МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/907/16-ц
№ пр. 2/521/2113/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Нейковій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

У січні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» (далі ТОВ «Дата ОСОБА_2») звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 02 грудня 2013р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа- Банк» (далі ПАТ «Альфа- Банк»), правонаступником якого є ТОВ «Дата ОСОБА_2» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №500435589, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 23280,19 грн., зі сплатою 14,99 % річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення до 03 грудня 2016р.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями.

08 грудня 2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік договорів, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата майнінг груп» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500435589 від 02 грудня 2013 року позичальником згідно якого є відповідачка ОСОБА_3

На виконання умов договору відповідачці була направлена вимога на дострокове повернення кредиту, але на дату предявлення позовної заяви вимога не виконана.

Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 43168,34грн. з яких: заборгованість за кредитом 22241,54грн.; заборгованість за відсотками 5463,45грн.; заборгованість за комісією 13063,35грн., штраф 2400,00 грн., та судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності від 21 січня 2016 року, у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутність (а.с.32,33).

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України.

Представник відповідача, діючий на підставі договору від 11 березня 2016 року у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. При цьому зазначав, що відповідачка грошові кошти у розмірі 23280,19 грн. не отримувала, а отримала орієнтовно 19000,00 грн. (а.с.44,45).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ «Дата ОСОБА_2» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.18-20).

02 грудня 2013р. між ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Дата ОСОБА_2» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №500435589, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 23280,19 грн., зі сплатою 14,99 % річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення до 03 грудня 2016р. (а.с.4-8).

Факт отримання кредиту відповідачкою, її представником не заперечувався, але останній не погоджувався з розміром отриманого кредиту в сумі 23280,19 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_3 отримала кредит у меншому розмірі.

При цьому ні відповідачкою, ні її представником не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів щодо отримання нею грошової суми, у меншому розмірі, ніж передбачено умовами укладеного між нею та ПАТ «Альфа - Банк» кредитного договору №500435589 від 02 грудня 2013 року.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями (а.с.14-16).

08 грудня 2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік договорів, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата майнінг груп» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500435589 від 02 грудня 2013 року позичальником згідно якого є відповідачка ОСОБА_3 В.(а.с.17-19).

Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта.

Згідно ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Через невиконання відповідачкою зобовязань за кредитним договором №500435589 від 02 грудня 2013 року, станом на 17 грудня 2015р. склалася заборгованість відповідачки перед ТОВ «Дата майнінг груп» в розмірі 43168,34 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом 22241,54грн.;

- заборгованість за відсотками 5463,45грн.;

- заборгованість за комісією 13063,35грн.,

- штраф 2400,00 грн.

Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №500435589 від 02 грудня 2013 року (а.с. 11).

Встановлено, що позивачем на імя відповідачки надсилалась досудова вимога про повернення заборгованості (а.с.12-13).

Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено п. 2.1 кредитного договору №500435589 від 02 грудня 2013 року, сума кредиту, валюта кредиту становить 23280,19грн.

Пунктом 2.4 договору встановлені умови використання та порядок надання кредиту: кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування:

- на рахунок позичальника №1897, що відкритий позичальнику в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, суми грошових коштів в розмірі 21011,00 грн.;

- на рахунок №2702, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346 для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №006.500435589.111 від 02.12.2013 року у сумі 2269,19 грн.;

- на рахунок №604271872, що відкритий в банку, МФО 300346 грошових коштів у сумі, що вказана в п.2.8.5 розділу №1 цього договору для оплати комісійної винагороди банку за надання кредиту;

- на рахунок №604271872, що відкритий в банку, МФО 300346 грошових коштів у сумі, що вказана в п.2.8.6 розділу №1 цього договору для оплати комісійної винагороди банку за перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що вказаний в цьому пункті.

Отже, відповідно до кредитного договору з зазначеної вище суми кредиту відповідачка повинна була сплатити страховий платіж у в розмірі 2269,19 грн., комісійну винагороду банку за надання кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідачкою не було надано до суду жодних обґрунтованих заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1378,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.3).

Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ269250, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 04 червня 1996року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд.52, оф.31, , МФО 300346, р/р 3501 у ПАТ «Альфа-Банк») заборгованість за кредитним договором №500435589 від 02 грудня 2013р., станом на 17 грудня 2015р. в розмірі 43168 (сорок три тисячі сто шістдесят вісім) гривень 34 копійки, з яких:

- заборгованість за кредитом 22241,54грн.;

- заборгованість за відсотками 5463,45грн.;

- заборгованість за комісією 13063,35грн.,

- штраф 2400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ269250, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 04 червня 1996року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд.52, оф.31, , МФО 300346, р/р 3501 у ПАТ «Альфа-Банк») судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня з дня проголошення судового рішення.

Суддя: О.М. Сегеда