У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомпублічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Ларченко Ірини Миколаївни на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 4 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 червня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 20 000 доларів США зі сплатою 14% річних, кінцевим строком повернення якого є 12 червня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 13 червня 2008 року укладено договір поруки.

З 16 червня 2014 року розпочато ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

Оскільки боржник припинив виконувати умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, позивач просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 516,66 доларів США та 5 000 грн штрафу за несвоєчасне страхування заставного майна.

У суді першої інстанції справа розглядалась неодноразово.

Повторним заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнено з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором в сумі 8 516,66 доларів США і 5 000 грн штрафу.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 4 грудня 2015 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Ларченко І.М. просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 4 грудня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 13 червня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 20 000 доларів США зі сплатою за його користування 14% річних строком до 12 червня 2018 року.

У кредитному договорі вказано, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів та можливої неустойки, штрафу, пені є домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1.

За умовами п. 2.3 укладеного сторонами кредитного договору повернення кредитних коштів здійснюється на відкритий боржнику рахунок у Ужгородській філії ПАТ «Банк Форум».

13 червня 2008 року на забезпечення виконання кредитного договору між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Також судами встановлено, що 16 червня 2014 року розпочато ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та введено в ньому тимчасову адміністрацію.

Матеріали справи містять вимогу, надіслану на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій останнім повідомлено, що станом на 26 листопада 2014 року за боржником ОСОБА_3 рахується заборгованість в розмірі 8 036,21 доларів США та зазначено, що вказану заборгованість слід повернути протягом 7 днів з дня отримання вимоги, а у випадку непогашення заборгованість кредитор має право звернутись до суду для вирішення питання про примусове стягнення заборгованості в судовому порядку.

Станом на березень 2015 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати по тілу кредиту, відсоткам та пені 8 516,66 доларів США.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що боржник припинив виконувати зобов'язання у зв'язку з введенням у ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації та початком процедури ліквідації банка з 16 червня 2014 року і відсутністю інформації щодо рахунків, на які необхідно здійснювати платежі на погашення заборгованості. Апеляційний суд дійшов висновку, що кредитор прострочив прийняття виконання, тому не має підстав для дострокового повернення кредитних коштів. Ухвалюючи рішення про відмову у позові в частині стягнення штрафу за несвоєчасне страхування предмету застави, апеляційний суд визнав ці вимоги безпідставними, оскільки предмет договору щорічно страхувався.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України).

Установлено, що відповідно до п. 5.3 кредитного договору невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань з повернення суми кредиту, сплати процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3 договору, зокрема, порушення обов'язку щомісячного повернення частини коштів у розмірі, передбаченому п. 2.3, неукладення або непродовження договору страхування, є умовами, при настанні яких припиняється кредитування, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів за цим договором у повному обсязі достроково.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором, відповідно до якого останній платіж надійшов 5 травня 2014 року у розмірі 165,34 доларів США. Проте суд апеляційної інстанції не встановив, чи є ця сума такою, що відповідає розміру щомісячної суми, яку має вносити боржник, і чи внесена вона своєчасно.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові з тих підстав, що у кредитора не виникло право на дострокове стягнення кредитних коштів у повному обсязі, апеляційний суд не встановив, коли мав бути внесений черговий платіж, не врахував, що Ужгородська філія банку закрита 1 вересня 2014 року,

не перевірив заперечення позивача про те, що боржник не вживав заходів для отримання відомостей про відкриття рахунків для здійснення відповідних платежів за кредитним договором і не сплачував кошти на вказаний у кредитному договорі рахунок, а також про те, що повні реквізити для сплати коштів за кредитними договорами були розміщені на офіційному сайті ПАТ «Банк Форум» .

Крім того, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції не врахував, що несвоєчасне страхування предмета застави є підставою для дострокового повернення кредиту.

Докази страхування предмета застави (а саме договори від 2010, 2011, 2012, 2014 року) надані боржником в суді апеляційної інстанції, проте їх засвідчені копії до справи не долучені.

Разом з тим, апеляційний суд не врахував, що за змістом п. 6 ч. 3 ст. 295, ч. 2 ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи, які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Відповідач ОСОБА_3, надаючи докази в апеляційну інстанцію, не зазначила причин, що завадили їй ці докази подати до суду першої інстанції, з огляду на те, що суд першої інстанції двічі у справі ухвалював заочне рішення.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24жовтня 2008 року № 12«Про судову практикурозгляду цивільних справ в апеляційному порядку», вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Висновок про прийняття та дослідження нових доказів, як і про відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов'язаний мотивувати в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання. Крім того, не встановивши порушень боржником кредитного договору у цій частині, апеляційна інстанція не вказала періоди, на які укладалися договори страхування, що має істотне значення, так як відомості про те, що договір, укладений 12 червня 2012 року, охоплював період до 12 червня 2014 року, відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 4 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.І.Євтушенко О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова