РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17805/15-ц

Провадження № 2/643/1132/16

14.04.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Букреєвої І.А., при секретарі Темченкової Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення авансового платежу за договором авансу ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідачки ОСОБА_3 суму авансу у розмірі 2300,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 04 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір . Згідно з умовами зазначеного договору ОСОБА_2 зобовязалася купити у позивача квартиру АДРЕСА_1 за 23000 доларів США не пізніше 18 вересня 2015 р.

Крім того для забезпечення здійснення правочину було укладеного договір відповідального зберігання у вигляді розписки від 04 вересня 2015 року підписаної позивачем , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 передала на відповідальне зберігання ОСОБА_2 авансовану суму як відступну плату у випадку не виконання нею взятих на себе зобовязань за договором купівлі - продажу . В якості авансу ОСОБА_2 було передано кошти в розмірі еквівалентній 1 000 доларів США (23 000 грн.)

Позивачем взяті на себе зобовязання договору-1 виконанні в повному обсязі. Відповідачі взяті на себе зобовязання за договором-1 та договором-2 не виконали Відповідач ОСОБА_2 не уклала з позивачем договір купівлі-продажу, а відповідач-2 не передав позивачу авансовану суму як відступну за не укладання договору купівлі-продажу з вини покупця.

Окрім того йому також були завдані збитки у вигляді упущеної вигоди , які полягали в тому, що розраховуючи на отримання прибутку від продажу квартири ним було підписано також попередній договір про купівлю-продаж з громадянкою ОСОБА_5 14/100 часток домоволодіння № 24, що знаходиться за адресою: м. Харків, бульвар Нетіченський. Відсутність коштів, що надали б можливість виконати умови попереднього договору укладеного з ОСОБА_5 призвело до того, що ним були понесені втрати у вигляді залишення авансованого платежу у відповідності до умов договору який складав 1000 дол. США .

Також, після укладання попереднього договору про Купівлю-Продажу від 6 вересня 2015 року ним був укладений, ще один попередній договір Купівлі-Продажу з громадянином ОСОБА_6 від 9 вересня 2015 року за умов якого він був зобовязаний підписати договір Купівлі-Продажу 22 вересня 2015 року, як продавець предметом якого повинна була бути 14/100 частка домоволодіння № 24, що знаходиться за адресою: м. Харків, бульвар Нетіченський, за яким було сплачено авансовий платіж у розмірі 2 000 дол. США. У звязку з не укладанням якого ним було повернуто авансовий платіж ОСОБА_6, та понесені втрати у вигляді упущеної вигоди у мінімальному розмірі 2000 дол. США.

В судове засідання позивач не з»явився , суд вирішив розглянути справу на підставі наданих доказів.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав .

Відповідач ОСОБА_2 проживає в районі здійснення АТО , тому повідомити її про слухання справи суд позбавлений можливості.

За таких обстави , суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника відповідача , з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з попереднього договору, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 04.09.2015 року, остання внесла суму аванса 1 000 доларів США в забезпечення майбутнього укладання договору купівлі-продажу квартири та передала його на зберігання ОСОБА_3 ( а.с.10-12 ) .

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.ст.6,627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, тобто умов про предмет договору, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 635 ЦК України визначає, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Для договору купівлі-продажу нерухомого майна , у відповідності до ст..657 ЦК України передбачена письмова форма з обов»язковим нотаріальним засвідченням. Таким чином , сторонами по справі не була дотримана форма укладання попереднього договору , який за своїм змістом є договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно ч.2 ст.570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тобто у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Таку правову позицію містить ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 26.02.2004 р., ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 21.06.2006 р.

Необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга статті 635 ЦК України).

Вирішуючи спір про повернення авансу та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду слід встановити причину не укладення основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також з'ясувати умови відповідальності, які були встановлені попереднім договором.

Якщо це визначено умовами попереднього договору, то сума передоплати (авансу) залишається у продавця лише у разі невиконання умов цього договору з вини покупця.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 24.10.2012р. у справі №6-119цс12 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, статті 635 ЦК України.

Таким чином, враховуючи всі вищевикладені обставини, а також те, що в судовому засіданні не було доведено, що неукладення договору купівлі-продажу сталося з вини покупця (позивача), суд приходить до висновку, що аванс, сплачений ОСОБА_2 та який тимчасово знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 у сумі 230000 грн. згідно з умовами попереднього договору та розписки , підлягає повергненню особі яка його внесла .

Суд вважає не обґрунтованими вимоги що до відшкодування упущеної вигоди, яка відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України полягає у доходах, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Таким чином само по собі порушення права особи не свідчить про завдання їй збитків у вигляді упущеної вигоди.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник , який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Позивач посилається на те, що він не одержав прибуток (упущена вигода), на який позивач мав право розраховувати у тому разі, якби відповідач своєчасно уклав договір .

Водночас, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин.

За таких обставин, наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Між тим, позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати вказаний прибуток.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-11,58-61,208,209,212-215, 224-225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення авансового платежу за договором авансу у розмірі 23 000 грн. та упущеної вигоди у розмірі 46 000 грн. відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня йог о проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя