Справа № 276/1576/15-ц
Провадження по справі №2/276/77/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року смт. Хорошів

Володарсько Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: Сульженка Л.П.

при секретарі: Процюк О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, -

В С Т А Н О В И В :

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду в грудні 2015 року, вказуючи, що в серпні 2015 року ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в нецензурній формі розповсюдила неправдиву інформацію про нього, звинувачуючи у:

1) Відключенні її пральної машини-автомату та знятті ручок з конвекторів;

2) Крадіжці куртки;

3) Сексуального домагання дівчини-підлітка ОСОБА_10 17 років, опікуном якої є ОСОБА_11;

4) Звільненні з попереднього місця роботи (філії Іршанського ГЗК) за аморальну поведінку;

5) Неадекватній поведінці за попереднім місцем проживання (гуртожиток ГЗК) по Садовій, 24 смт.Іршанськ;

6) Розповсюдженні пліток на відповідачку ОСОБА_2 та інших мешканців, а також написанні скарг, з метою виселення ОСОБА_8, ОСОБА_11 із гуртожитку;

7) Руйнуванні сімей «розгулюванні» по поверху у нижній білизні;

8) У судимості, і те що є «тюремщик» і «злочинець»;

9) У зловживанні алкоголем і сексуальному домаганні самої відповідачки. Всі вищевикладені обставини не відповідають дійсності, принижують честь і гідність. Факти викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, вказуючи, що не розповсюджувала відносно ОСОБА_1 жодної неправдивої інформації, а лише говорила про ті обставини, які мали місце.

Так, близько 2-х років тому вона стала свідком того, коли ОСОБА_1 сексуально домагався ОСОБА_10, яка була неповнолітньою, хворіла на психічні розлади. Ця подія мала місце на коридорі гуртожитку. Вона пригрозила позивачу про те, що якщо він не припинить протиправні дії, то вона застосує газовий балончик. Після цього ОСОБА_1 припинив свої дії і пішов.

Відносно ситуації про відключення пральної машини-автомат ОСОБА_1, відповідачка пояснила, що в 2015 році вона бачила як позивач відключив її пральну машинку-автомат, коли вона його запитала навіщо він це зробив, ОСОБА_1 відповів, що його попросили.

- 2 -

Про те, що ОСОБА_1 судимий їй стало відомо від самого ОСОБА_1, який в розмові на кухні сам сказав їй що він був судимий за вбивство. Підстав сумніватися в його словах в неї не було.

У всіх інших звинуваченнях ОСОБА_1 на її адресу відповідачка пояснила, що це вигадки.

Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Позивач повинен довести в судовому засіданні спосіб поширення інформації, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яку саме інформацію поширено відповідачем, із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, докази, що підтверджують кожну з таких обставин.

Факт спростування розповсюдження відповідачкою ОСОБА_2 неправдивої інформації відносно ОСОБА_1 підтверджується не лише поясненнями відповідача, а й показами свідків, які були допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача і відповідача.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в листопаді-грудні 2015 року в смт.Іршанськ на кухні гуртожитку вона була присутня під час розмови між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ОСОБА_1 на запитання ОСОБА_2 про відключення пральної машинки-автомата, відповів, що відключення провів на прохання ОСОБА_11

Свідок також давала пояснення про те, що ОСОБА_1 проявляв цікавість до зовнішнього вигляду ОСОБА_10, говорив, що вона виглядає сексуально.

На кухні гуртожитку приблизно 2 роки тому їй стало відомо що ОСОБА_1 сексуально домагався ОСОБА_10, свідком чого була ОСОБА_2 Підстав не вірити відповідачці в неї не має, тому що остання є порядною людиною, сумнівів не вірити їй не має.

Про інші всі обставини по справі їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 дала в суді аналогічні пояснення по питанню відключення пральної машинки-автомат. По інших питаннях пояснити нічого не може.

Аналогічне слідує з пояснень свідка ОСОБА_13 допитаного в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона ніколи до ОСОБА_1 з проханням про відключення пральної машинки-автомата ОСОБА_2 від електроструму не зверталася.

ОСОБА_11 дала покази про те, що від ОСОБА_8 їй стало відомо, що ОСОБА_1 приблизно 2 роки тому домагався сексуально ОСОБА_10, свідком чого була ОСОБА_2, яка погрозами змусила ОСОБА_1 зупинити свої дії. Коли вона (ОСОБА_11А.) підійшла до ОСОБА_2 запитала її про дану обставину, остання підтвердила той факт, а не повідомила її про дану ситуацію, так як не хотіла травмувати її як сестру.

ОСОБА_11 вважає, що підстав не вірити словам ОСОБА_2 в неї не має, так як знає останню як порядну людину, а вона також в подальшому не розповсюджувала дану інформацію про цей випадок, щоб не завдати моральних страждань сестрі, так як вона хворіє.

По інших пунктах позовних вимог ОСОБА_1 пояснити нічого не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що в кінці 2015 року він був свідком при розмові між ОСОБА_1 і ОСОБА_15, як відбувалась в смт.Іршанськ в гуртожитку на кухні, де на запитання ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 відповів, що пральну машинку-автомат він відключив по проханню ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_14 також пояснив, що приблизно 2 роки тому коли він перебував в помешканні ОСОБА_2 то чув якийсь шум на коридорі. Після цього до кімнати зайшла ОСОБА_2 і розповіла йому, що бачила як ОСОБА_1 сексуально домагався ОСОБА_10, що вона пригрозила йому, після чого він пішов. Крім цього вона просила нікому про дану ситуацію не розповідати, так як ОСОБА_10 хворіє і її не потрібно травмувати.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що на кухні чула розмови про відключення пральної машинки ОСОБА_1, а тому дійсно думала, що це робив він.

Про інші обставини справи їй не відомо.

Покази свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_6 суд до уваги не приймає, так як вони не логічні, протирічать матеріалам справи і показам інших свідків по справі.

- 3 -

Таким чином дані обставини викладені вище не підтверджують факти викладені ОСОБА_1 в позовній заяві.

Згідно висновку №101 від 1 грудня 2015 року по повідомленню громадянина ОСОБА_1 слідує, що свідків будь-яких протиправних дій з боку ОСОБА_17 відносно ОСОБА_1 встановлено не було.

У судовому засіданні встановлено, що даний висновок ОСОБА_1 не оспорював, а тому він приймається судом як доказ того, що викладені факти позивачем в позовній заяві є необґрунтованими і безпідставними.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Допитані в судовому засіданні свідки на яких послався позивач в позовній заяві, не підтвердили обставин, викладених в заяві в обґрунтування своїх вимог.

Таким чином на підставі викладеного суд вважає, що викладені ОСОБА_1 доводи в позовній заяві є оціночними судженнями, а тому не можуть вважатись як розповсюдження неправдивої інформації.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

ОСОБА_1 не надав суду доказів щодо заподіяння йому моральної (немайнової) шкоди, а тому на підставі викладеного позов в цій частині також до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.270, 277, 1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та стягнення моральної (немайнової) шкоди залишити без задоволення за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Сульженко Л.П.