

Пунктами 6.2. кредитного договору та 2.2. договорів поруки передбачено право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у разі прострочення сплати чергового платежу, і не усунення позичальником порушень протягом 31 календарного дня з дати одержання ним відповідного повідомлення, та у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор справі пред'явити вимоги безпосередньо до поручителів, обов'язкові до виконання на 10-й робочий день з дати відправлення такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

13.02.2012 ПАТ «УкрСиббанк» відступило права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Кей-Колект» на підставі укладеного між ними договору факторингу №2, відповідно умов п. 1.4 якого одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять всі права за договорами забезпечення.

Позичальник взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення заборгованості за кредитом і нарахованих процентів за користування кредитними коштами.

Позивач просив стягнути солідарно з позичальника та кожного з поручителів кредитну заборгованість в сумі 75233 дол. 08 центів США і витрати від сплати судового збору.

Відповідач, ОСОБА_1, позовні вимоги не визнала, у письмових запереченнях зазначила, зокрема: що вважає прийняття судом на стадії судового розгляду уточненої позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості в іноземній валюті, якою фактично змінено предмет позову, є порушенням цивільного процесуального законодавства.

Договір факторингу №2 від 13.02.2012, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема: Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншим нормативно-правовим актам, і не породжує щодо неї жодних правових наслідків, сторонами цього договору не враховано, що єдиним законним засобом платежу при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня, позивач не володів необхідним обсягом правоздатності у разі відсутності генеральної чи/або індивідуальної ліцензії НБУ на право здійснення валютних операції, не мав права на відступлення вимоги щодо договору про надання споживчого кредиту, за яким розрахунок передбачений у іноземній валюті, жодних змін щодо валюти договору та валюти його виконання до моменту відступлення права вимоги фактору не вносилось, а за порушення правил з валютними операціями згідно з чинним законодавством України передбачена адміністративна або кримінальна відповідальність.

Станом на 10.03.2015 за уточненою заявою відповідно офіційного курсу гривні, встановленого НБУ, 1 $ = 22,89 грн., кредитна заборгованість позичальника складає 1 722 085 грн. 20 коп..

Станом на 13.02.2012 обсяг прав первісного кредитора в зобов'язанні за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.03.2008 на момент переходу цих прав новому кредитору становив суму 75233 дол. 08 центів США, за курсом НБУ еквівалентну сумі 601112 грн. 31 коп..

Тобто, з урахуванням вимог ст. 514 ЦК, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, що становило суму 601112 грн. 31 коп..

При укладенні договору факторингу №2 від 13.02.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», усупереч вимогам ч. 1 ст. 1082 ЦК, боржники не повідомлені письмово про відступлення права грошової вимоги факторові з обов'язковим зазначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню, та кредитора, якому має бути здійснений платіж, тобто, не дотримана обов'язкова умова договору факторингу, чим порушено процедуру його укладення.

Додана до матеріалів справи позивачем копія Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 300 від 08.12.2011, виданого на іншу компанію з кодом ЄДРПОУ - 37855968, в електронній базі даних ТОВ «Кей-Колект» значиться під іншим кодом ЄДРПОУ - 37825968.

При укладенні договору факторингу №2 та договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 13.02.2012, ТОВ «Кей-Колект» не мало необхідного обсягу дієздатності, не було зареєстроване в установленому законом порядку, як фінансова установа, і не набуло права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.03.2008., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, відповідач, ОСОБА_1, вважає, що зобов'язання боржників щодо виконання договору факторингу № 2 від 13.02.2012 не виникли, просить ТОВ «Кей - Колект» відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності позовні вимоги підтримав з наведених підстав, просить завершити розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідача, ОСОБА_1, на підставі довіреності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, позовні вимоги не визнали з підстав, наведених у письмових запереченнях, після перерви, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з»явилися, причини неявки не повідомили.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явилися, причини неявки не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. ст. 525, 526, 530 ЦК визначено, що одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та у встановлений строк.

Відповідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Суд установив, що 07.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем, ОСОБА_1, укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 60000 дол. США на умовах повернення, строковості та платності, на строк з 07.03.2008 до 09.03.2015, зі сплатою 13,90% річних ( т. 1 а. с. 4-7, 10, 11).

Графіком погашення кредиту (додаток №1) та п. 1.3.4. кредитного договору передбачено погашення кредиту щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору, нарахованих процентів - з 01 по 10 число включно кожного місяця наступного за тим, за який нараховуються проценти.

Виконання кредитних зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечене договорами поруки №№ 186273, 186274, укладеними 07.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( т. 1 а. с. 8, 9).

Умовами п. п. 1.1., 1.3., 1.4 договорів поруки передбачено, що кожен з поручителів поручилися за виконання боржником свого обов'язку, відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань в тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. Відповідальність кожного з поручителів і боржника є солідарною.

13.02.2012 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №2, за умовами п. п. 1.1. , 1.2., 1.4. якого клієнт передав у власність фактору, а фактор прийняв права вимоги до боржників щодо погашення заборгованості за первинними договорами та договорами забезпечення, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008, укладеним з ОСОБА_1, що підтверджується випискою з акту приймання-передачі прав вимоги до цього договору ( т. 1 а. с. 23-32).

Внаслідок укладення договору факторингу №2 від 13.02.2012 відбулася заміна кредитора, зокрема: ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008, позичальником за яким є ОСОБА_1.

29.02.2012 АТ «УкрСиббанк» направило відповідачам листи-повідомлення про відступлення ТОВ «Кей-Колект» прав вимоги за кредитним договором № 0 від 07.03.2008, із зазначенням розміру грошової вимоги у сумі 65240 дол. 43 центи США та реквізитів і адреси нового кредитора (т. 1 а. с. 157-161).

Договір факторингу №2 від 13.02.2012 не є нікчемним і не визнаний в судовому порядку недійсним, доводи відповідача, ОСОБА_1, що ні в неї, ні в інших відповідачів не виникли зобов'язання щодо виконання цього договору в зв»язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства, зокрема: Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншим нормативно-правовим актам, не ґрунтуються на положеннях ст. 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно ч.1 ст.1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частинами 1, 2 статті 1082 ЦК передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Отже за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним, та наявність цієї обставини може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у разі проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК).

Тобто, сам по собі факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання ним грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення від виконання зобов'язань взагалі.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч. 2 ст. 1054 ЦК кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики що підлягає сплаті, разом з нарахованими процентами відповідно ст. 1048 ЦК України.

Позичальник не здійснювала платежів банку на виконання свого обов'язку щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, та фактично не заперечувала загальний розмір кредитної заборгованості, з урахуванням наданих позивачем уточнень.

Відповідачі у підтвердження обставин, на які посилалися в заяві про перегляд заочного судового рішення в даній справі від 13.06.2013, зокрема: неправильності розрахунку заборгованості та безпідставності стягнення коштів, доказів не надали.

Відповідно договорів поруки №№ 186273, 186274 від 07.03.2008, у них не встановлено строку, після якого порука припиняється, умова п. 3.1 про їх дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором не свідчить про припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК, оскільки докази про зміну строку виконання зобов'язання або графіку повернення кредиту і сплати процентів, визначеного у додатку №1 до кредитного договору - до 09.03.2015, у справі відсутні, і сторони це не спростовують.

При вирішенні спору суд виходить з того, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання правила ч. 3 ст. 554 ЦК не застосовується, тобто кожен з поручителів відповідає окремо.

Набуття позивачем права вимоги до відповідачів обумовлено тим, що неотримання ними повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними зобов'язаннями не є підставою для невиконання умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008 взагалі, та не звільняє позичальника і поручителів від обов'язку виконати зобов'язання належним чином.

Відповідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 300 від 08.12.2011 та додатку до нього, виданого ТОВ «Кей-Колект», ідентифікаційний код юридичної особи ( код ЄДРПОУ) - 37825968, на який є посилання як у позовній заяві, так і в договорі факторингу № 2 від 13.02.2012, віднесено до видів фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг ( т. 1 а. с. 1, 31, т. 2 а. с. 21, 22).

Зазначений у копії Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 300 від 08.12.2011, долученій до матеріалів справи, код ЄДРПОУ - 37855968, на який звернуто увагу відповідачем, розцінюється як технічна помилка, а доводи про відсутність реєстрації позивача як фінансової установи вважаються спростованими матеріалами справи (т.1 а. с. 21).

Допущено позивачем й технічну помилку при складанні уточненої позовної заяви (у мотивувальній частині) щодо П.І.Б боржника за кредитним договором як - «ОСОБА_6», що підтверджено фактичними обставинами і дослідженими доказами у справі ( т. 1 а. с. 193).

Позивач у підтвердження позовних вимог надав довідку - розрахунок залишку кредитної заборгованості позичальника станом на 12.02.2013, яка містить всю необхідну інформацію щодо спірного кредиту, зокрема: дати внесення платежів, розмір заборгованості по щомісячних платежах з розбивкою по тілу кредиту та процентах (т. 1 а. с. 14-20).

Станом на 12.02.2013 загальна заборгованість за кредитним договором склала суму 75233 дол. 08 центів США, за офіційним курсом НБУ еквівалентну сумі 601338 грн. 01 коп., у тому числі: за кредитом суму 52116 дол. 81 цент США, еквівалентну сумі 416569 грн. 66 коп., за процентами суму 23116 дол. 27 центів США, еквівалентну сумі 184768 грн. 35 коп..

У заяві про уточнення позовних вимог, поданій до початку розгляду справи по суті, позивач, виходячи з загальної кредитної заборгованості станом на 12.02.2013 в сумі 75233 дол. 08 центів США, навів гривневий еквівалент боргу за офіційним курсом НБУ станом 10.03.2015 ( 1 $ = 22,89 грн.) в сумі 1 722 085 грн. 20 коп., та просить стягнути солідарно з позичальника та кожного з поручителів всю суму кредитної заборгованості в іноземній валюті (доларах США), строк сплати якої за графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору) минув 09.03.2015.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови «Про судове рішення в цивільній справі» вказав, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993, N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Виходячи з офіційного курсу НБУ станом на 14.03.2016 ( 1 $ = 26,019960) загальна кредитна заборгованість станом на 12.02.2013 в сумі 75233 дол. 08 центів США за офіційним курсом НБУ еквівалентна сумі 1957561 грн. 73 коп., у тому числі: за кредитом у сумі 52116 дол. 81 цент США, еквівалентна сумі 1356077 грн. 31 коп., за процентами у сумі 23116 дол. 27 центів США, еквівалентна сумі 601484 грн. 42 коп..

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення солідарно з позичальника та кожного з поручителів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008 в загальній сумі 75233 дол. 08 центів США, у тому числі: за кредитом у сумі 52116 дол. 81 цент США, за процентами у сумі 23116 дол. 27 центів США, - доведені та підлягають задоволенню.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 3441 грн., по 1147 грн. з кожного.

На підставі наведеного, ст. ст. 3, 6, 15, 16, 192, 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 533, 553, 554, 1046-1050, 1054, 1055, 1056, 1077, 1078, 1082 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993, N 15-93, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008 в загальній сумі 75233 дол. 08 центів США (сімдесят п'ять тисяч двісті тридцять три дол. 08 центів США).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.03.2008 в загальній сумі 75233 дол. 08 центів США (сімдесят п'ять тисяч двісті тридцять три дол. 08 центів США).

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () витрати від сплати судового збору в загальній сумі 3441 грн., по 1147 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко