Справа № 758/2148/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Ткаченко І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3 та адвоката Панченко Н.А.,

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кудрявцева Алла Петрівна про усунення від права на спадкування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом, в якому просить усунути відповідача від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті його дочки ОСОБА_7, а також просить визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1, що в Подільському районі м.Києві, в порядку спадкування за законом після смерті його дочки. Свої вимоги мотивує тим, що його дочка ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7. Після її смерті відкрилась спадщина. 12.11.2015 р. позивач подав до приватного нотаріуса КМНО Кудрявцевої А.П. заяву про прийняття спадщини, при цьому стало відомо що відповідачем по справі подано заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просив усунути відповідача від права на спадкування, вважаючи, що він не має на це право, оскільки є взагалі сторонньою для померлої людиною, та визнати його єдиними спадкоємицями за законом, після смерті його дочки ОСОБА_7.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, додавши, що відповідач не перебував у шлюбі з його покійною дочкою, зовсім не знає ОСОБА_5, не мав з ним жодних родинних відносин, а тому вважає себе єдиним спадкоємцем. Додав, що в позові допущена описка в написанні імені дочки: помилково написано «ОСОБА_7» замість правильного «ОСОБА_7».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав, наведених в позові. Суду пояснив суду, що при зверненні позивача до нотаріуса, той дізнався, що відповідач, вказуючи себе чоловіком спадкодавця, теж подав заяву про прийняття спадщини та проживає у спірній квартирі. Однак померла не перебувала в шлюбі, а тому вважає, що саме позивач є єдиним спадкоємцем першої черги.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила суду, що вона є рідною сестрою відповідача, який офіційно уклав шлюб в листопаді 2013 р. з дочкою позивача - ОСОБА_7, при цьому позивач сам був на весіллі. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 разом з відповідачем у справі приїжджали до позивача, позивач також приїздив до дочки в Київ та знав, що ОСОБА_5 є чоловіком його дочки. Відповідач з дружиною проживали разом у вищевказаній квартирі, з грудня 2013 р. він там постійно зареєстрований. Після смерті ОСОБА_7 відповідач правомірно, як чоловік померлої, подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса у встановлений законом строк.

Представник відповідача - адвокат Панченко Н.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, подала письмові заперечення, посилаючись на таке. 08.11.2013 року між ОСОБА_5, та ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 1028 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 08.11.2013 р.До реєстрації шлюбу Відповідач та спадкодавець вже 11 років вели спільне господарство та проживали постійно разом АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належала ОСОБА_7 З 12.12.2013 року зареєстрованим та фактичним місцем проживання ОСОБА_5, як чоловіка ОСОБА_7, є адреса: АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії НОМЕР_3, внесеною Подільським РВ ГУДМС України в м. Києві від 12.12.2013 року та Довідкою Центру комунального сервісу № 49 Комунального концерну № 5231 від 23.10.2015 року. Проживаючи однією сім'єю зі спадкодавцем, виключно відповідач опікувався нею під час її тяжкої хвороби, надавав необхідну допомогу, вчиняв всі необхідні дії щодо її догляду у безпорадному стані ( 2015 рік.), матеріального забезпечення та утримання.ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла у віці 59 років, про що складено відповідний актовий запис № 1591 Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві та видано свідоцтво про смерть від 17.10.2015 р. серії НОМЕР_4.За час життя дружина відповідача не склала заповіту щодо розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування її всіх прав та обов'язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості.Таким чином, відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_5 як той з подружжя, який пережив свою дружину, 26 жовтня 2015 року, у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кудрявцевої А.П. для оформлення своїх спадкових прав з заявою, зареєстрованою реєстрі за № 1641. На підставі заяви ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщини за законом нотаріусом було заведено спадкову справу 13/2015.12 листопада 2015 року до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області Романчука А.М. з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_7 звернувся позивач, ОСОБА_1, який є батьком померлої.Батьку спадкодавця був відомий факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та його донькою, так само як і про факт їх проживання однією сім'єю.Тому доводи позовної заяви щодо відсутності шлюбу між відповідачем та спадкодавцем, так само як і твердження про те, що чоловіком його померлої доньки був лише ОСОБА_11 є умисним викривленням фактів з корисливих мотивів.ОСОБА_12 дійсно був першим чоловіком ОСОБА_7, але він помер до знайомства відповідача з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт попереднього шлюбу спадкодавця не має правового значення для розгляду даної справи та вирішення позовних вимог, отже не входить в коло обставин, що підлягають доказуванню або спростуванню.В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем до позовної заяви такі докази не надано.Отже, Відповідач та позивач прийняли спадщину як спадкоємці за законом.Частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними.Сторони не укладали будь-яку письмову нотаріальну угоду (договір) щодо зміни часток в спадковому нерухомому майні - квартирі АДРЕСА_1.Відтак, вимога про визнання за позивачем 100% права власності на спадкове нерухоме майно не ґрунтується на законі та фактичних обставинах.Враховуючи відсутність обставин, передбачених частиною 5 статті 1224 ЦК України для усунення Відповідача від права спадкування вимога про зміну частки в спадковому майні на користь позивача не підлягає задоволенню.

Третя особа в судове в судове засідання не з'явилася, через канцелярію подані заперечення проти позову, згідно з якими вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими з таких підстав. 26 жовтня 2015 року була заведення спадкова справа №13/2015 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, який є чоловіком спадкодавця ОСОБА_7 Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу спадкування відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.В своїй заяві про прийняття спадщини ОСОБА_5 зазначив, що крім нього спадкоємцем І черги є батько померлої - ОСОБА_1 Інших спадкоємців І черги не має.Для підтвердження родинних відносин з померлою ОСОБА_5 надано Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_5, видане 08.11.2013 року ВРАЦ Подільського районного управління юстиції у місті Києві, в якому зазначена реєстрація шлюбу 08 листопада 2013 року між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем міста Києва та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці села Жубровичі, Олевського району Житомирської області. Тому вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування безпідставними, оскільки ОСОБА_5 згідно ст. 1261 ЦК України є таким же спадкодавцем І черги за законом, як і батько померлої.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_7 (арк.спр.8), після смерті якої відкрилась спадщина, приватним нотаріусом ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 13/2015 (а.с. 12).

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Судом достовірно встановлено, що з 08 листопада 2013 року відповідач у справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м.Києва 08.11.2013 р., актовий запис № 1028.

До реєстрації шлюбу померла ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12, але він помер ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За наданою довідкою форми № 3, виданою Центром комунального сервісу 23.10.2015 р. за вих..№ 5231, ОСОБА_7 являлась власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач відповідно до вищевказаної довідки зареєстрований у вказані квартирі з 12.12.2013 р. . АДРЕСА_1(а.с. 36).

Як вбачається з наданих документів, 26.10.2015 року відповідач, будучи спадкоємцем за законом 1 черги як чоловік померлої, подав до приватного нотаріуса КМНО Кудрявцевої А.П. заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_7

Встановлено, що 12.11.2015 року ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за законом 1 черги як батько померлої, подав до Четвертої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7. (а.с. 16).

До початку розгляду справи по суті, від позивача та його представника заяви про виклик свідків, до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно положень Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Статтею 1224 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав, коли спадкоємець може бути усунутий від спадкування. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача, в порушення вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України, не було надано жодного належного і допустимого доказу, в обґрунтування вимог, щодо усунення відповідача від спадкування після смерті свого чоловіка.

Суд вважає, що позивачу був відомий факт реєстрації шлюбу між відповідачем та дочкою позивача, факт їх проживання однією сім'єю, а тому доводи позовної заяви щодо відсутності шлюбу між відповідачем та спадкодавцем не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Позивачем та його представником належних та допустимих доказів, що слугують підставою усунення від спадкування, при розгляді справи не надано.

Таким чином, відповідач та позивач, будучи відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями за законом 1 черги, на підставі ст.1269 ЦК України прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_7, частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом, згідно зі ст.1267 ч.1 ЦК України, є рівними, а тому вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно не ґрунтується на законі та фактичних обставинах. Крім того, на час розгляду справи ще триває встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України 6-місячний строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. В зв'язку з чим, в задоволенні позові слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1224, 1261, 1267, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 208-209, 212, 213, 214-215, 218, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кудрявцева Алла Петрівна про усунення від права на спадкування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова