Провадження 2/521/1646/16
У Х В А Л А

про закриття провадження

02 серпня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус ОСОБА_4, про визнання права власності на частину приватного будинку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за означеним позовом.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5 А.М. надав до суду клопотання про закриття провадження по цій справі, оскільки підставою для звернення позивача до суду стала на його думку нікчемність договору дарування від 29 липня 2004 року, за яким відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли в дар, в рівних частках кожна, 83/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: м. Одеса, вул. Платанова, 66, який є предметом спору.

При цьому, спір про право на зазначений об'єкт нерухомості між сторонами вирішений ще в 2007 році. Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2007 року по справі № 2-1034/07, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2007 року по справі № 22ц-4312/2007 р., визнано за ОСОБА_2 право власності на 50/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Одесі по вул. Платановій, 66, та за ОСОБА_3 право власності на 50/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Одесі по вул. Платановій, 66. При цьому вищезазначеним рішеннями судів першої та апеляційної інстанції за участю свідка - нотаріуса ОСОБА_4 надана правова оцінка крім іншого і договорові дарування від 29 липня 2004 року.

ОСОБА_1 надав до суду заперечення на заяву про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що у списку, «Основних правовстановлюючих документів на нерухомість», відсутній - Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності як документа, що підтверджує право приватної власності. Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності говорить тільки про законність отримання земельної ділянки. Тільки після виконання п. 9 вказаного Договору по закінченню будівництва зведені на земельній ділянці будови набирають експлуатацію і стають приватною власністю «Забудовникам після визнання приймальною комісією місцевої Ради депутатів трудящих повної готовності зведених будівель, оформлених актом комісій. Останнім етапом будівництва будинку є оформлення свідоцтва права власності який видавався першому власнику - «Свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомості».

Як відомо, згідно з чинним законодавством України до документів, (що діяли до 2004 року) які підтверджують право власності на новозбудований приватний житловий будинок відносяться: Свідоцтво про право власності видане виконкомом на підставі оформлених актів комісії та Рішення суду про визнання права на об'єкт нерухомого майна.

Вказівка в договорі Дарування від 29 липня 2004 року, що право власності ОСОБА_6 виникло на підставі «Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності» суперечить як ЦК України, так і самому «Договором» в п.10 якого зазначено: «до повного зведення житлового будинку та визнання його комісією місцевої Ради депутатів трудящих придатним для експлуатації «Забудовника не має права, продавати будинок або частина його іншим особам або організаціям без дозволу міськжитлоуправління (з договору Дарування - ці 83/100 часта житлового будинку належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі «Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності», а далі за текстом договору Дарування).

Таким чином, на момент укладення угоди 29 липня 2004 року житлове будівництво по вул. Платанова № 66 м. Одеса не було здано в експлуатацію і оформлено актом комісії, що підтвердив фактично нотаріус. Зазначена обставина, так і не виділення спадкової маси на майно покійної дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_7, померлої в 1996 року - як і інші обставини, дає право стверджувати, що договір Дарування від 29 липня 2004 року є нікчемним. І це не єдині і не самі істотні обставини, які дозволяють сумніватися в законності договору Дарування. Нотаріус не повинна була посвідчувати договір дарування, так як фактично справила розділ майна сім'ї ОСОБА_7 без врахування всіх існуючих обставин і який не зумів здійснити Малиновський суд в 1989 1991 р. р. Клопотання відповідачів про закриття провадження у справі примушує позивача в судовому засіданні 26 липня 2016 року подати заяву про перегляд рішення судді Малиновського райсуду м. Одеса Демченко О.Н. від 25 квітня 2007 року по справі № 2-1034/07 за нововиявленими обставинами.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

За рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2007 року ( а. с. 50-56) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на 50/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Одесі по вул. Платановій, 66, відмовлено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 50/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Одесі по вул. Платановій, 66, та за ОСОБА_3 право власності на 50/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Одесі по вул. Платановій, 66.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2007 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2007 року (а. с. 57-61).

Договору дарування від 29 липня 2004 року, за яким відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли в дар, в рівних частках кожна, 83/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: м. Одеса, вул. Платанова, 66, надавалася правова оцінка і суд не знайшов підстав для визнання його недійсним.

За позовними вимогами, що розглядаються, ОСОБА_1 просить суд визнати право власності на певну частину житлового будинку. За змістом обґрунтування він фактично вказує на недоліки рішення суду від 2007 року.

Таким чином, вказаними рішеннями судів спір щодо права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м. Одесі по вул. Платановій, 66, вирішений.

Згідно п. 2 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись п. 2 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа державний нотарріус ОСОБА_4, про визнання права власності на певну частину приватного будинку в порядку спадкування закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з моменту проголошення ухвали, особам, які не були присутні в судовому засіданні - в той же строк з часу отримання копії цієї ухвали.

Суддя В.К.Гуревський

02.08.2016