Справа № 754/6858/16-ц
Головуючий у суді першої інстанції: Грегуль О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.

за участю: відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 травня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу з ОСОБА_3 вони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти після розірвання шлюбу з відповідачем проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач з лютого 2016 року не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 3000 грн. але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23 травня 2016 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів на утримання дітей, а саме: зменшити розмір аліментів до 1500 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі послалася на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначав, що позивачем суду не надано доказів того, що діти проживають разом з нею. Крім цього, суд першої інстанції не дослідив обставини щодо заробітку відповідача, а прийняв до уваги лише пояснення позивача. Також зауважив, що у суді першої інстанції він погодився на сплату аліментів в розмірі 1500 грн., натомість суд присудив у двічі більше без жодних для того правових підстав, не перевіривши чи має він змогу сплачувати саме таку суму, оскільки не має постійного місця роботи та стабільного доходу.

В судове засідання ОСОБА_4 не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що неповнолітні діти сторін проживають разом з матір'ю, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2001 року, який розірваний на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 квітня 2016 року ( а.с.4,7).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.5,6).

Діти проживають разом з матір'ю, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15 квітня 2016 року та довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу Деснянського району м.Києва № 1086 від 22 квітня 2016 року (а.с.14). А відтак доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не встановлено, що діти проживають з матір'ю спростовуються матеріалами справи.

Крім того, судом установлено, що ОСОБА_3 не має стабільного, регулярного доходу. Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердив відповідач.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує; 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини: 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, нестабільний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи ОСОБА_3 щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином урахував положення ч.1 ст.184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, нестабільного доходу платника.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 3000 грн. на двох дітей є непомірним для нього як для особи, яка не працює, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання двох дітей у визначеній сумі. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів в сумі 3000 грн. щомісячно, останній у передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України порядку суду не надав. Сама по собі відсутність у ОСОБА_3 доходу не звільняє батька від виконання свого обов'язку щодо утримання дітей.

Разом з тим, визначаючи такий розмір аліментів на утримання дітей, суд зобов'язаний був, урахувавши всі обставини, визначити зразу належний розмір, а не встановивши конкретний розмір у твердій грошовій сумі, всупереч вимогам ч.2 ст.182 СК України, додатково встановлювати мінімальний розмір стягуваних аліментів.

За таких обставин рішення суду в частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів слід змінити, виключивши з резолютивної частини рішення слова «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, 2004 рокународження та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідає встановленим обставинам справи та чинному законодавству.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року - змінити. Виключити з резолютивної частини рішення частину рішення з зазначенням «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: