ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою комунального підприємства «Теплоенерго» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року комунальне підприємство «Теплоенерго» (далі - КП «Теплоенерго») звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що відповідач є споживачем послуг з гарячого водопостачання та теплопостачання, проте належним чином не виконує покладені на неї обов'язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 3 022 грн95 коп, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 серпня 2015 року позов КП «Теплоенерго» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь КП «Теплоенерго» заборгованість за надані послуги у сумі 2 667 грн52 коп.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 серпня 2015 року змінено і зменшено суму заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь КП «Теплоенерго», з 2 667 грн52 коп до 1 694 грн23 коп.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі КП «Теплоенерго», посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із неналежного виконання відповідачем обов'язку з оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг у період з 1 січня 2010 року по 1 січня 2015 року, що призвело до утворення заборгованості у сумі 3 022 грн95 коп. Оскільки позивач 19 листопада 2013 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, який у подальшому був скасований ухвалою суду, позовні вимоги, з урахуванням строку позовної давності, підлягають задоволенню за період з 18 листопада 2010 року по 1 січня 2015 року у сумі 2 667 грн52 коп.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із неврахування судом першої інстанції заперечень відповідача щодо розміру заборгованості та надані нею квитанції про оплату вартості житлово-комунальних послуг, у зв'язку із чим дійшов висновку про зменшення розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги до 1 694 грн23 коп.

Проте повністю погодитись із такими висновками не можна, враховуючи наступне.

Судами встановлено, що КП «Теплоенерго» надає споживачам комунальні послуги з гарячого водопостачання та теплопостачання і обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є споживачем наданих КП «Теплоенерго» послуг, оскільки проживає у квартирі № 2 вказаного житлового будинку.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 обов'язків щодо оплати наданих послуг з гарячого водопостачання та теплопостачання, за період з 1 січня 2010 року по 1 січня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 3 022 грн95 коп.

23 грудня 2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Теплоенерго» заборгованості за спожиту енергію та підігрів води у сумі 2 365 грн 18 коп.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2014 року вказаний судовий наказ скасовано.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України, обставини справи належним чином не перевірив, оцінку всіх доказів не зробив. Зокрема, зменшуючи розмір заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, своїх розрахунків суми заборгованості апеляційний суд не навів, відповідного обґрунтування з цього приводу не зробив, у зв'язку із чим дійшов передчасного висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення суду не може вважатись законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

ухвалила:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Теплоенерго» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О.Кузнєцов
Судді:О.І.Євтушенко Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І.Мостова