Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_6, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2013 року у справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Вимоги за заявою обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24 липня 2007 року в розмірі 25 815,04 доларів США, що еквівалентно 206 262,14 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» за договором іпотеки, укладеним між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, а саме на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 63,30 кв. м, жилою площею 38,60 кв. м з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці, площею 780 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 2007 року, шляхом продажу ПАТ «КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та з можливістю здійснення ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами державних дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Після ухвалення вищезазначеного рішення їм стало відомо про існування судового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2012 року, яким визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Позивач вважає вказані обставини нововиявленими та зазначає про те, що у зв'язку з тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частині кожному, він позбавлений можливості виконати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2013 року, а тому просить його переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року, в задоволенні заяви відмовлено.

ПАТ «КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_6, не погоджуючись із ухвалами суду першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з вказаною заявою, посилався на те, що після ухвалення 13 вересня 2013 року рішення Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, яке він просить переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами, йому стало відомо про існування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2012 року, яким визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим банк позбавлений можливості виконати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2013 року.

Як вбачається з рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2012 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа - ПАТ «КБ «ПриватБанк» про визнання права власності, представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» був присутнім при розгляді вказаної справи та не заперечував проти позовних вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2013 року у справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилалася заявник в якості нововиявлених, виходячи зі змісту ст. 361 ЦПК України, нововиявленими не являються і не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами глави 4 розділу V ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук Г.І. Мостова