Справа 237/354/16-ц
Номер провадження 2-о/237/59/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

судді Ліпчанського С. М.

при секретарі Бахтіярова Н. В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що її батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 09.12.2015 року на тимчасово окупованій території.

Заявник у судове засідання не зявився.

Представник зацікавленої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції ГУЮ в Донецькій області до суду не зявився.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення рупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 1 ЦПК України (в редакції на дату звернення до суду) заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 помер 09.12.2015 року на тимчасом окупованій території м. Донецька, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 92 від 09.12.2015 рок, видане Комунальним закладом Цент первинної медико-санітарної допомоги № 10 м. Донецька, форма медичного документу затверджена наказом т.з ДНР та містить печатку т.з. ДНР.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і вважає датою його смерті 09 грудня 2015 року та місцем смерті м. Донецьк.

Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її чоловіка.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256 ЦПК України, ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянин України, який мешкав на час смерті: Україна, Донецька область, м. Донецьк, вул. Щипакова, 16/56, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що настала 09.12.2015 року та визначити місцем смерті м. Донецьк.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Марїнський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 10.03.2016