Справа №313/806/16-ц
Пров. №6/313/60/2016
Веселівський районний суд Запорізької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 р. Веселівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Потапової О.М., при секретарі Нагорних О.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Веселе подання державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 при виконанні судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 30.05.2008 року позов прокурора Веселівського району Запорізької області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей задоволено. Присуджено з ОСОБА_1 на користь Комунальної установи «Мелітопольська загальноосвітня школаінтернат І-ІІІ ступенів №1 аліменти на утримання дітей: доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнуто їх з ОСОБА_1, у твердій грошовій сумі 100 грн., щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 18.09.2007 року і до досягнення ними повноліття.

За судовим рішенням 13.11.2009 року Веселівським районним судом Запорізької області виданий виконавчий лист.

За заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду державним виконавцем Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11.01.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження ВП №49761056.

07 червня 2016 р. державний виконавець Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є громадянкою України, НОМЕР_1, виданий Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області 29.06.1999 року, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетину кордону України до виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням.

В судове засідання державний виконавець Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 не прибула, належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, подала заяву про розгляд подання за її відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, виконавче провадження, вважає, що подання державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом.

Відповідно до статті 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 269 ЦК - особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦК України одним із видів особистих немайнових прав є право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування.

Вирішення питання обмеження у виїзді за межі України можливе у порядку, визначеному статтею 377-1 ЦПК за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні( пункт 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»).

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При цьому, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, як вбачається з виконавчого провадження за №49761056 в ньому відсутні поштові повідомлення, або інші розписки про вручення боржникові ОСОБА_1 копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2016 року чи належним чином оформлена відмова боржника від одержання копії постанови про відкриття цього виконавчого провадження.

Крім того, як вбачається з виконавчого провадження за №49761056 державним виконавцем зроблено виклики боржника до Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Проте, будь-які дані про отримання боржником цих викликів чи його явку у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

З метою перевірки майнового стану боржника направлено запити до Управління Держземагенства у Мелітопольському районі, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ДПІ України, ПФ України, сектору Мелітопольського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області.

Згідно довідки ДПС України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб від 05.05.2016 року фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2016 року відомості відсутні.

Згідно довідки сектору Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 02.03.2016 року автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу Веселівського РС УДМС України у Запорізькій області від 10.06.2016 року боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Проте, у матеріалах виконавчого провадження ВП №49761056 відомості про фактичне місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника ОСОБА_1, відсутні, отже державний виконавець не прийняв жодних заходів для їх встановлення, не склав відповідних актів.

Крім того, в порушення вимог п. 3 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за №489/20802 (з наступними змінами), про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець боржника не повідомив.

Таким чином, державний виконавець не довів суду факту ухилення боржника від виконання судового рішення, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, тобто має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин, та не надав суду доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення та зобовязань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

За таких підстав суд вважає за необхідне у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 377-1, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 при виконанні судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6

313/806/16-ц

6/313/60/2016