Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1233/12-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.,

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9» Житомирської міської ради про виселення без надання іншого жилого приміщення

за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Житомирської міської ради на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог зазначив, що у 1987 році ОСОБА_2 отримала дозвіл на заселення в кімнату № 67 в будинку № 70 по вулиці Східній в м. Житомирі, яка була віднесена до маневреного фонду міської ради. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №537 від 23.07.2008 року «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян» спірну кімнату включено до фонду житла для тимчасового проживання громадян в будинках маневрового переселенського житлового фонду міської ради, що позбавляє відповідачів права на проживання в кімнаті. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив виселити відповідачів зі спірного помешкання без надання іншого жилого приміщення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно зясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Суд не взяв до уваги особливості статусу спірного житла, яке віднесено до фонду житла для тимчасового проживання громадян, що є підставою для виселення відповідачів з кімнати без надання іншого житла.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Зазначене положення також закріплено в ст. 9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 13.03.1986 року № 174, будинок № 70 по вул. Східній (колишня вул. Міхайловградська) у м. Житомирі, зокрема, кімната №67 у цьому будинку, були віднесені до маневрового відселенського фонду міста (а.с.4).

На підставі листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.01.1987р. в кімнату № 67 в будинку № 70 по вул. Східній в м. Житомирі, тимчасово, до отримання жилої площі, заселено сімєю ОСОБА_2 (а.с.3). Відповідачі на даний час зареєстровані та поживають у спірному помешканні (а.с.10-12).

Розпорядженням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 28.02.1990 року № 53 виконкомам районних Рад народних депутатів заборонено видавати ордери на заселення кімнат у будинках маневреного фонду; заборонено прописку громадян у будинках відселенського фонду міста (а.с.5).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008 р. № 537 кімната №67 в будинку №70 по вул. Східній в м. Житомирі включена до фонду житла для тимчасового проживання громадян, що стало підставою для звернення виконавчого комітету до суду з даним позовом (а.с.6).

Відповідно до змісту ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК).

Як було встановлено під час розгляду справи, постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Житомирського Апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р., позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради задоволено. Визнані протиправними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо включення до фонду житла для тимчасового проживання громадян кімнату № 67 в будинку № 70 по вул. Східній у м. Житомирі, визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008 року № 537 «Про створення фонду житла для тимчасового проживання» в частині включення кімнати № 67 в будинку № 70 по вулиці Східній в м. Житомирі до фонду житла для тимчасового проживання (а.с.91-93).

За таких обставин, оскільки рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008р. № 537, з дією якого позивач повязував обґрунтованість своїх вимог, на даний час скасовано, підставу своїх вимог позивач не змінював, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для виселення відповідачів зі спірної кімнати та обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог позивача.

Посилання апелянта на те, що відповідачі вселилася в житлове приміщення не на підставі ордеру, є безпідставним, оскільки позивач, дозволяючи відповідачам вселитися, сам порушив вимоги ст. 58 ЖК України.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :