Справа № 369/9736/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

20 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленко Д. С.

за участю секретаря Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № 120389185 від 09.04.2012 року,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 09 квітня 2012 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»( в особі ФОП ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності № 11081701 від 17.08.2011 року) та ОСОБА_1 уклали договір № 120389185 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання DJ-контроллер Denjn DN-MC6000. 10.04.2012 року ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобовязань перед позивачем виступила в ролі поручителя, уклавши договір поруки № 120389185 від 10.04.2012 року за клієнта в системі LeaseIT (договір поруки). Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Згідно п.1.1. договору клієнт бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT, зобовязується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п.1.2. договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невідємною частиною цього договору. Пунктом 8.7. договору відповідач 1 підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2. договору, а також п.4.9. правил, позивач надав відповідачу 1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна № 120389185 від 10.04.2012 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 12 887,14грн. згідно п.2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Відповідачем 1 обрано пакет LeaseIT Десятка. Також п.6.2 правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseIT строку. Відповідач 1 зобовязався сплачувати платежі у загальній сумі 12 887,14 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач 1 мав сплатити перший платіж у розмірі 1288,71 та ще 9 платежів по 1288,71грн. таким чином, на підставі вищевказаних норм, а також п.п.3.1, 5.4.2, договору, у відповідача перед позивачем виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Отже, позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу 1 згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 правил та п.5.4.2 договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком структурою грошових нарахувань. Згідно структури відповідач 1 сплатив лише 3947,42 грн., з яких зараховано 81,29 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 3866,13 грн. на погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання цієї заяви не погашена і становить 24 101,98 грн., що складається з: 9 021,01 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 14 979,93 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 101,94 грн. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобовязань відповідачі не погоджуються. Підписавши договір поруки відповідач 2 підтвердив, що він ознайомлений з договором про отримання обладнання в системі LeaseIT, правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та пакетами фінансування LeaseIT, та усвідомлює зобовязання клієнта, що виникають із вищезазначених документів. Також відповідач 2 підтвердив, що всі вказані відомості та персональна інформація є достовірною та актуальною. Відповідачі станом на дату написання даної позовної заяви не погасили вказану суму заборгованості, тому не виконали договірних обовязків, хоча згідно умов договору на отримання обладнання та договору поруки, гарантували оплату зі свого боку.

У звязку з вище викладеним, просить стягнути солідарно з відповідача 1, ОСОБА_1, на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 24 101,98 грн.(Двадцять чотири тисячі сто одна гривня 98 копійок) та суму судового збору у розмірі 243,60 грн. Стягнути солідарно з відповідача 2 ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 24 101,98грн.( Двадцять чотири тисячі сто одна гривня 98 копійок) та суму судового збору у розмірі 243,60грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Час Київщини», про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 2012 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»( в особі ФОП ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності № 11081701 від 17.08.2011 року) та ОСОБА_1 уклали договір № 120389185 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання DJ-контроллер Denjn DN-MC6000. 10.04.2012 року ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобовязань перед позивачем виступила в ролі поручителя, уклавши договір поруки № 120389185 від 10.04.2012 року за клієнта в системі LeaseIT (договір поруки). Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Пунктом 8.7. договору відповідач 1 підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2. договору, а також п.4.9. правил, позивач надав відповідачу 1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання(а.с.6-14). Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна № 120389185 від 10.04.2012 року(а.с.15). Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 12 887,14грн. згідно п.2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Відповідачем 1 обрано пакет LeaseIT Десятка. Відповідач 1 зобовязався сплачувати платежі у загальній сумі 12 887,14 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу 1 згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 правил та п.5.4.2 договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком структурою грошових нарахувань. Згідно структури відповідач 1 сплатив лише 3947,42 грн., з яких зараховано 81,29 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 3866,13 грн. на погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку заборгованість відповідача становить 24 101,98 грн., що складається з: 9 021,01 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 14 979,93 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 101,94 грн. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання(а.с.16). Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобовязань відповідачі не погоджуються. Підписавши договір поруки відповідач 2 підтвердив, що він ознайомлений з договором про отримання обладнання в системі LeaseIT, правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та пакетами фінансування LeaseIT, та усвідомлює зобовязання клієнта, що виникають із вищезазначених документів. Також відповідач 2 підтвердив, що всі вказані відомості та персональна інформація є достовірною та актуальною. Відповідачі станом на дату написання даної позовної заяви не погасили вказану суму заборгованості, тому не виконали договірних обовязків, хоча згідно умов договору на отримання обладнання та договору поруки, гарантували оплату зі свого боку.

Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На даний час заборгованість по кредитному договору боржником погашена не повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у звязку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Наведені вище обставини стверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором, копією заяви позичальниката іншими матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 526, 530, 543, 549, 553, 554, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 197, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 24 101,98 грн. та суму судового збору 243.60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4