Справа № 2-2236/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про перерахунок коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив перерахувати йому з одного рахунку на інший кошти та звільнити від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, ім'я (найменування) позивача та відповідача; зміст позовних вимог; ціну позову; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому позовна заява про вирішення спору, що виникає з договірних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам встановленим ст.119 ЦПК України, а залежно від предмета та підстави позову - і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві.

Так, зокрема, у разі пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено, коли і в чому це виявилося, способи захисту, яких суд може вжити, тощо.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки вимоги в позовній заяві носять загальний характер, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, до кого саме вони ставляться, тобто ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких він звертається з позовом, з викладенням обставин щодо якого порушеного права, гарантованого йому саме як споживачу в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», коли і в чому це виявилось, способи захисту, яких суд може вжити відповідно до цього Закону, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування, про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками, оскільки в змісті позовної заяви не зазначено, в чому полягає порушення його прав саме як споживача, і яких саме, внаслідок яких саме дій і якого відповідача, всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач, звертаючись до суду, просив перерахувати йому кошти з одного розрахункового рахунку на інший, при цьому, не зазначає, ким та які саме його права як споживача були порушені, не вказано, яким чином та хто повинен усунути порушення таких прав.

Таким чином, в поданій позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги, не зазначено, до кого вони ставляться, не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви містить суперечливі посилання, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, який характер мають правовідносини, між якими сторонами вони виникли, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник саме з договірних правовідносин по обслуговуванню карткових рахунків позивача, оскільки позивачем не викладені обставини щодо порушення його права, гарантованого саме як споживачу в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів» , тобто, в чому полягає порушення прав саме як споживача і яких саме. Тому за викладеним, позов не відповідає і вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору, який має бути сплачений відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір».

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно конкретизувати вимоги та викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися, які права, свободи чи інтереси позивача були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про перерахунок коштів залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: