Справа № 713/569/16-ц
Провадження №2/713/284/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу до відповідача ОСОБА_2

Зазначив, що 10.01.2014 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_2 і попросив позичити йому 45000,00 грн. на строк до 10.07.2014 року. Він надав у борг ОСОБА_2 45000,00 грн., останній написав розписку про одержання вказаної суми в натурі із зазначенням строку повернення позики. По закінченню вказаного в розписці терміну, а саме, 10.07.2014 року повернення позики, він в усній формі звернувся до ОСОБА_2 про повернення йому коштів, однак останній повідомив, що на даний час немає можливості віддати борг, але при першій можливості відразу поверне позичені кошти. На його неодноразові звернення, ОСОБА_2 не реагує, крім обіцянок, не зробив жодних спроб для повернення йому боргу.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики в сумі 45000,00 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

Судом встановлено, що 10 січня 2014 року позивач ОСОБА_1 надав в борг відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 45000,00 грн., які останній зобовязався повернути до 10.07.2014 року, що підтверджується розпискою від 10.01.2014 року.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо він підписаний стороною або сторонами.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа № 6-1967цс15), досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Судом встановлено, що у встановлений строк, тобто, як саме було зазначено в розписці до 10 липня 2014 року зобов'язань за договором позики відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав, та борг позивачу ОСОБА_1 в сумі 45000,00 грн. не повернув.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з'ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов суд, вважає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 10.01.2014 року в сумі 45000,00 грн. на користь ОСОБА_1

Крім того з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі ст.ст. 11, 16, 202, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість за договором позики від 10 січня 2014 року в сумі 45000,00 (Сорок пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551 (Пятсот пятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич