НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 липня 2016 рокуСправа № 322/668/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: стягнення аліментів та коштів на лікування.

14 червня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягувати щомісячно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у фіксованій сумі 2000,00 грн., починаючи стягнення з досягнення дитиною повноліття, а саме з 26.06.2016 до 01.02.2017;

- стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь позивача частину суми, витраченої ним на проведення лікування (операції) їхнього сина ОСОБА_3, а саме 4000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 02 грудня 1989 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З січня 2015 року відповідач пішов із сімї, проживає окремо. Син проживає разом з позивачем.

Майно, що набуте сторонами за час сумісного життя, було поділене згідно з договором про поділ спільного майна подружжя від 06.03.2015.

Оскільки все набуте сторонами в шлюбі рухоме та нерухоме майно було зареєстроване на відповідача, щоб позивач мав де проживати зі своїм сином, під час поділу майна був вимушений погодитись на будинок з прилеглою землею.

На даний час ОСОБА_3 навчається в Державному навчальному закладі «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище» м. Запоріжжя, та в свою чергу потребує більшого фінансового забезпечення, ніж тоді, коли він проживав весь час з позивачем.

Окрім того ОСОБА_3 24.03.2016 в Запорізькій обласній дитячій лікарні було

зроблено операцію з видалення кісти, що підтверджується копією медичної довідки. На

дану операцію позивачем, за його словами було витрачено 6622,78 грн., з яких він має копії підтверджуючих квитанцій на суму 1622,78 грн.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що має можливість надавати допомогу синові в розмірі 800,00 грн. на місяць, а також згоден брати участь у документально підтверджених додаткових витратах, повязаних з лікуванням сина, нарівні з позивачем.

У судовому засіданні 26.07.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувають у шлюбі з 02.12.1989, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) від 22.01.2015 серії І-ЖС № 144126.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 050520 від 27.08.1998.

Майно, яке є спільною власністю подружжя, було поділено між сторонами на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 06.03.2015 № 119.

Довідкою Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 18.07.2016 № 201 підтверджується те, що позивач має в користуванні земельні ділянки загальною площею 25,23 га, а відповідач має в користуванні земельні ділянки загальною площею 18,34 га.

Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище» від 24.05.2016 ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі, кінцевий термін навчання 01.02.2017.

Випискою з історії хвороби № 2781 від 25.03.2016, а також копіями чеків, щодо яких відповідач не висловив заперечень у судовому засіданні, підтверджується понесення позивачем витрат на лікування ОСОБА_3 в розмірі 1622,78 грн.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За правилами статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, беручи до уваги можливість надання утримання, зокрема другим з батьків.

Згідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи часткове визнання відповідачем позову та відсутність доказів того, що відповідач може надавати допомогу синові в розмірі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявленого позивачем розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, а відтак визнає позов у цій частині таким, що підлягає частковому задоволенню, та визначає розмір аліментів у фіксованій сумі, визнаній відповідачем, 800,00 грн. на місяць.

Також, виходячи з приписів ст. 185 СК України, суд визнає такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на лікування його сина, в розмірі половини документально підтвердженої суми, а саме: 1 622,78/2 = 811,39 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у вищезазначеній частині.

Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у фіксованій сумі 800,00 грн. (вісімсот гривень 00 коп.), щомісячно, починаючи з 26 червня 2016 року, до закінчення навчання ОСОБА_3, а саме до 01 лютого 2017 року.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину понесених нею додаткових витрат, повязаних з лікуванням їхнього сина ОСОБА_3, в розмірі 811,39 грн. (вісімсот одинадцять гривень 39 коп.).

4. В задоволенні решти позову відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков