Справа № 760/6261/16
Провадження № 2/760/3545/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,
04.04.2016 позивач звернувся в суд з позовом, в обгрунтування якого вказуэ, що 29.12.2015 він передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 5000, 00 доларів США на строк до 20.01.2016. У зазначений строк відповідач грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в сумі 131 250,00 грн., що становить відносно курсу долара на 25.03.2016 року 5000,00 доларів США.
В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 29.12.2015 позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 5000, 00 доларів США. на строк до 20.01.2016, на підтвердження чого відповідач видав відповідну розписку.
Таким чином, у відповідності до ст.ст. 207, 639, 1047 ЦК України, між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який підпадає під правове регулювання розділу І та параграфу 1 глави 71 підрозділу 1 розділу ІІІ книги п'ятої Цивільного кодексу України, якими визначено загальні положення про зобов'язання і положення про позику.
В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, у встановлений в зобов'язанні строк (термін) його виконання. Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, неповернення позики у передбачений договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання та у розумінні ст. 610 ЦК України є його порушенням. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки.
Крім того, як визначено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обов'язок повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, належним чином не виконав, суму позики не повернув.
За змістом ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Частина друга вказаної статті визначає, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Пунктом 2.3 договору позики передбачено, що повернення отриманої суми здійснюється позичальником в тій валюті в якій він отримав позику від позикодавця або в гривні, по курсу на день повернення позики.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми позики у розмірі 131 250,00 грн., що становить відносно курсу долара на 25.03.2016 року 5000,00 доларів США. є законною та обґрунтованою.
Доказів, які спростовують розрахунки позивача в ході розгляду справи судом не встановлено.
За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення обов'язку повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 131 250,00 грн., належить задовольнити.
В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1323,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 629, 1048-1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 74, 77, 88, 158, 169, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість в загальному розмірі 131 250,00 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1323,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: