Справа № 399/465/16-ц
Провадження № 2/399/225/16
РІШЕННЯ

Іменем України

7 липня 2016 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Рясної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області та Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай),

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем як за спадкоємцем за законом після ОСОБА_3, право власності на земельну частку (пай) розміром 4,07 га в умовних кадастрових одиницях із земель колективної власності КСП «Дніпро», що знаходився на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Позивач свій позов мотивує тим, що 15.11.1995 року помер батько позивача ОСОБА_3, який проживав разом із позивачем в будинку № 19 по вулиці Миру (Жовтнева) в селі Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на земельну частку (пай) розміром 4,07 га в умовних кадастрових одиницях, на яку він мав право як член КСП «Дніпро», шо знаходилося на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

На підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 29.07.1996 р. № 296-р, будучи членом КСП «Дніпро», ОСОБА_3 отримав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Дніпро», що знаходилося на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, однак сертифікат серії PH № 397748 на земельну частку (пай) за № 574 від 24.01.2001, розміром 4,07 га не отримав через смерть. 3 червня 2016 року позивач звернувшись до державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після свого батька, в тому числі, і на земельну частку (пай), однак отримав відмову оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих право на спадщину немає можливості, що змусило позивача звернутись до суду з позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 до суду не зявилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 районна державна адміністрація Кіровоградської області та Куцеволівська сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області також не з'явилися, надали заяви, в яких визнавши позовні вимоги у повному обсязі, просять розглядати справу без їх присутності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.1995 року помер ОСОБА_3, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 28.05.2016 року та записом акта про смерть № 43 від 17.11.1995 року /а.с. 27-28/.

Померлий ОСОБА_3 є батьком позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /а.с. 24/.

Згідно довідки виданої виконкомом Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 06.06.2016 року за № 515 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно постійно був зареєстрований за місцем проживання до дня смерті в с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області разом з сином ОСОБА_1 /а.с.23/.

Згідно довідки виданої виконкомом Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 12.05.2016 року за № 453/1 вбачається, що згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки передані у власність членам колишнього КСП «Дніпро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_5 дійсно включений за № 932 до списку членів колишнього КСП «Дніпро», яким передаються в приватну власність земельні частки(паї), що також підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі від 20.05.2016 року за № 8-28-99.5-411/15-16, копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП «Дніпро» та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 397748 /а.с.17-21/.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контри від 03.06.2016 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай) у звязку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку /а.с. 14/.

Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства мають особи, які на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю були членами КСП.

Право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землях КСП «Дніпро» підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Онуфріївському районі Кіровоградської області від 20 травня 2016 року,

Відповідно до ст.ст.5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна.

Згідно зі ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини.

За правилами ч.1 ст.548, ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у ст.21 цього Кодексу.

Аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, суд приходить до висновку, що до складу спадщини ОСОБА_1 увійшло право на земельну частку (пай) у землях КСП «Дніпро» розміром 4,07 га умовних кадастрових одиниць, яке він у свою чергу успадкував після смерті ОСОБА_3 Спадщину позивач прийняв шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, як передбачено ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1А підлягають частковому задоволенню, оскільки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ним успадковано право на земельну частку (пай), доказів щодо виділення в натурі (на місцевості) даної земельної ділянки матеріли справи не містять, тому земельна ділянка як об'єкт нерухомого майна не може входити до складу спадщини.

Керуючись ст. 10, 11, 15, 16, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області та Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 15 листопада 1995 року право на земельну частку (пай) у розмірі 4,07 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Дніпро», що знаходився на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 397748.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Лях