Справа № 755/9031/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко Анастасія Юріївна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

23.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко Анастасія Юріївна, відповідно до змісту заявлених вимог просила суд: «Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко Анастасія Юріївна по відкриттю виконавчого провадження №49664843 з виконання виконавчого листа №2604/25810/12, виданого 30.01.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко Анастасія Юріївна від 17 грудня 2015 року про відкриття виконавчого провадження №49664843 з виконання виконавчого листа №2604/25810/12, виданого 30.01.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва».

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити скаргу на дії державного виконавця з підстав, викладених у поданій до суду заяві, пояснив, що 17 грудня 2015 року державним виконавцем Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко А.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49664843 з виконання виконавчого листа №2604/25810/12, виданого 30.01.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва. Заявник ОСОБА_1 вважає постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження неправомірною, оскільки виконавчий лист пред'явлений до примусового виконання не уповноваженою особою стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» зважаючи на те, що заява про прийняття виконавчого листа до примусового виконання підписана представником ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності №02-36/1537 від 09.06.2015 року, однак виходячи із загального обсягу повноважень представника, вона мала право і повноваження представляти інтереси ПАТ «Укрсоцбанк» лише в тому випадку, якщо вона є працівником ПАТ «Укрсоцбанк». В той же час, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження з'ясувалось, що до заяви стягувача не долучено належні докази, які мали підтвердити той факт, що на момент пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання представник ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Укрсоцбанк».

Представник заінтересованої особи - Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, до суду надішли письмові заперечення, виходячи зі змісту яких просили відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, вважають, що державним виконавцем Андрущенко А.Ю. при вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, перевірено повноваження представника стягувача ПАТ «Укрсоцбанк», порушень статей 9,18 Закону України «Про виконавче провадження» не виявлено, тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с.30-31) Заінтересована особа - ПАТ «Укрсоцбанк», в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду спавши повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом. Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону. Як з'ясовано судом, 30 січня 2013 року Дніпровського районного суду м. Києва, на викання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, видано виконавчий лист №2604/25810/12 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 653 338,24 грн., в частині вимог, які пред'явлено до боржника ОСОБА_1 (а.с.6) 17 грудня 2015 року державним виконавцем Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко А.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49664843 щодо примусового виконання виконавчого листа №2604/25810/12, виданого 30.01.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва, в частині боржника ОСОБА_1 (а.с.5) Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України). Відповідно до положень частини першої та шостої ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. (ч.1 та 2 ст.237 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень статті 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи. Відповідно до ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Виходячи з положень частини четвертої та п'ятої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Виходячи з наявних у справі доказів убачається, що 24 листопада 2015 року стягувач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», в особі представника ОСОБА_4, звернулось до Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції з заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №2604/25810/12, виданого 30.01.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва, в частині боржника ОСОБА_1 На підтвердження повноважень представника стягувача ОСОБА_4, до заяви долучено довіреність датована 19 червня 2015 року, підписана фінансовим директором, членом Правління, ОСОБА_6, та директором з ризиків Блок управління ризиками, членом Правління, ОСОБА_7, строк дії довіреності - по 31 грудня 2017 року. Виходячи з обсягу повноважень, представник ОСОБА_4, серед іншого, має право підписувати необхідні документи, отримувати та подавати виконавчі документи до стягнення, одержувати присуджене майно та кошти, приймати участь в аукціонах та/або торгах з продажу майна. (а.с.35) Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що посилання заявника ОСОБА_1 на те, що представник стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4 не надала державному виконавцю доказів на підтвердження того, що вона є працівником банку є безпідставними, оскільки у розумінні положень ст. 245 Цивільного кодексу України довіреності, які видаються юридичними особами видаються за підписом її керівника і завіряються печаткою цієї установи, крім тих, що видаються в порядку передоручення, а довіреності, що видаються в порядку передоручення потребують обов'язкової нотаріальної форми, отже форма довіреності, пред'явлена представником банку (стягувача) державному виконавцю, відповідає вимогам закону й не потребує надання додаткових доказів на підтвердження повноважень представника, тому є підстави вважати, що державний виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положення п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення з даною скаргою до суду, суд враховує позицію заявника ОСОБА_1, яка висловлена безпосередньо у змісті поданої скарги, а саме те, що про наявність постанови державного виконавця від 17 грудня 2015 року про відкриття виконавчого провадження боржник дізналась 11 травня 2016 року після ознайомлення її уповноваженого представника ОСОБА_8 з матеріалами виконавчого провадження в приміщенні виконавчої служби, що підтверджується клопотанням представника про ознайомлення з матеріалами справи, яке долучено до матеріал виконавчого провадження. В свою чергу, суб'єкт оскарження не скористався процесуальним правом надати докази щодо спростування викладених заявником обставин щодо дати отримання оскаржуваної постанови, тому є підстави вважати, що заявник ОСОБА_1 звернулась з цією скаргою до суду з дотримання визначених законодавством строків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко Анастасія Юріївна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 2, 8, 9, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.72, 209-210, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Андрущенко Анастасія Юріївна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я