У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та надати ключі від вхідних дверей (хвіртки) будинку, літньої кухні, сараю та погребу, а також вселити її у вказане житло.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 11 березня 1998 року вона була зареєстрована в домоволодінні по АДРЕСА_1 як дружина ОСОБА_4, а після розірвання шлюбу продовжувала там проживати, оскільки відповідачі проти цього не заперечували.

Вказувала, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року її було виселено зі спірного будинку. ОСОБА_4 змінив замки у будинку та позбавив її доступу до нього. В подальшому рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2015 року вищевказане рішення місцевого суду було скасовано, проте, до житлового будинку вона так і не була допущена.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та надати ключі від вхідних дверей (хвіртки) будинку, літньої кухні, сараю та погребу. Вселено ОСОБА_2 у житловий будинок по АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду від 26 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції, дослідивши конкретні обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано дійшов висновку, що зі зміною власника будинку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 припинилося право користування вказаним житловим приміщенням.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ