Справа № 755/789/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

Головуючого-судді Марцинкевича В.А.,

при секретарі Іовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до десятої київської нотаріальної контори, третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом №1-238 від 03.03.2015 року та №1-239 від 03.03.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона була дружиною померлого ОСОБА_4 з 29.08.1990 року. Під час спільного проживання з чоловіком вони мали заощадження, які тримали на рахунках в банку, але рахунки були відкритті на чоловіка, а отже після його смерті була відкрита спадкова справа. В зв'язку з тим, що у ОСОБА_4 були діти від першого шлюбу, спадкове майно ділилось у відповідності до часток кожного з спадкоємців. 03.03.2015 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Свідоцтво, на думку позивача, було видано з порушенням, а саме її частка в спадковому майні була зменшена на 1/3, що є порушенням її законних прав та предметом позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти позову та просив в його задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов'язки, передбачені законом.

Відповідно до положень ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами та іншими особами доказів та в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням - кожному з них окремо.

Згідно з п.212 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Пунктом 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з роз'яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом встановлено, що позов було пред'явлено до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 1261, 1301 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 169, 179, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до десятої київської нотаріальної контори, третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяи днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасникам судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: