Справа № 686/7364/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.08.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою, процентів річних за користування позикою посилаючись на те, що передав у позику грошові кошти, від повернення яких відповідач відмовляється. Тому вимушений звернутися до суду про стягнення боргу.

У судове засідання представник позивача не зявився проте, подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між сторонами 20 лютого 2015 року укладено договір позики з зазначенням строку їх повернення до 20 травня 2015 року. Відповідачем того ж дня отримано у позику 15000 грн. до даного часу позику, не повернуто.

Відповідач у визначений строк зобовязання за договором позики, не виконав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується укладеним договором позики та власноруч написаною розпискою.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором позики.

Суд вважає, що позивач має право на повернення основного боргу у розмірі 15000 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості підлягає до стягнення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 15000(пятнадцять тисяч) грн., та судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Стефанишин