Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Лозінській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивував тим, що він досяг повноліття, навчається та потребує матеріальної допомоги. Відповідач є його батьком та відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини. А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення 23 річного віку.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов не визнав. Суду пояснив, що він вже сплачує аліменти на утримання повнолітньої дитину у розмірі 200 грн. щомісячно. Крім того хворіє, не працює та має на утриманні троє дітей від іншого шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Так, відповідач являється батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки Донецького національного університету № 146/681-20 від 15.02.2016 р. ОСОБА_1 є студентом контрактної форми фінансування юридичного факультету за спеціальністю «Правознавство» терміном навчання 2 роки.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у звязку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, плати за навчання, тощо.

Згідно витягу з обліково-статистичної картки Служби у справах дітей ОСОБА_1 має статус дитини сироти, яка позбавлена батьківського піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому з нього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Доказів наявності у відповідача іншої сімї та неповнолітніх дітей ОСОБА_2 на вимогу суду не надав, що виключає можливість врахувати їх як доказ та підставу його заперечень.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цих кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Довідка Поповецької сільської ради № 645 від 22.06.2015 року свідчить про наявність у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімї станом на 22.06.2015 року. Тому, суд не приймає її як доказ сімейного стану відповідача.

Посилання відповідача на те, що він сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки стягнення вказаних аліментів за рішенням Барського районного суду від 10.10.2013 року №125/2169/13 припинено у зв'язку із закінченням позивачем навчання у Барському гуманітарно-педагогічному коледжі ім. М. Грушевського.

Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на даний час несе опікун. Приймаючи до уваги, що повнолітня дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на працездатну особу становить 1378 гpн. проте враховуючи сімейне становище відповідача, який посилається на те, що у нього малий дохід, є інші утриманці, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в твердій грошовій сумі щомісячно на повнолітню дитину до закінчення нею навчання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 212, 213 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183, 184,199, 200 СК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 900 (девятсот гривень), починаючи стягнення з 13.04.2016 року до припинення навчання у Донецькому Національному університеті, але не пізніше досягнення дитиною 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: