АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1200/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24,57 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про захист прав споживача за невиконання умов договору про надання послуг, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що 17 серпня 2015 року він здав до сервісного центру «МайФон» мобільний телефон моделі Nokia С3-01.5. Телефон під час здачі до сервісного центру працював справно, крім клавіатури - не працювали три перші кнопки та в телефонній книзі неможливо було видалити декілька номерів.

Після здачі телефону до сервісного центру його запевнили, що телефон можна буде забрати протягом двох - трьох годин, а повна вартість ремонту становитиме 180 грн.

Протягом наступного тижня його запевнили, що ремонт телефону завершиться з дня на день, а від консультантів центру позивачу стало відомо, що телефон після ремонту не вмикається.

01 вересня 2015 року ОСОБА_8 звернувся з письмовою претензією до директора сервісного центру «МайФон» ОСОБА_6, в якій вимагав проінформувати його, чому затягуються строки ремонту та який стан його телефону.

В подальшому, 23 вересня 2015 року він повторно направив до ФОП ОСОБА_6 скаргу з вимогою пояснити дії та в разі невиконання ремонту телефону до 1 жовтня 2015 року вказав про наміри розірвати договір про надання послуг.

На вказані письмові вимоги відповіді від відповідача ОСОБА_8 не отримав, а сам ФОП ОСОБА_6 уникає розмови про ремонт телефону.

Мобільний телефон моделі Nokia С3-01.5 він придбав в 2011 році за 1 499 грн.

За вказаних обставин, посилаючись на норми ЗУ «Про захист прав споживачів» та цивільного законодавства України, після уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь повну вартість мобільного телефону Nokia С3-01.5, що становить 1499 грн. та витрати на поштовий зв'язок в сумі 17,42 грн.

27 січня 2016 року позивач надав до суду заяву про доповнення позовних вимог, в якій просив також стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2 000 грн., вказавши, що відсутність засобу зв'язку приносить йому великі незручності та труднощі в навчанні, роботі та в житті.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто ФОП ОСОБА_6 на користь позивача повну вартість мобільного телефону Nokia С3-01.5, яка становить 1 499 грн. та витрати на поштовий зв'язок в сумі 17,42 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам законності та обгрунтованості, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_8 залишити без задоволення та здійснити розподіл судових витрат.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, районний суд виходив з того, що пояснення позивача ОСОБА_8 в частині заявлених позовних вимог є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, послідовними та узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а вартість телефону встановлена та документально підтверджена позивачем.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 17 серпня 2015 року позивач звернувся до сервісного центру «Майфон» з проханням відремонтувати мобільний телефон Nokia С3-01.5. Працівниками сервісного центру йому було видано квитанцію № 3247 про отримання телефону для платного ремонту із зазначенням заявленої несправності - «не працює клавіатура». (а.с. 5)

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

З огляду на викладені обставини, колегія судів приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір побутового підряду щодо надання послуг з ремонту мобільного телефону, на підтвердження чого відповідачем, який є підрядником за договором побутового підряду, 17 серпня 2015 року було видано позивачу квитанцію.

Частиною 1 ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На зворотній стороні означеної квитанції визначені умови ремонту, які надаються відповідачем. При цьому, районним судом встановлено, що з умовами ремонту позивача ніхто не ознайомлював.

Такі висновки районного суду ґрунтуються на неповному встановленні дійсних обставин справи та спростовуються поясненнями самого позивача, які останній виклав у претензії від 01 вересня 2015 року, в якій ОСОБА_8 посилається на квитанцію № 3247 від 17 серпня 2015 року та умови на її звороті, зокрема на можливе затягування строків проведення ремонту, що свідчить про ознайомлення останнього із умовами проведення ремонту, викладеними на зворотній стороні вказаної квитанції, яка була видана позивачу після здачі телефону.

Згідно п. 1-3, умов ремонту, викладених на зворотній стороні квитанції, термін ремонту телефону визначений від 2-х до 14 робочих днів. Термін ремонту може збільшуватися в разі необхідності замовлення специфічних комплектуючих на термін їх постачання.

Пунктами 7, 8 умов визначено, що вартість надання послуг складається в процесі ремонту і кінцево оголошується замовнику лише після повної діагностики. Замовнику може бути оголошена приблизна вартість ремонту, яка змінюється залежно від ціни на витратні матеріали та складності проведених робіт. Заявлена несправність занотовується зі слів замовника.

Відповідно до ч. 2 ст. 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті.

Відповідно 1 ст. 870 ЦК України за договором побутового підряду підрядник виконує роботу із свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи.

Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо

За матеріалами справи встановлено, що 01 вересня 2015 року позивач направив відповідачу претензію, в якій просив повернути йому справний телефон за ціною не більше 180 грн. (яка була попередньо оголошена йому працівниками центру) або в тому вигляді, в якому апарат був прийнятий в ремонт. (а.с. 6).

23 вересня 2015 року ОСОБА_8 скерував до ФОП «ОСОБА_6» скаргу, в якій просив повернути йому телефон в тому вигляді, в якому він був зданий в ремонт, або ж в разі неможливості такого повернення вимагав компенсації повної вартості телефону, що становить 1499 грн.

Посилання представника відповідача на проведення діагностики телефону після його отримання на ремонт та ознайомлення ОСОБА_8 із результатами такої діагностики колегія суддів оцінює критично, оскільки такі посилання у силу ст.ст. 57-60 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновок №116 від 20 листопада 2015 року вірно відхилений судом першої інстанції, оскільки оформлений відповідачем вже після його звернення до суду та є неналежним доказом виявлених несправностей мобільного пристрою після його прийму на ремонт.

Разом з тим, згідно акту від 17 серпня 2015 року, складеного ОСОБА_6 в присутності двох свідків, 17 серпня 2015 року ОСОБА_8 відмовився сплачувати ремонт телефону та відмовився отримувати телефон без проведення ремонтних робіт. (а.с. 34)

Вказаний акт помилково не взятий до уваги судом першої інстанції, оскільки є належним доказом, яким відповідачем зафіксовані вказані у ньому факти, зокрема і відмова позивача від отримання мобільного апарату.

В ході розгляду справи в районному суді позивачем не заявлялося клопотання про допит зазначених осіб у якості свідків для спростування вказаної у акті інформації.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки встановлені договором або законом.

В своєму позові позивач, посилаючись на ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», просив стягнути з відповідача збитки, що складається з вартості телефону у розмірі 1499 грн.

Наслідки порушення зобов'язань виконавця встановлені у ст. 872 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких не передбачено стягнення вартості речі, яка здана в ремонт. Вказаний спосіб захисту може бути застосований позивачем лише у випадку його невиправного пошкодження чи фізичного знищення, в той же час зданий в ремонт телефон не піддавався будь-яким ремонтним роботам, оскільки позивач відмовився сплачувати вартість таких робіт, телефон знаходиться у відповідача та ОСОБА_8 у будь-який час може його отримати.

Вказані обставини не були враховані районним судом під час ухвалення рішення про стягнення із відповідача збитків, що відповідають вартості телефону, не правильно застосовано до спірних відносин положення ЦК України, якими регулюються правовідносини договору надання послуг, у зв'язку із чим рішення підлягає до скасування, оскільки, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача вартості телефону у розмірі 1490 грн. задоволенню не підлягають як безпідставні та такі, що не ґрунтуються на законі, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з ФОП ОСОБА_6 моральної шкоди, суд районним судом вірно прийшов до висновку про відсутність обставин, відповідно до яких законодавством передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди.

При звернені до суду з цим позовом позивачем судовий збір сплачено не було, оскільки він звільнений від оплати на підставі ст. 24 ЗУ «Про захист прав споживачів», проте, вказана обставина не звільняє позивача від розподілу судових витрат за вимогами ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З роз'яснень, викладених у п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Виходячи із змісту ст.ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

Згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, були присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

У постанові ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2015 року між ПП «Юридичне бюро «Правовий захист» та відповідачем по справі ФОП ОСОБА_6 був укладений договір про надання правової допомоги (у відповідності до п.1.2. Договору про комплексне юридичне обслуговування, надання правової допомоги від 16 липня 2014 року), п. 4.1 якого визначено ціну таких послуг - 550 грн. за 1 годину роботи виконавця. (а.с. 55)

Відповідно до платіжного доручення № 1063 від 05 лютого 2016 року та акту здачі-прийняття робіт від 05 лютого 2015 року відповідач сплатив представнику виконавця 1500 грн. за надання консультацій, підготовку та написання заперечень та участь у судових засіданнях представника ФОП ОСОБА_6

Проте, оскільки процесуальним законодавством встановлена імперативна норма щодо відшкодування витрат на правову допомогу або ж адвокатом або ж іншим спеціалістом у галузі права, відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалася юридична освіта предстаника відповідача ОСОБА_7 та ухвали суду про його допуск у якості представника відповідача до участі у розгляді справи у матеріалах справи відсуні, виключає можливість стягнення понесених відповідачем витрат на правову допомогу.

За вказаних вище обставин рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.4 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :