Справа №295/7292/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

при секретарі Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Житомирської міської ради

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому зазначила, що 06 березня 2013 року помер чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: на квартиру АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк в 2013 році позивач звернулась до державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з приводу чого була відкрита спадкова справа.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 255/02-31 від 12 квітня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Посилаючись на положення ст.ст. 392, 1218, 1258, 1261 ЦК України, просить суд визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2.

Позивач надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Справа слухалася у відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 06 березня 2013 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 213073, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управляння юстиції 07 березня 2013 року ( а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, а саме: на квартиру АДРЕСА_1.

Вищевказане нерухоме майно рахується за померлою особою як за членом кооперативу із першим внеском за квартиру в 1980 році та останнім внеском у 1993 році. Згідно наданої довідки від 04.03.2016 року, пайовий внесок сплачений померлим в повному обсязі (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 289361 від 22.03.1974 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с. 10).

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 12.04.2016 року, була відкрита спадкова справа до майна померлого за № 327/2013 р. Спадкоємцями за законом на вказану вище квартиру є: дружина ОСОБА_1, яка у встановлений законодавством строк звернулася з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Син померлого ОСОБА_5 та дочка померлого ОСОБА_6, які також є спадкоємцями першої черги, відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законодавством строк.

Судом встановлено, що 12 квітня 2016 року державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 - через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що булла винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 255/02-31 ( а.с. 9 ).

Крім того, судом встановлено, що відповідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 1462 від 21.03.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 12).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про власність", який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до розяснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Отже, враховуючи вищевикладене, на час смерті ОСОБА_2, померлого 06.03.2013 року, квартира АДРЕСА_1 була його власністю, оскільки пайовий внесок був повністю внесений за дану квартиру і майнові права не припинилися внаслідок його смерті та можуть бути успадковані.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 16, 182, 328, 392, 1258, 1261, 1269, 1297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, розділ 111 глава 8 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 06.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Така заява подається протягом 10 днів з моменту отримання заочного рішення суду.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук