Провадження № 2-п/537/27/2016
Справа № 537/2522/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Сьоря С.І. при секретарі Грицьковій Я.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 01 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, згідно якої просить суд заочне рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 01 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - скасувати, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Заяву обґрунтовує тим, що він не приймав участі у судовому розгляді справи, судові повістки не отримував та про дату і час розгляду справи обізнаний не був, так як в цей період часу перебував і на даний час перебуває у Рівненській області до по договорам виконує будівельні роботи. Судові виклики, які направлялися за його місцем реєстрації, поверталися до суду з відміткою про його не проживання за вказаною адресою.

Він не визнає позову ОСОБА_2 з наступних підстав.

З позивачем він познайомився приблизно на початку 2012 року та з вказаного періоду часу став підтримувати з нею близькі стосунки. В той період часу він мав постійну роботу та працював в ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод». Заробітна плата нараховувалася йому на його особисту банківську картку, яку він отримав в ПАТ «Приватбанк». В лютому місяці 2012 року на його банківську картку ПАТ «Приватбанк» були нараховані кредитні кошти, якими він періодично користувався та своєчасно повертав. Влітку 2012 року він разом з позивачем їздили відпочивати на море. Перед цим він отримав шляхом зняття зі своєї банківської картки кредитні кошти в сумі приблизно 10 000,00 гривень, які він та позивачка використали на свої потреби для відпочинку на морі. В подальшому він частково погашав кредит але у зв»язку з припиненням діяльності ПАТ «КСЗ він був звільнений з роботи на підставі скорочення штату працівників і погасити кредит не зміг за відсутності роботи, внаслідок чого станом на 2015 утворилася заборгованість за кредитом приблизно в сумі 13 000, 00 гривень.

Весною 2015 року у зв'язку з його виїздом за межі Полтавської області з метою працевлаштування він звернувся до позивача з проханням допомогти йому повернути кредитні кошти, мотивуючі таке прохання тим, що кредитні кошти вони витратили разом. При цьому, він запевняв позивача, що поверне їй її кошти, якщо вона йому допоможе. Позивач погодилася допомогти , але в якості гарантії, що він поверне їй її кошти, потребувала розписку. Таким чином, він 02.04.2015 року написав позивачу розписку зі слів позивача.

В подальшому позивач кредит погасити йому не допомогла. Так як він постійно перебував за межами Полтавської області, вони припинили їх близькі стосунки з позивачем. Розписку у позивача він не забирав, вважаючи її нікчемною.

Таким чином, вважає, що вказаний правочин є недійсним, так як вчинений він був з метою приховання іншого правочину, тобто погашення позивачем кредиту, але у зв'язку з тим, що позивач не погасила кредит, то розписка, яку він написав відповідачу є фіктивною.

Окрім цього, у відповідності до тексту розписки від 02.04.2015 року він не брав у позивача в борг гроші в сумі 13 000 гривень. В розписці фігурує сума в 6 000 гривень та в 3 655 гривень, які начебто раніше до написання розписки були дані для повернення кредиту.

Копія заочного рішення Крюківського районного суду від 01.07.2016 року була отримана його представником 26.08.2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у позові.

Позивачка ОСОБА_2 до судового засіданні не з»явилась з невідомих суду причин.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.07.2016 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 000 грн. боргу за договором позики.

Відповідно до ст..232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився до судового засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вбачається, що підставою для скасування заочного рішення є встановлення наявності двох обов»язкових умов, а саме встановлення факту того, що відповідач не з»явився до судового засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст..1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей

При розгляді справи суд прийшов до висновку, що між сторонами було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого та його умов відповідачем було 02.04.2015 року надано розписку та відповідно до якої відповідач зобов»ячався повернути позивачу 13 000 грн. до березня 2016 року.

Згідно ст..1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст..1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

При обґрунтуванні заяви про скасування заочного рішення відповідач посилається на те, що між ним та позивачем договір позики не укладався, однак останнім суду не надано належних доказів на підтвердження вказаних тверджень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, роз»яснивши відповідачу право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст..ст.231, 232 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 01 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: