У х в а л а

іменем україни

25 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Леванчука А.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» про визнання недійсним рахунку-квитанції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним платіжний документ − рахунок-квитанцію від 08 травня 2015 року, виписану на її ім'я відповідачем для оплати послуг з газопостачання за квітень 2015 року, з тих підстав, що розрахунок газу здійснено з порушенням Правил надання населенню послуг з газопостачання (ПННПГП), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, а саме: для обрахунку оплати за спожитий у квітні газ застосовано тариф 7,188 грн. за 1 м3, а не 3,600 грн. за 1 м3.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7., просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий розгляд до цього ж суду, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки такі вимоги є безпідставними і не можуть бути задоволені в обраний позивачем спосіб.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

А.О.Леванчук