Справа № 510/981/16-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.

за участю: секретарів - Міхайліченко В.О., Фурсовой А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача Долинської сільської ради Ренійського району предявлені позовні вимоги не визнав, надав свої заперечення, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 до обрання секретарем Долинської сільської ради працювала на тимчасово вільній посаді діловода Долинської сільської ради, на період відсутності основного працівника. З 01.10.2011р. обрана на посаду секретаря Долинської сільської ради, з 20.11.2015р. ОСОБА_1П звільнена із займаної посади у звязку із закінченням строку повноважень. Після звільнення з займаної посади позивач до Долинської сільської ради із питанням працевлаштування не зверталася, лише 17.02.2016р. вона звернулася із заявою про виплату шестимісячної середньої заробітної плати. Вимоги про працевлаштування позивачем не висувалися, хоча на той час була можливість працевлаштування на посаду діловода або контролера у КП «Гарант», тому підстав для задоволення її позовних вимог немає.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, з підставі вказаних у позовній заяві.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія трудової книжки ОСОБА_1; копія листа відповіді Долинської сільської ради Ренійського району від 03.03.2016р. № 02-11/62; копія рішення Долинської сільської ради Ренійського району № 114-VІ від 27.09.2011р.; копія рішення Долинської сільської ради Ренійського району № 2-VІ від 15.10.2010р.; копія додатку до Протоколу першої сесії Долинської сільської ради від 15.10.2010р.; копія штатного розпису Долинської сільської ради Ренійського району на 2015р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 за результатами проведених місцевих виборів у 2010р. була обрана депутатом Долинської сільської ради Ренійського району. З 01.09.2011р. позивач працювала на тимчасово вільній посаді діловода Долинської сільської ради на період відпустки основного працівника. Рішенням Долинської сільської ради Ренійського району № 114-VІ від 27.09.2011р. була обрана секретарем Долинської сільської ради Ренійського району. На даній посаді позивач пропрацювала до 20.11.2015р., оскільки закінчився строк повноважень. Після закінчення строку повноважень секретаря позивач не працевлаштувалася за попереднім місцем роботи, лише 04.03.2016р. позивач влаштувалася до Ренійського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Однак, позивач вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» за нею на період працевлаштування, зберігається, але не більше 6-ти місяців заробітна плата, яку вона одержувала на виборчій посаді, яка виплачується з відповідного місцевого бюджету. Тому, 17.02.2016р. позивач звернулася із відповідною заявою до новообраного голови Долинської сільської ради, однак листом від 03.03.2016р. за № 02-11/62 їй було відмовлено у виплаті середньої заробітної палати. Тому, позивач була вимушена звернутися до суду.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, підтримуючих позовні вимоги, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та надані документи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

На підставі ч. 2 ст. 33 Закону, депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається робота (посада), а за її відсутності інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Тобто, даний закон гарантує колишнім працівникам (депутатам) прийом на колишнє місце роботи або іншу роботу, а у разі неможливості надання відповідної роботи виплату середньомісячного заробітку в період пошуку роботи, але не більше шести місяців.

Як вбачається з трудової книжки, позивач ОСОБА_1 з 01.09.2011р. працювала на тимчасово вільній посаді діловода Долинської сільської ради на період відпустки основного працівника, з 01.10.2011р. переведена на посаду секретаря Долинської сільської ради, у звязку із обранням на виборну посаду, з 20.11.2015 року ОСОБА_1П звільнена із займаної посади секретаря, у звязку із закінченням строку повноважень.

Так, 17.02.2016р. позивач звернулася із заявою до голови Долинської сільської ради про виплату їй середньої заробітної плати на період її працевлаштування з 30.11.2015р. по 04.03.2016р., однак відповідач листом від 03.03.2016р. за № 02-11/62 відмовив у виплаті середньої заробітної палати, посилаючись на те, вона працювала на тимчасовій посаді, а це не є підставою для виплати їй середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП, підставою припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Гарантії передбачені ч. 2 ст. 33 Закону розповсюджуються на працівників (депутатів) які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на інші посади і були звільнені з такого місця роботи відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).

Так, як стверджує представник відповідача, після звільнення з займаної посади секретаря позивач ОСОБА_1 до Долинської сільської ради із питанням працевлаштування не зверталася, лише 17.02.2016 року звернулася із заявою про виплату шести місячної середньої заробітної плати без надання відповідних документів. Вимоги про працевлаштування позивачем не висувалися, хоча на той час була можливість працевлаштування на посаду діловода або контролера у КП «Гарант».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході розгляду справи судом встановлено, що дійсно після закінчення строку повноважень позивача як секретаря Долинської сільської ради, вона не зверталась до сільської ради із заявою про прийняття її на колишню роботу на посаду діловода. Із штатного розпису Долинської сільської ради на 2015р., вбачається, що на той час посада діловода була вільною, про що позивач знала, але не скористалась гарантією передбаченою Законом. Крім того, була вакантна посада контролера у КП «Гарант».

Аналізуючи вищезазначене, суд зазначає, що Закон чітко встановлює, що лише у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач не має права на виплату середньої заробітної плати на період її працевлаштування з 30.11.2015р. по 04.03.2016р., оскільки позивач не скористалась своїм право повернутися на колишню роботу посаду діловода, яку вона обіймала до обрання на виборну посаду.

Предявляючи позовні вимоги до суду, позивач та її представник не надали суду докази про звернення позивача із заявою про працевлаштування до Долинської сільської ради, ніякого доказу щодо неможливості звернення із відповідною заявою (тривала хвороба, відїзд, тощо), тому суд немає ніяких правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002р. № 93-ІV, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок Державного бюджету України.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник