Справа №409/1663/16-ц
Пров.№2/409/1272/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

при секретарі: В.М.Бондаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації та визнання права власності на цю частку, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації та визнання права власності на цю частку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13.03.2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис за № 11. Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час перебування у шлюбі у спільну часткову власність було придбано житловий будинок з господарчими спорудами разом із земельною ділянкою площею 2584,7 кв.м. для будівництва і обслуговування будинку та господарчих будівель і споруд, що знаходяться за адресою: вул. Миру буд. 18 с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області. Дане домоволодіння належить позивачці, відповідачу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності по ? частині кожному. Згідно звіту про визначення вартості нерухомого майна, ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 32472,00 грн.. Відповідно, вартість ? частки відповідача становить 8118,00 грн.. На теперішній час позивачка разом з дітьми мешкає в цьому житловому будинку, несе відповідні витрати на утримання домоволодіння. Відповідач участі в утриманні житлового будинку, як співвласник, не приймає, відмовляється здійснювати капітальний ремонт житлового будинку та надвірних споруд, облаштувати прибудинкову територію, а також нести витрати по сплаті всіх комунальних послуг та поточні витрати на утримання житлового будинку, що робить неможливим спільне володіння та користування майном. Відповідач до теперішнього часу хоча й зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але з 2014 року фактично мешкає у с. Зелений Гай Новопсковського району Луганської області. Крім того, відповідач приїжджає до домоволодіння, де позивачка мешкає разом зі своїми дітьми, вчиняє сварки та заважає користуванню спільним майном, постійно погрожує вигнати їх з дому. Всі ці дії відповідач здійснює у нетверезому стані, що негативно впливає на дітей та їхній стан здоров'я. Позивачка неодноразово шляхом переговорів намагалася дійти згоди з відповідачем з приводу сплати йому грошової компенсації за його частину спірного домоволодіння, проте, він відмовляється. У зв'язку з чим позивач просить припинити право власності на ? частку відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому будинку з господарчими спорудами зі стягненням грошової компенсації з позивачки на користь відповідача, визнавши за нею право власності на цю частку та виплатити на користь відповідача грошову компенсацію за належну йому ? частку спірного житлового будинку у розмірі 8118,00 грн. з депозитного рахунку Білокуракинського районного суду Луганської області, на який буде внесено позивачкою відповідні грошові кошти.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав аналогічні пояснення, доповнивши, що сумісне проживання позивача та відповідача в одному домоволодінні неможливе, оскільки він постійно вчиняє сварки, погрози, що негативно впливає на психічний стан дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він на даний час проживає у своїх батьків в с. Зелений Гай Новопсковського району Луганської області. Однак, там немає умов для проживання. З позивачем дійсно вони постійно сваряться, вона на нього неодноразово заявляла в поліцію, його було притягнено до адміністративної відповідальності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.03.2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).

За час перебування у шлюбі у спільну часткову власність було придбано житловий будинок з господарчими спорудами разом із земельною ділянкою площею 2584,7 кв.м. для будівництва і обслуговування будинку та господарчих будівель і споруд, що знаходяться за адресою: вул. Миру буд. 18 с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області. Дане домоволодіння належить позивачці, відповідачу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності по ? частині кожному (а.с.17-18).

Згідно звіту про визначення вартості нерухомого майна ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 32472,00 грн.. Відповідно, вартість ? частки становить 8118,00 грн.(а.с. 13-15).

На теперішній час позивачка разом з дітьми мешкає в спірному житловому будинку, співмешканець ОСОБА_2 з 2014 року за вказаною адресою не проживає (а.с.19).

Позивач несе відповідні витрати на утримання домоволодіння, сплачує комунальні платежі (а.с. 20-25). Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він за зазначеною адресою не проживає та витрат по утриманню домоволодіння не здійснює.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно з положенням ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння та користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Як встановлено в судовому засіданні, спільне проживання сторін є неможливим, а відповідно, і спільне володіння та користування. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Білокуракинського відділу поліції з приводу хуліганських дій ОСОБА_2 (а.с.26, 27).

Як зазначено в абз. 3 п. 6 Постанови Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

На підставі викладеного та керуючись Постанови Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» ст.ст. 358, 360, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_2 на ? частку будинку № 18 по вул. Мира с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку будинку № 18 по вул. Мира с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області.

Виплатити ОСОБА_2 внесену ОСОБА_1 на депозитний рахунок Білокуракинського районного суду Луганської області компенсацію за ? частку будинку № 18 по вул. Мира с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області в розмірі 8118 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а нез'явившеюся третьою особою в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_6