АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5658/16 Справа № 188/91/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 року за клопотанням позивача до участі в справі, як співвідповідача, було залучено Петропавлівську селищну раду Петропавлівського району Дніпропетровської області.

У обґрунтування позовних вимог, позивач зазначала, що 23.06.2005 року вона придбала у ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 1/2 частину житлового будинку по вул. Радянській, №106 в смт. Петропавлівка, що належала на праві власності ОСОБА_7, який помер 04.06.1974 року. У зв'язку з продажем, вищевказані особи передали позивачці оригінали технічного паспорту Павлоградського МБТІ та домової книги на спірну частину житлового будинку. Зазначені особи вказали, що колишній власник цієї частини будинку давно помер, ніхто зі спадкоємців на дане майно не претендував і не претендує, у зв'язку з чим вони відремонтували цю половину будинку та є власниками цього майна на дату продажу.

У подальшому, позивач дізналась, що на даний час власниками іншої половини вказаного будинку є ОСОБА_8 та ОСОБА_4. ОСОБА_4 придбав свою 1/2 частину будинку у ОСОБА_6 та є власником вказаного майна на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2006 року у справі №2/506/2006. Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_6 успадкувала іншу частину житлового будинку по вул. Радянська, №106 смт. Петропавлівка після смерті її батька ОСОБА_9, який записаний в технічному паспорті Павлоградського БТІ як власник іншої частини будинку.

Отже, ОСОБА_6, маючи у власності 1/2 частину житлового будинку, продала позивачці у 2005 році іншу його частину, не будучи при цьому власником спірної частини нерухомого майна. ОСОБА_10 дана обставина, на думку позивачки, свідчить про те, що до червня 2005 року ніхто зі спадкоємців померлого ОСОБА_7 не вживав жодних заходів по прийняттю спадщини, зокрема управлінню та володінню спадковим майном.

Під час проживання позивачки у спірній частині будинку ніхто зі спадкоємців не вчиняв дії по володінню та управлінню даним майном, оскільки це робила позивачка.

У 2015 році спадкоємець колишнього власника ОСОБА_7 зверталася до суду з позовом про визнання права власності на спірну частину житлового будинку, але їй у задоволенні позову було відмовлено і вказане рішення суду набрало законної сили.

Позивач зазначала, що з 13.06.2005 року і по даний час вона з чоловіком проживають у цій частині будинку, ведуть господарство, зробили ремонт його стін та даху, збудували на подвір'ї господарчі будівлі, встановили бетонну огорожу та ворота, розробили та обробляють город, посадили сад.

Позивач вважала, що оскільки, вона понад десять років безперервно, добросовісно та відкрито володіє і користується 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями спорудами, що розташований по вул. Радянська, №106, в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Інші власники спірного нерухомого майна відсутні. Позивачка не може розпоряджатися цим майном у зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів, не має законних підстав для оформлення за нею права власності на земельну ділянку для обслуговування спірної частини будинку.

Посилаючись на вимоги ст.ст.335, 344 Цивільного кодексу України, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою вул. Радянська, №106, в смт. Петропавлівка Петропавлівського району, Дніпропетровської області, витрати по сплаті судового збору просила залишити за нею.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року задоволено позов.

Визнано за ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою вул. Радянська, №106, в смт. Петропавлівка Петропавлівського району, Дніпропетровської області, яка згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим 28.10.2015 року суб'єктом господарювання районним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», складається з наступного:

1) 1/2 частини житлового будинку 1960 року побудови, площею основи (забудови) 87,8 кв. м, позначеного літерою «А» на схематичному плані паспорту технічної інвентаризації, характеристика приміщень вказаної 1/2 частини житлового будинку позначена номером 1 згідно колонки 3 експлікації приміщень;

2) сарай 1991 року побудови, площею основи (забудови) 41,3 кв. м, позначеного літерою «Б» на схематичному плані паспорту технічної інвентаризації;

3) хвіртка, ворота та огорожа, позначені цифрами 1-5 на схематичному

плані паспорту технічної інвентаризації.

Стягнуто з Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2005 року позивачка, маючи дошлюбне прізвище Олійник та ОСОБА_5 уклали письмовий договір купівлі-продажу, за яким продавець ОСОБА_5 продав позивачці як покупцю 1/2 частину житлового будинку по вул. Радянській, №106/1 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області на виплату за 4700 гривень, які позивачка сплатила частинами до 12.09.2006 року, що підтверджується письмовими розписками, підписаними сторонами (а.с.24-26).

Позивач та ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.. 655 ЦК України виконали умови укладеного між ними договору купівлі-продажу: продавець передав позивачу у власність продане ним нерухоме майно, а позивачка як покупець прийняла це майно і сплатила за нього погоджену сторонами договору грошову суму.

Після укладення договору купівлі-продажу позивач стала володіти та користуватися придбаною 1/2 частиною житлового будинку по вул. Радянській, №106/1 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Факт володіння та користування спірним майном встановлено судовим рішення на підставі наступних доказів: укладеним 28.07.2005 року договором №1901462 про користування електричною енергією для побутових споживачів, де позивач зазначена як власник цього приміщення, отримала розрахункову книжку та оплачувала з того часу по теперішній час плату за спожиту електроенергію, що підтверджується копіями договору, розрахункової книжки та квитанцій про сплату (а.с.27-48). Крім того, судом було встановлено, що позивач також сплачувала податок на землю за користування земельною ділянкою для обслуговування 1/2 частини житлового будинку по вул. Радянській, №106/1 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджено копіями податкового повідомлення-рішення Східно-Дніпровської обєднаної ДПІ (Петропавлівське відділення) від 02.06.2015 року за № 2251558 та квитанцією про сплату від 18.04.2008 року (а.с.49).

Судом було встановлено, що позивач підтримувала придбану 1/2 частини житлового будинку по вул. Радянській, №106/1 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області у належному стані, здійснювала ремонт, для чого придбавала залізобетонні вироби, шифер, сітку, цемент, що підтверджено копією замовлення від 17.10.2008 року та товарним чеком від 17.10.2008 року (а.с.8).

Зміна прізвища позивача 20.12.2007 року з Олійник на ОСОБА_10»янову відбулось внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_11, зареєстрованим за актовим записом №06 виконкомом Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №099699, виданого 20.12.2007 року (а.с.4) та паспорту позивачки серії АН 3749908, виданого Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2008 року (а.с.3).

Статтею 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Частиною3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції, у відповідності до правил ч.3 ст. 61 ЦПК України вважав встановленими та такими, що не підлягають доказуванню наступні факти. Так, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 року у цивільній справі № 188/653/15-ц встановлено, що відповідно до змісту повідомлення КП Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації від 09.12.2014 року та від 10.06.2015 року №116 згідно з архівними даними право власності на будинок №106 по вул. Радянська в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області зареєстровано за ОСОБА_7 (1/2 частина) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17.10.1960 року виконкомом Петропавлівської селищної ради та ОСОБА_4 (1/2 частина) на підставі рішення Петропавлівського районного суду від 10.04.2006 року (а.с.35,66).

Відповідно до запиту Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 №4827/15-Вих, направленому на адресу голови Петропавлівської селищної ради щодо надання копії Погосподарської книги стосовно будинку по вул. Радянській, 106/2 (колишня адреса вул. Радянська №72) смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, власником якого значиться померлий 04.06.1974 року ОСОБА_7, з зазначенням осіб, які проживали з померлим, та даних щодо поділу будинку на кв.1 та кв.2 (а.с.54), до суду надійшла відповідь від 04.06.2015 року №597 про відсутність в селищній раді зазначеної інформації (а.с.54,59).

Повідомленням завідувачої Петропавлівської державної нотаріальної контори від 03.06.2015 року вихідний №582/01-16 зазначено, що після смерті ОСОБА_7, який помер 05.06.1974 року, та ОСОБА_12, яка померла 25.04.2006 року, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру та даних нотаріального архіву спадкові справи в Петропавлівській державній нотаріальній конторі не заводились(а.с.56-58).

Крім того, рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2006 року визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку №106 по вул. Радянській в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області від 01 лютого 2006 року, який був складений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Визнано за ОСОБА_6, як за спадкоємцем за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку №106 по вул. Радянській в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, який зареєстровано за ОСОБА_9 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку №106 по вул. Радянській в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, який зареєстровано за ОСОБА_9 (а.с.146).

Крім того, вказані обставини були підтвердженими актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки, складеним депутатом Петропавлівської селищної ради ОСОБА_13 за участю сусідів: ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.7).

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Крім того, відповідно до правил ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно до роз»ясень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Крім того, суд першої інстанції враховував те, що відповідно до ст. 335 ЦК України безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним відповідачем по даній справі є Петропавлівська селищна рада Петропавлівського району Дніпропетровської області, на території якої розташоване спірне нерухоме майно.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ґрунтувались на тому, що позивач понад десять років безперервно, добросовісно та відкрито володіє і користується 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями спорудами, що розташований по вул. Радянська, №106, в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим 28.10.2015 року суб'єктом господарювання районним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», складається з наступного:

1) 1/2 частини житлового будинку 1960 року побудови, площею основи (забудови) 87,8 кв. м, позначеного літерою «А» на схематичному плані паспорту технічної інвентаризації, характеристика приміщень вказаної 1/2 частини житлового будинку позначена номером 1 згідно колонки 3 експлікації приміщень;

2) сарай 1991 року побудови, площею основи (забудови) 41,3 кв. м, позначеного літерою «Б» на схематичному плані паспорту технічної інвентаризації;

3) хвіртка, ворота та огорожа, позначені цифрами 1-5 на схематичному

плані паспорту технічної інвентаризації.

Також, суд першої інстанції враховував, що інші власники спірного нерухомого майна відсутні, оскільки рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 року у цивільній справі № 188/653/15-ц відмовлено у позові про визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом доньці померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_2 (а.с.60-61).

Тому, враховуючи вище встановлені судом першої інстанції обставини та враховуючи, що позивач не може розпоряджатися цим майном у зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів, не має законних підстав для оформлення за нею права власності на земельну ділянку для обслуговування спірної частини будинку вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з положень ст.344 ЦК України застосування набувальної давності передбачає відсутність підстави для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

При вирішенні спорів, пов»язаних із виникненням і припиненням права власності. Судам слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов»язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов таких висновків неповно з»ясувавши обставини, що мають значення для справи та здійснив передчасні висновки. Так, судом першої інстанції не було враховано, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 року у цивільній справі № 188/653/15-ц, яким було відмовлено у позові про визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом доньці померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_2 (а.с.60-61) на час розгляду даної справи у суді першої інстанції вже було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року, а справу було передано на новий апеляційний розгляд. Внаслідок якого, 28 квітня 2016 року Апеляційним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про залишення без змін рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею, як за спадкоємцем за законом першої черги право власності на спірну ? частину житлового будинку з господарськими будівлями спорудами, що розташований по вул. Радянська, №106, в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала на підставі свідоцтва про право власності виданого 17 жовтня 1960 року виконкомом Петропавлівської селищної ради ОСОБА_7, який помер 04 червня 1974 року.

Крім того, як зазначалось вище, умовою володіння з метою набуття права власності на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана умова прямо випливає зі змісту ст..344 ЦК України. Тобто, за набувальною давністю може бути набуто право власності лише на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від свого права на належне йому нерухоме майно, та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Однак, як убачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_10»яновій С.В. було достеменно відомо, що власником спірного майна був ОСОБА_7 і вказані факти встановлені рішенням суду, а тому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та необґрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог позивача, а тому доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає, що при розгляді зазначеної справи судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 130 ЦПК України, не вирішено питання щодо складу осіб, які братимуть участь у справі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не вирішувалось питання щодо залучення до участі у справі належних відповідачів та вважає, що не залучення під час розгляду справи у суді першої інстанції таких осіб є перешкодою до ухвалення апеляційною інстанцією рішення, а пред»явлення позову - передчасним.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги позивача по суті заявленого позову, суд першої інстанції фактично вирішив питання щодо прав дійсного власника спірного будинку, однак, без його залучення до справи.

Апеляційний суд у відповідності до вимог ст.303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволення її позовних вимог до ОСОБА_4, Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_14