АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/446/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів -Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1

представника апелянта - ОСОБА_2

позивача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, його поділ, визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинок,

встановила:

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив розділити майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виділити ОСОБА_3 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, припинити право спільної сумісної власності на будинок, визнати недійсним свідоцтво про про право власності ОСОБА_1 на будинок. В обгрунтування позовних вимог вказав, що з 9 лютого 1991 року по 28 жовтня 2010 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 За час спільного проживання, за спільні кошти сім'ї ними було побудовано будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. В добровільному порядку провести поділ майна подружжя відповідач відмовляється.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1. Поділено житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом виділення зі складу спільної часткової власності часток співвласників в натурі: ОСОБА_1 _____________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Карплюк О.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 5

ОСОБА_3 приміщення першого поверху загальною площею 52,9 кв.м., підвального приміщення загальною площею 53,6 кв.м.; ОСОБА_1 приміщення першого поверху загальною площею 50,7 кв.м., підвального приміщення загальною площею 49,9 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору №1 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; влаштувати перегородки в приміщення житлової кімнати №2 для облаштування окремих приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні, а також влаштувати дверні прорізи в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №2 та коридору №1; влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору №8 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; замурувати дверний проріз між господарським приміщенням №13 та гаражем №14; влаштувати сходи для входу в частину приміщень першого поверху, що виділено ОСОБА_3; влаштувати сходи для входу в частину приміщень підвалу, що виділено ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію від меншої ідеальної частки житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1, в сумі 8368 грн. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове відповідно до ст.213 ЦПК України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказала, що в рішенні суду не зазначено, які приміщення виділяються кожній із сторін. В рішенні суду не зазначено, хто має виконати влаштування сходів. Крім того, суд не звернув увагу на лоджії, які фактично виділені відповідачу, хоча про це не зазначено у рішенні суду. Не враховано судом наявні криниця, септик, металева огорожа.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 9 лютого 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 жовтня 2010 року.

За час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 побудували житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, та прийнятий в експлуатацію 9 листопада 2006 року. Право власності на спірний будинок зареєстровано на ім'я ОСОБА_1

Зазначені обставини визнані сторонами, а також підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що набуте за час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 майно, а саме житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому їх частки у майні є рівними.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Частиною 3 статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Аналіз змісту вищевказаних норм свідчить про те, що поділ житлового будинку, який перебуває у спільній сумісній власності осіб, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній сумісній власності, є технічна можливість поділу будинку.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №176/014 від 28.05.2014 року поділ житлового будинку в натурі в частках 1/2 та 1/2 між співвласниками технічно можливий.

Даний поділ може бути здійснений із незначним відхиленням від розміру ідеальних часток сторін та присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшується.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що розподіл житлового будинку слід провести по І-му варіанту, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи №176/014 від 28.05.2014 року, оскільки даний поділ може бути здійснений із незначним відхиленням від розміру ідеальних часток сторін (47,94% і 52,06%) та присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшується. Отже, перешкоди для поділу житлового будинку відсутні.

Так, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №176/014 від 28.05.2014 року (варіант № І) ОСОБА_3 слід виділити: №1 коридор - 8,2 кв.м., №2 житлову кімнату - 18,9 кв.м., №7 житлову кімнату - 25,8 кв.м., №8 коридор - 8,5 кв.м., №9 літня кухня - 22,9 кв.м., №14 гараж - 22,2 кв.м., загальною площею 106,5 кв.м., що становить 52,06% житлового будинку. ОСОБА_1 слід виділити: №1 коридор - 17,0 кв.м., №3 вбиральню - 1,0 кв.м., №4 ванну кімнату - 5,0 кв.м., №5 кухню - 12,1 кв.м., №6 житлову кімнату - 15,6 кв.м., №8 коридор - 10,7 кв.м., №10 вбиральню - 1,4 кв.м., №11 ванну кімнату - 7,6 кв.м., №12 господарське приміщення - 9,2 кв.м., №13 господарське приміщення - 21,0 кв.м., загальною площею 100,6 кв.м., що становить 47,94% житлового будинку. Відступ від ідеальних часток становить 8368грн.

Для повного відокремлення частин житлового будинку слід провести будівельні роботи з його переобладнання та перепланування, а саме: влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору №1 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; влаштувати перегородки в приміщення житлової кімнати №2 для облаштування окремих приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні, а також влаштувати дверні прорізи в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №2 та коридору №1; влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору №8 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; замурувати дверний проріз між господарським приміщенням №13 та гаражем №14; влаштувати сходи для входу в частину приміщень 1-го поверху, що пропонуються ІІ-му співвласнику; влаштувати сходи для входу в частину приміщень підвалу, що пропонуються I- му співвласнику.

Вказаний варіант поділу майна має найменше відхилення часток сторін від їх ідеальної частки в спірному будинку та визначає менший розмір компенсації, яку необхідно сплатити у зв'язку з цим ОСОБА_3 на користь відповідача.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №27 від 24.05.2001 року до об'єктів, що підлягають технічній інвентаризації, належать в тому числі: господарські будівлі (сараї (хліви), гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, сміттєзбірники тощо; господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо).

Із матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 розташовано житловий будинок з підвалом загальною площею 207,7кв.м., житловою площею 60,3кв.м. У матеріалах інвентаризаційної справи відсутні дані про те, що господарські будівлі та споруди - колодязь, огорожа та погреб відносяться до зазначеного будинковолодіння. Не зазначено вказані об'єкти і в свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому Управлінням житлово-комунального господарства 15.01.2007 року на ім'я ОСОБА_1.

Оскільки вказані господарські будівлі та споруди не включені в матеріали інвентаризаційної справи, крім того у правовстановлюючих документах відсутній запис про погреб, який добудовано до стіни будинку, експертом правильно не були враховані вказані об'єкти при визначенні варіантів розподілу будинку у висновку судової будівельно-технічної експертизи №176/014 від 28.05.2014 року. За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги варіанти розподілу будинку з погребом, визначені у висновку додаткової будівельно - технічної експертизи №374д/016 від 15.07.2016 року.

Не заслуговують на увагу посилання представника апелянта на те, що експертом не проведено розподіл будинку з врахуванням існуючого мансардного поверху, оскільки відповідно до висновку додаткової будівельно - технічної експертизи №374д/016 від 15.07.2016 року на горищі житлового будинку АДРЕСА_1 відсутній мансардний поверх.

Твердження апелянта про те, що експертом у висновку не враховано лоджії, які фактично виділено позивачу, та не передбачено вхід у підвал з частини будинку, яка виділена ОСОБА_1, є необґрунтованими.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт Власюк В.В. показав, що відповідно до матеріалів технічної інвентаризації лоджії не включено до площі приміщень будинку, тому при проведенні поділу враховано їх вартість, що відображено у таблицях 9 та 10 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №176/014 від 28.05.2014 року та зазначено кому виділяються дані об'єкти. Конструктивно у будинку передбачено вхід у підвал з першого поверху, оскільки у перекритті між цокольним і першим поверхом є отвір,

де передбачались сходи. На момент огляду будинку сходи були відсутні, тому передбачено у висновку експертизи влаштування сходів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач заклала прохід коридору 1 першого поверху, коридору 8, між приміщеннями 13 та 14, що підтверджується фотокартками, тобто виконала оскаржуване рішення суду.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2015 року за ОСОБА_3 зареєстровано житловий будинок загальною площею 106,5кв.м та житловою площею 44,7кв.м. та наказом по управлінню архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 29.12.2015 року №369 змінено адресу житлового будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2.

Оцінивши в сукупності наявні докази суд обґрунтовано виходив з того, що розподіл житлового будинку слід провести по І-му варіанту, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи №176/014 від 28.05.2014 року, оскільки даний поділ може бути здійснений із незначним відхиленням від розміру ідеальних часток сторін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 08.02.2016 року відстрочено апелянту ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 1577грн.30коп., але не більш як до ухвалення судового рішення у справі. Тому, з апелянта ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1577грн.30коп.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 1577грн.30коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ В.П.Фанда

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова