Ухвала

іменем україни

5 січня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 3 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1.

27 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_4 було укладено усний договір підряду, відповідно до умов якого останній зобов'язався у строк до 2 вересня 2013 року виконати наступні роботи: демонтаж відмостки площею 80 кв.м., розкриття гідроізоляції на фундаменті біля будинку глибиною до 0,5 м, побудова гідроізоляції фундаменту будинку, відмостки і стоку дощової води поблизу вказаного будинку.

Для виконання зазначених робіт 29 серпня 2013 року підрядник отримав від замовника 10 тис. грн передоплати і розпочав будівельні роботи, після чого несподівано зник і з'явився 9 вересня 2013 року, повідомивши про збільшення вартості виконання робіт.

12 вересня 2013 року в якості передоплати та закупівлі бетону відповідач одержав ще 10 тис. грн. від дружини позивача, після чого знову зник.

У зв'язку із незавершенням розпочатих робіт йому завдано збитки внаслідок пошкодження будинку у результаті опадів, які до нього проникли, що підтверджено висновком № 02.10.13 експертного будівельно-технічного дослідження від 18 жовтня 2013 року, проведеного ТОВ «Бюро економіко-правових експертиз.

Експертизою встановлено, що до пошкодження будинку призвело відсутність відмостки біля будинку в межах пошкоджених приміщень, неналежне функціонування системи відведення дощових вод, порушення цілісності гідроізоляції, що була влаштована під час проведення ремонтно-будівельних робіт, в межах досліджуваних приміщень.

Виконані роботи по заміні зовнішньої гідроізоляції житлового будинку не відповідають вимогам нормативних актів в галузі будівництва, а саме: встановлено невідповідність завершених робіт по влаштуванню гідроізоляції, передбачених п. 2.46 таблиці 7 БНіП 3.04.01-87.

Будинок потребує ремонту гідроізоляції в межах приміщень №№ 11,12,16,17; покриття підлоги в приміщенні № 16; заповнення дверного прорізу в межах приміщення № 11 із урахуванням вимог, передбачених таблицями 6.1.4. 6.10.3, 6.11.3, 6.12.1,6.12.3,6.12.5 СОУ ЖКГ 75. П-35077234.0015:2009 Правил визначення фізичного зносу житлових будинків.

Враховуючи викладені обставини, позивач, із урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача 77 702 грн вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для ліквідації наслідків проникнення рідини в приміщення об'єкту, та вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення дефектів, що виникли в процесі влаштування гідроізоляції об'єкта в розмірі 5 328 грн, а також 20 тис. грн. за замовлену та невиконану роботу і 15 тис. грн за проведення експертного будівельно-технічного дослідження.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 20 тис. грн.

В решті позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 3 листопада 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року скасовано в частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 20 тис. грн та ухвалено нове рішення про відмову у цій частині позову.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє через свого представника ОСОБА_2, просить скасувати оскаржувані рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалюючи рішення про часткову відмову у позові, місцевий суд, із висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення ст. ст. 22, 614, 623, 853 ЦК України, врахувавши роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», оцінивши докази відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із недоведеності факту вчинення відповідачем неправомірних дій, внаслідок яких позивачеві було завдано майнову шкоду в розмірі 77 702 грн та 5 328 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині стягнення 20 тис. грн передоплати та ухвалюючи нове рішення про відмову у цій частині позову, апеляційний суд правильно зазначив, що відсутні підстави для відшкодування зазначених грошових коштів, оскільки частина замовлених ОСОБА_3 робіт ОСОБА_4 була виконана.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували норми процесуального права та ухвалили правильне рішення про відмову у позові.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель