АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Левенця Б.Б., Рубан С.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача Ніколаєнко Н.М.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Вишневської Н.П.

представника третьої особи Мамушкіна А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року в справі за позовом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи: Київська місцева прокуратура №1 м. Києва, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві ДА звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь осіб або установ, які будуть її утримувати. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Накласти заборону на відчуження житла за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстрований та має право користування житловим приміщенням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Справа № 752/6016/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9255/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Марченко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2016 позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресоюАДРЕСА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 від 23.09.2010, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1584 від 23.09.2010). Передано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування для подальшого влаштування до установ сімейних форм виховання. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресоюАДРЕСА_1 на користь осіб або установи, на вихованні яких буде перебувати дитина, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 18.04.2016, і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3. Накладено заборону на відчуження житла, де зареєстрований та право користування яким має малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1, до повноліття ОСОБА_6, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресоюАДРЕСА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що докази, які містяться в матеріалах справи доводять лише неналежне виконання батьківських обов'язків матір'ю дітей, але не їх батьком. Зазначив, що збирається проводити ремонт в квартирі та придбати речі необхідні для дітей. Вказує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що доведеним є факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Підлягає стягненню з ОСОБА_2 аліменти, оскільки останній є особою працездатного віку, працевлаштований, доказів того, що у відповідача перебувають на утриманні інші неповнолітні чи непрацездатні особи суду не надано. Також, враховуючи необхідність забезпечити збереження житла малолітнього ОСОБА_6, суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів .

З матеріалів справи вбачається, та встановлено при розгляді справи в суді першої інстанції, що відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2, актовий запис №1584 батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а. с. 11). Мати дитини - ОСОБА_10, згідно свідоцтва про смерть від 28.01.2016, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла (а. с. 6).

Наказом Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації №43 від 05.08.2015 малолітнього ОСОБА_6 взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків (а. с. 23).

Згідно із заяви матері ОСОБА_10 від 28.12.2015 її дітей - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштовано для медичного обстеження до Київської міської дитячої клінічної туберкульозної лікарні для медичного обстеження з подальшим влаштуванням до центру реабілітації (а. с. 17). Відповідно до Висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №100-6696 від 05.05.2016, вбачається, що протягом всього часу перебування малолітніх ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, батько ОСОБА_2 не здійснив жодних дій, які б змінили стан утримання та розвитку дітей. На час термінової госпіталізації матері дітей - ОСОБА_10 у грудні 2015 року, остання не виявила бажання залишити дітей на виховання та утримання батькові ОСОБА_2, який лише 25.01.2016 надав до Служби пояснення з проханням відвідувати своїх дітей. За життя матері, ОСОБА_2, ухилявся від належного виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. Проведеною роботою суб'єктами соціальної роботи не змінено ставлення ОСОБА_2 до способу життя та зміни обставин для забезпечення нормальних умов для проживання свого сина. Комісія з питань захисту прав дитини від 06.04.2016 (протокол № 6) прийшла до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_6, 2010 р. н. (а. с. 41-43). Позивач, зазначаючи, що ОСОБА_2 не спроможний забезпечити безпечних умов для утримання та виховання малолітнього ОСОБА_6, 2010 року народження, його бездіяльність вказує на ухилення від виконання батьківських обов'язків, що відповідно до п. 2 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві ДА звернулася до суду із відповідним позовом..

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини або якщо він жорстоко поводиться з дитиною.

Пунктом 15,16,17Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбаченихст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що наданні батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, для задоволення вищевказаних позовних вимог позивач повинен довести факт або ухилення батька від виконання своїхобов'язків, або факт її жорстокого поводження з дітьми.

Матеріали справи свідчать, що відповідач зареєстрований та постійно проживає в м. Києві, що підтверджено довідкою Форми № 3, офіційно працевлаштований у ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» на посаді підсобного робітника господарського відділу, що підтверджується довідкою про доходи № 162, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою (а. с. 44-46).

Відповідно долиста Голосіївського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молодівід 04.04.2016, за результатами проведення соціальної роботи з ОСОБА_2 буде вирішуватися питання про закриття соціального супроводу ОСОБА_2, оскільки рекомендації надані фахівцями Центру за період перебування під соціальним супроводом не були виконані, або виконані частково, що свідчить про те, що батько не докладає належних зусиль щодо зміни свого стилю життя та не проявив активності щодо подальшої долі дітей. ОСОБА_2 проживає в однокімнатній малометражній квартирі разом зі своєю матір'ю та неповнолітньою донькою від першого шлюбу за адресою АДРЕСА_1. Квартира знаходиться у занедбаному стані, в кімнаті видно сліди пожежі внаслідок електричного замикання, шпалери обідрані звисають над головою, пожежа була декілька років тому. В квартирі безліч речей, які просто валяються під ногами. Білизна на ліжку брудна, на підлозі також імітація спального місця, оскільки незрозуміло, що там лежить. В повітрі стоїть стійки запах тютюну (в кімнаті палять ОСОБА_2та його мати). При спілкуванні з ОСОБА_2від нього було постійно чути запах алкоголю (а. с. 30).

Враховуючи вищевикладене та те, що судом першої інстанції було встановлено ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, колегія суддів вважає висновки суду про позбавлення батьківських прав правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач збирається проводити ремонт в квартирі та придбати речі необхідні для дітей не може бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, оскільки при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не були підтверджені дані обставини, а лише наявні докази, які містяться в матеріалах справи про незадовільний стан помешкання, в якому проживає відповідач, що не відповідає вимогам для належного проживання дітей.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 на користь осіб або установи, на вихованні яких буде перебувати дитина, на утримання сина ОСОБА_6ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 18.04.2016, і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3, враховуючи наступне.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його батька (матері) або в твердій сумі.

Згідно ст. 181 СК України, при відсутності укладеного в порядку передбаченому ст.189 СК України між батьками договору про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку на користь того з батьків, з ким проживає дитина та хто її утримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1, ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 працює, тобто має постійний дохід, а тому визначена сума розмірів аліментів в частці вій його доходу є правильною.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Враховуючи наведене, та необхідність забезпечення збереження житла малолітнього ОСОБА_6, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо накладення заборони на відчуження житла, де він зареєстрований та має право користування, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1, до повноліття ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Б.Б. Левенець

С.М.Рубан