Справа № 635/4998/15-ц
Провадження 2/635/2381/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом представника за довіреністю -пана ОСОБА_1 в інтересах пані ОСОБА_4 до пані ОСОБА_5 та пана ОСОБА_6 про визнання недійсними угод, витребування із чужого володіння належного позивачці майна та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном, стягненні заподіяної моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області, на підставі ст. 16 ч. 2 абз. 2, ст. 387, ст. 388 ч. 1 п. 1 ЦК України, з віндікаційним позовом (лат. vim dicere) в інтересах пані ОСОБА_4 звернувся ії представник - пан ОСОБА_1 до пані ОСОБА_5 та пана ОСОБА_6, який в подальшому збільшив позовні вимоги і в остаточній редакції просив суд:

«Визнати недійсними договори купівлі - продажу від 09.07.2013 р., посвідчені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - паном ОСОБА_7 (реєстрові номери 1359 та 1363) про відчуження паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_5 9/10 (дев'ять десятих) та 1/10 (однієї десятої) частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1

Витребувати від пані ОСОБА_5 (62458, АДРЕСА_1) на користь пані ОСОБА_4 (62458, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) частину будинку НОМЕР_3 літер «А-1», по АДРЕСА_1 яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

Припинити право власності пані ОСОБА_5 (62458, АДРЕСА_1) на частину будинку НОМЕР_3 літер «А-1», по АДРЕСА_1 яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні частиною будинку НОМЕР_3 літер «А-1», по АДРЕСА_1 яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м., та виселити пані ОСОБА_5 і пана ОСОБА_6 з частини будинку НОМЕР_3 літер «А-1», по АДРЕСА_1 яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

Стягнути з пані ОСОБА_5 (62458 АДРЕСА_1) та пана ОСОБА_6 (62458, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь пані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (62458, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) солідарно компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. (п'ять тисяч гривень нуль копійок) та судовий збір».

В заявленому збільшеному позові свої вимоги представник позивача - пан ОСОБА_1 обґрунтував тим, що, згідно з договором купівлі - продажу від 30.06.1970 р., посвідченого нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області - паном ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований у реєстрі за № 1967) продавець - пан ОСОБА_9, продав, а покупці - пані ОСОБА_4 та пан ОСОБА_10, купили, в рівних частинах кожний, будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею на той час - 40,18 кв.м., службові, надвірні будівлі якого були розташовані на земельній ділянці площею 2000 кв.м. Попередньому власнику цей будинок та надвірні будівлі належали на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.07.1949 р. виконкомом Покотилівської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області та зареєстрованого в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.06.1970 р. під № 1р.266.

Рішенням Харківського районного народного суду Харківської області від 27.12.1973 р. по справі № 2-2 за позовом пана ОСОБА_11 до пані ОСОБА_12 про розірвання шлюбу та поділ майна, яке у встановленому порядку набуло законної сили, було встановлено, що 07.09.1971 р. пан ОСОБА_4 та пані ОСОБА_11 в органах РАЦС зареєстрували шлюб, а до цього на протязі 10 років вони проживали однією сім'єю у фактичних шлюбних відносинах. Під час укладення шлюбу пані ОСОБА_4 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - «ОСОБА_11». При розірванні шлюбу пані ОСОБА_4 повернула собі дошлюбне прізвище - «ОСОБА_4», окрім цього, вказаним рішенням суду було проведено розподіл майна подружжя та визнано за паном ОСОБА_11 право особистої власності на ? частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке вони набули з пані ОСОБА_4 під час шлюбу.

Рішенням Харківського районного народного суду Харківської області від 11.10.1974 р. по справі № 2-1703 за позовом пана ОСОБА_11 до пані ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, яке у встановленому порядку набуло законної сили, було вирішено визначити наступний порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою, розміщеними в АДРЕСА_1 між співвласниками, які мають ідеальні частки, по якому:

- в користування пану ОСОБА_10 передати приміщення 1-4 площею 11,11 кв.м., 1-3 площею 10,52 кв.м. і частину веранди, яка складається з приміщень 1-1 площею 5,39 кв.м. та 1-2 площею 5,06 кв.м., а також сараї літер «Б», «В», «Г», погріб (льох) літер «Д», туалет літер «Ж», ? частину огорожі, зобов'язавши його за свій рахунок провести повну ізоляцію своєї частини будинку з облаштуванням окремого виходу, відповідно до висновку Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації та передано в його користування земельну ділянку № ІІ площею 971 кв.м. із загальним користуванням проїздом у двір під № ІІ площею 58 кв.м.;

- в користування пані ОСОБА_12 передати приміщення 1-5 площею 8,69 кв.м., 1-6 площею 17,06 кв.м., частину веранди 1-7 площею 9,10 кв.м. передано в її користування земельну ділянку № ІІІ площею 813,7 кв.м., залишивши в загальному користуванні сторін частину садиби для проїзду у двір під № ІІ площею 58 кв.м.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В подальшому пан ОСОБА_10 подарував виділену цим рішенням суду належну йому ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою, розташованими за адресою: Харківська областиь Харківський район АДРЕСА_1, пану ОСОБА_13, уклавши договір дарування від 20.12.1979 р., посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 20.12.1979 р. за реєстровим № І-5245 та зареєстрованим в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 15.01.1980 р. в реєстровій книзі № І за реєстровим № 266, а рішенням Харківського районного народного суду Харківської області від 16.11.1984 р. по справі № 2/2231 за позовом пана ОСОБА_13 до пані ОСОБА_4 про виділення частини житлового будинку, яке у встановленому порядку набрало законної сили, було виділено пану ОСОБА_13 ? частину житлового будинку в АДРЕСА_1

Після цього, пан ОСОБА_13, належну йому ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розміщеними за адресою: АДРЕСА_1, продав пану ОСОБА_6 за договором купівлі - продажу від 03.02.1987 р., посвідченим 03.02.1987 р. старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області - пані ОСОБА_14 за реєстровим № 1-225 та зареєстрованим в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації у встановленому порядку.

Таким чином, на думку представника позивача - пана ОСОБА_1, після 1987 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстроване в ? частині за паном ОСОБА_6 (на підставі договору купівлі - продажу від 03.02.1987 р., посвідченого 03.02.1987 р. старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області - пані ОСОБА_14 за реєстровим № 1-225 та в ? частині - за пані ОСОБА_4, на підставі договору купівлі - продажу від 30.06.1970 р., посвідченого 30.06.1970 р. нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області - паном ОСОБА_8 та зареєстрованого у реєстрі за № 1967, що додатково підтверджується довідками Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 09.11.2007 р. № 835 та від 20.08.2012 р. № 249.

19.12.2012 р. до Харківського районного суду Харківської області паном ОСОБА_6 було подано позов до пані ОСОБА_4, в якому він просив суд припинити право власності пані ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за паном ОСОБА_6 право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 в цілому.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 (провадження № 2/635/415/2013) позовні вимоги пана ОСОБА_6 задоволено: припинено право власності пані ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за паном ОСОБА_6 право власності на вказаний житловий будинок в цілому; судові витрати, понесені паном ОСОБА_6 віднесено за його рахунок.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.05.2013 р. по справі № 635/2863/13-ц (провадження № 2-п/635/70/2013) заяву пані ОСОБА_4 від 27.03.2013 р. про перегляд вищезгаданого заочного рішення суду залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. по справі № 2-14468/2012 (провадження № 22ц/790/4141/13р.) апеляційну скаргу представника пані ОСОБА_4 за довіреністю - пана ОСОБА_1 - задоволено; заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 (провадження № 2/635/415/2013) скасоване; в задоволенні позову пана ОСОБА_6 до Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області та пані ОСОБА_4 про припинення права власності та визнання права власності на житловий будинок в цілому відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.07.2013 р. по справі № 6-32218ск13 пану ОСОБА_6 відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. у справі за позовом пана ОСОБА_6 до Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області та пані ОСОБА_4 про припинення права власності.

Згідно із ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В подальшому пан ОСОБА_6, на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012, яке, відповідно до ст. 223 ч. 1, ст. 233 ЦПК України, не набрало законної сили та було скасоване рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. по справі № 2-14468/2012, неправомірно зареєстрував за собою право власності на належну пані ОСОБА_4 ? частину будинку, тобто на будинок в цілому, після чого вказаний будинок за договорами купівлі - продажу від 09.07.2013 р., посвідченими приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області паном ОСОБА_7 № 1359 та № 1363, в цілому був відчужений пані ОСОБА_5, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.04.2015 р. № 36305702.

При цьому, зазначені незаконні дії були вчинені, навіть незважаючи на те, що пану ОСОБА_6 із змісту заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги представника пані ОСОБА_4 на заочне рішення по справі № 2034/14468/2012, було достеменно відомо, що пані ОСОБА_4 належить до осіб, яким стаціонарно надається психіатрична допомога, а, відповідно до ст. 25 ч. 3 абз. 14 закону України "Про психіатричну допомогу", особи, яким надається психіатрична допомога, мають право, зокрема, на збереження права на житлове приміщення за місцем їх постійного проживання протягом часу надання їм стаціонарної психіатричної допомоги.

Таким чином, на думку представника позивача - пана ОСОБА_1, суд під час розгляду справи має прийти до висновку, що належна пані ОСОБА_4 на праві власності ? частина будинку вибула з її володіння поза її волею з порушенням діючого законодавства, а у пана ОСОБА_6 були відсутні будь-які законні підстави для оформлення за собою права власності на належну пані ОСОБА_4 ? частину будинку та подальшого відчуження пані ОСОБА_5 будинку в цілому, до складу якого входила також належна пані ОСОБА_4 ? частина будинку, яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

Між сторонами не існує договірних відносин і майно перебувало у володінні та користуванні пана ОСОБА_6 до 09.07.2013 р., та, перебуває з 09.07.2013 р. по теперішній час, у володінні та користуванні пані ОСОБА_5, не на підставі укладених з пані ОСОБА_4 договорів, яка ніколи не виявляла свою волю до розпорядження своєю частиною будинку шляхом укладання будь-якої із цивільно-правових угод з паном ОСОБА_6 та пані ОСОБА_15, чи з третіми особами, що, на думку представника позивача пана ОСОБА_1, суперечить положенням ст. 13 ч. 4, ст. 41 ч. 1 Конституції України, ст. 15 ч. 1; ст. 16 ч. 1 п.п. 3, 4, 7, 9, ч. 2 абз. 2; ст. 316 ч. 1, ст. 317, ст. 319, ст. 387, ст. 388 ч. 1 п. 3 ЦК України.

Про вказані неправомірні дії пана ОСОБА_6 по визнанню за ним права власності на належну пані ОСОБА_4 ? частину будинку та подальше відчуження пані ОСОБА_5 вказаного житлового будинку в цілому, представник позивачки - пані ОСОБА_4 за довіреністю - пан ОСОБА_1, який є чоловіком онуки своєї доверительниці - пані ОСОБА_4, дізнався весною 2015 року, коли приїхав навести порядок та прибрати на належному пані ОСОБА_4 подвір'ї і вирішити питання, пов'язані з користуванням електроенергією, тепло-, водопостачанням, газопостачанням, тощо в належній, як віін вважає, пані ОСОБА_4 - ? частині будинку, але, як він вказує в позові, йому в цьому почали чинити, і, постійно чинять перешкоди пан ОСОБА_6О та члени його сім'ї, які викликали та постійно викликають поліцію і пред'являють їм при цьому правовстановлюючі документи про право власності пана ОСОБА_6 на вказаний будинок в цілому та документи про продаж ним в подальшому всього цього будинку пані ОСОБА_5

Окрім цього, представник позивача - пан ОСОБА_1 вказує, що по цій же причині не допускалися та не допускаються до належної пані ОСОБА_4 ? частини будинку та до подвір'я, ні сама пані ОСОБА_4, ні її онука - пані ОСОБА_16, тобто паном ОСОБА_6 та членами його сім'ї, а також пані ОСОБА_5 законному власнику та його родичам постійно чиняться перешкоди у здійсненні його права щодо користування та розпорядження цим майном.

На думку представника позивача - пана ОСОБА_1, відповідно до ст. 234 ч. 1 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином та за обставинами справи, вищезгадані договори купівлі - продажу від 09.07.2013 р., укладені між паном ОСОБА_6 і пані ОСОБА_5 про відчуження будинку в цілому та посвідчені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - паном ОСОБА_7 № 1359 та № 1363 є фіктивними, так як фактично у спірному будинку до цього часу продовжує проживати пан ОСОБА_6 із своєю сім'єю, що свідчить про те, що в порушення ст. 655 ЦК України, яка визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець, передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні -покупцеві, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, але вказаний будинок, на виконання оспорюваних правочинів так і не був фактично переданий покупцеві, а дані правочини були вчинені сторонами без наміру створити будь-які юридичні наслідки, знаючи заздалегідь, що вони не будуть виконані, тобто лише для вигляду.

На думку представника позивача - пана ОСОБА_1, сім'я пана ОСОБА_6, яка постійно проживає в спірному будинку, вчиняє дії, які призводять до руйнування будинку, зокрема, кимось із членів сім'ї пана ОСОБА_6 була зруйнована частина веранди № ІІІ, що призвело до зниження цінності належної пані ОСОБА_4 частини будинку.

В свою чергу, на думку представника позивача - пана ОСОБА_1, внаслідок таких неправомірних дій відповідачів по визнанню за ними права власності на будинок в цілому, укладанню фіктивного правочину по відчуженню будинку в цілому, до якого входить належна позивачці частина будинку, чим порушено право власності пані ОСОБА_4 на належне їй майно, їй також було завдано моральну шкоду, зокрема, внаслідок постійного вчинення з боку відповідачів перешкод у здійсненні її права щодо користування та розпорядження своїм майном, руйнування відповідачами частини веранди № ІІІ, пані ОСОБА_4 зазнала достатньо і чимало душевних переживань та страждань з приводу того, що вона не має змоги проживати у своєму будинку, вимушена проживати у своїх родичів в перерві між відповідними періодами лікування.

На думку представника позивача - пана ОСОБА_1 відповідачі, які два роки тому незаконно оформили право власності на належну пані ОСОБА_4 частину будинку та уклали між собою фіктивний правочин про відчуження будинку в цілому, в тому числі і його частини, належної пані ОСОБА_4, незважаючи на неодноразові звернення самої позивачки, її онуки, представника, так і не повернули добровільно належну пані ОСОБА_4 частину будинку. Хвилювання та думки про те, як відновити позивачці своє право власності на належну їй частину будинку, тримали її у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на її життя, створило для позивачки дискомфорт та нервове напруження, внаслідок чого стан її здоров'я погіршився і вона постійно змушена залишатися на лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» (адреса: 62411, Харківська область Харківський район с. Стрілеча, вул. Бєлгородська, 1).

Крім цього, внаслідок вищезгаданих неправомірних дій, в тому числі по руйнуванню частини веранди, в належній пані ОСОБА_4 частині будинку постійно відчувається сирість, волога та запах плісені, що призвело до того, що пані ОСОБА_4 не можуть відвідувати її правнуки та інші члени її родини, вона не може вільно користуватись своїм майном, що створює дискомфорт та порушує спокій пані ОСОБА_4 та членів сім'ї, погіршує її настрій, що призводить до психічного розладу, нервових переживань та душевних переживань, яких позивач зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна.

Наведені вище обставини тим більше погіршують психологічне становище пані ОСОБА_4 тим, що вона, являючись особою похилого віку, знаходиться у поганому фізичному та майновому стані, у зв'язку із чим не може самостійно захистити свої порушені та оспорювані права, витратила чимало часу на мирне врегулювання даного питання з відповідачами, що спричинило ряд незручностей та проблем, призвело до марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на лікування та відпочинок, і, відповідно спричинило ряд негативних наслідків та моральні втрати і душевні страждання для пані ОСОБА_4 яких вона зазнала у зв'язку із незаконним позбавленням права власності на належну їй частину будинку та часткового руйнування її майна.

При таких обставинах, у відповідності до ст. 16 ч. 2 п. 9, ст. 23 ЦК України позивачка, на думку ії представника - пана ОСОБА_1, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і в спірних правовідносинах моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою відповідачів відносно неї у вигляді незаконного позбавлення права власності на належну їй частину будинку та часткового руйнування її майна, при цьому згідно ст. 386 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, а відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи те, що на думку представника позивача - пана ОСОБА_1, суб'єктами відповідальності згідно ст. 1167 ч. 1 ЦК України є відповідачі, відповідно останні зобов'язані відшкодувати позивачці моральну шкоду, яку остання з урахуванням вимог розумності і справедливості оцінює в розмірі 5000 грн. 00 коп., відповідно до ст. 109 ч. 1, ст. 110 ч. 9, ст. 114 ч. 1 ЦК України.

Згідно наданої представником позивача - паном ОСОБА_1 довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 20.08.2012 № 249 р. інвентаризаційна вартість всіх будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, станом на 25.07.2012 р. в цінах на 01.01.2012 р. становить 194665 грн. 00 коп., в тому числі вартість самочинно збудованого - 109145 грн. 90 коп.

Представник позивача - пан ОСОБА_1 вважає, що за обставинами справи, саме ОСОБА_6 були самочинно прибудовані до житлового будинку літер «А-1» прибудови літер «А1-1» житловою площею 34,0 кв.м. та «А2-1» загальною площею 14,20 кв.м. з ганком літер «а2», а також самочинно побудовані сарай (літер «Б») з льохом (літер «би»), літній душ (літер «Г»), вбиральня (літер «В») вартістю 109145 грн. 90 коп.

На думку представника позивача - пана ОСОБА_1 вартість спірного майна, а саме: належної пані ОСОБА_4 ? частини спірного будинку (без вартості самочинно збудованих паном ОСОБА_6 прибудов та споруд, які не стосуються предмету спору), яка включає житлову кімнату № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлову кімнату № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранду № ІІІ площею 9,10 кв.м., тобто ціна позову, складає: 42760 грн. 00 коп. = (194665 грн. 00 коп. - 109145 грн. 90 коп.)

На виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області № 635/4998/15-ц приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - паном ОСОБА_17 до суду були надані копії двох договорів купівлі-продажу від 09.07.2013 р., посвідчених приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу - паном ОСОБА_17 ( № 1369 та № 1363) про відчудження паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_15 9/10 та 1/10 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1

Вказані договори купівлі-продажду вказаного будинку, на думку представника позивача, підлягають визнанню недійсними, оскільки були укладені на підставі рішення Харківскього районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 (провадження № 2/635/415/2013), яке по причині йогог апеляційного оскарження було таким, що не набрало законної сили і в подальшому було скасоване рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. по справі № 2-14468/2012 (провадження № 22ц/790/4141/13р), яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, у зв'язку із чим предмет позову підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача - пан ОСОБА_1 підтримав свій уточнений позов та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представники відповідача- пані ОСОБА_2 та пан ОСОБА_3, подали до суду свої заперечення, у яких просять суд у задоволенні позову відмовити, так як вважають, що в позовній заяві представника - пана ОСОБА_1 вказані неправдиві обставини справи. Пані ОСОБА_4 з 2012 р. не проживає в ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Вказаний будинок, на думку представників відповідача, не являється спірним, так як ? частина цього будинку була придбана паном ОСОБА_6 на законних підставах у попереднього власника - пана ОСОБА_18 за договором купівлі-продажу від 03.02.1987 р. за реєстровим № 1-225 зареєстрованим в Харківському міжміському БТІ. Правочин недійсним не визнавався, тобто набуття права власності пана ОСОБА_6 є правомірним. ? частина будинку, яка належала раніше пані ОСОБА_4 знаходиться в аварійному стані ще з 2000 р., декілька разів поетрпала пожежі та непридатна для проживання, тому посилання представника позивача на проживання пані ОСОБА_4 за цією адресою являється неправдивою. На момент відчудження 09.07.2013 р. на користь пані ОСОБА_19 9/10 та 1/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями розташованими за адресою: Харківська область Харківський район смт. Покотилівка вул. Червонміліцейська, 19 право власності було зареєстроване за паном ОСОБА_6 в державному реєстрі прав на нерухоме майно, про що приватним нотаріусом -паном ОСОБА_7 було проведено перевірку та надано витяг. Реєстрація вказаного житлового будинку була проведена 04.06.2013 р. Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 було скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області лише 20.06.2013 р. Відповідачем -пані ОСОБА_4 не було прийнято жодних дій для скасуваннядержавної реєстрації ? частини будинку. Відповідно до ст. 334 ч. 4 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Пані ОСОБА_15, на думку ії представників, є добросовісним набувачем та не могла знати про існування рішення Апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. по справі № 2-4468/2012. У відповідності до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчуджене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. На думку представникіа відповідача таких підстав не існує та пані ОСОБА_4 може звернутися з позовом до пана ОСОБА_6 за грошовою компенсацією своєї частини будинку, а жодних вимог до пані ОСОБА_15 пред'являти не має права, не підтвердженими жодними документами також є твердження представника позивача про самовільні побудови, зроблені ніби-то пан ОСОБА_6, не надано жодних документів з відповідних державних органів (актів, довідок, звітів, висновків). Крім того, на їх думку, позивач та його представник голословно звинувачують відповідачів пані ОСОБА_5 та пана ОСОБА_6 в тому, що вони зруйнували веранду, яка ніби-то належала позивачці, знову ж не надаючи жодних доказів. В позовній заяві міститься вказівка на фіктівність договорів купівлі-продажу будинку від 09.07.2013 р., уколадених між паном ОСОБА_6 та пані ОСОБА_15, розташованого за адресою: Харківська область Харківський район смт. Покотилівка вул. Червноміліцейська, 19 з посиланням на непроживання ОСОБА_15 у своїй власності. Водночас не має жодних доказів таким твердженням. В уточненій позовній заяві представник позивачки не надає обгрунтування збільшення своїх позовних вимог та визнання договорів купівлі-продажу будинку від 09.07.2013 р. недійсним. Стаття 203 ЦК України надає вичерпний перелік підстав для визнання правочину (договору) недійсним. Позивач не посилається на жодну з них. (а.с. 153-154)

Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

На підставі нотаріально посвідченого договору від 30.06.1970 р. купівлі-продажу та рішення Харківського районного суду Харківської області від 11.10.1974 р. по справі № 2-1703 у пані ОСОБА_4 виникло право власності на ? частину жилого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 11, 15,16)

19.12.2012 р. до Харківського районного суду Харківської області пан ОСОБА_6 подав позов до пані ОСОБА_4, в якому він просив суд припинити право власності пані ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за ним право власності на належну пані ОСОБА_4 частину житлового будинку.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 (провадження № 2/635/415/2013) позовні вимоги пана ОСОБА_6 задоволено та було припинено право власності пані ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за паном ОСОБА_6 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому. (а.с. 143-144)

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.05.2013 р. по справі № 635/2863/13-ц (провадження № 2-п/635/70/2013) заяву пані ОСОБА_4 від 27.03.2013 р. про перегляд вищезгаданого заочного рішення суду залишено без задоволення.

20.06.2013 р. Апеляційним судом Харківської облоасті було скасоване заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 (провадження № 2/635/415/2013) та було винесено нове рішення: «в задоволенні позову пана ОСОБА_6 до Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області та пані ОСОБА_4 про припинення права власності та визнання права власності на житловий будинок в цілому відмовити». Згідно з вказанним рішенням суду апеляційної інстанції, яке є преюдиційним, встановлено, що: «квартира № 2 є в наявності, однак, ії технічний стан незадовільний, ОСОБА_4 в даній частині будинку зареєстрована, постійно там мешкає, за винятком знаходження на стаціонарному лікуванні, другого помешкання не має. ОСОБА_4 ніяких дій щодо припинення права власності на належну їй частину будинку не здійснювала». (а.с. 23-26)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.07.2013 р. пану ОСОБА_6 у відкритті касаційного провадження на рішення Апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. у справі за позовом пана ОСОБА_6 до - Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області та пані ОСОБА_4 про припинення права власності - відмовлено. (а.с. 28)

Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012, яке, відповідно до ст. 223 ч. 1, ст. 233 ЦПК України, не набрало законної сили та було скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. по справі № 2034/14468/2012, пан ОСОБА_6, неправомірно зареєстрував за собою право власності на належну пані ОСОБА_4 ? частину будинку, тобто на будинок в цілому, після чого вказаний будинок, за договорами купівлі - продажу від 09.07.2013 р., посвідченими приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області -паном ОСОБА_7 № 1359 та № 1363, в цілому був відчужений пані ОСОБА_5, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.04.2015 р. № 36305702 (далі - Довідка № 36305702). (а.с. 29-30)

05.07.2015 р. в інтересах пані ОСОБА_4 до суду звернувся ії представник за довіреністю - пан ОСОБА_1, який в подальшому збільшив позовні вимоги так, як вказано в цьому рішенні. (1-8, 35-37, 134-136)

Суд вважає, що позов в інтересах пані ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, та приймає рішення скасувати договори купівлі-продажу від 09.07.2013 р., посвідчені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу - паном ОСОБА_17 № 1369 та № 1363, про відчудження паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_15 9/10 та 1/10 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель розташованих за адресою: АДРЕСА_1, так як заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.02.2013 р. по справі № 2034/14468/2012 (провадження № 2/635/415/2013), на підставі якого він набув право власності на належну ОСОБА_4 ? частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, було скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20.06.2013 р. по справі № 2034/14468/2012. (провадження № 22ц/790/4141/13р.), тобто ії право власності підтверджене вказаним рішенням суду, яке, в цій частині, являється преюдиціальним. (а.с. 23-26).

Суд вважає, що так як до перебудови пані ОСОБА_4 належала ? частина вказаного будинку, то продаж паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_15 як 1/10 так і 9/10 частин цього будинку порушує право власності пані ОСОБА_4 на належні їй житлові приміщення, а укладення ними договорів купівлі продажу вказаного будинку в один день - 09.07.2013 р. за різними договорами № 1363 та № 1359 частинами будинку також свідчить про фіктивність обох цих договорів. (а.с. 29-30)

Обираючи спосіб захисту прав своєї доверітельниці, представник позивача - пан ОСОБА_1, враховуючи що відповідачем паном ОСОБА_6 до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зроблено прибудову, вказав в своєму позові, що при вирішенні судом питання про захист порушеного права власності своєї доверітельниці він просить витребувати із чужого незаконного володіння саме ті приміщення, які, згідно із технічним паспортом на будинок, належали саме пані ОСОБА_4, а не ? частину будинку, яка їй належала, так як внаслідок зробленої паном ОСОБА_6 добудови розмір часток у співвласників будинку змінився.

Однак, як встановлено в судовому засіданні із пояснень обох сторін, до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, паном ОСОБА_6 зроблено прибудову, у зв'язку із чим належна пані ОСОБА_4 частина в цьому будинку зменшилась.

Таким чином, проаналізувавши правовідносини сторін, суд вважає, що в такій ситуації можливе застосувати такого способу захисту порушеного пані ОСОБА_4 права, який просить застосувати представник позивача - пана ОСОБА_1 у своєму збільшеному позові, пов'язуючи захист права власноті пані ОСОБА_4 із вказівкою на належні їй приміщення згідно техпаспорту на будинок, так як розмір добудови ніяк не вплинув на розмір приміщень, які знаходились у власності пані ОСОБА_4 Приміщення які їй належать, чітко перелічені у технічному паспорті будинку, а розмір добудови вплинув лише на розмір часток співвласників будівлі, який зараз сторонами невизначений.

Частиною п'ятою статті 12 ЦК України встановлено, що: «Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом».

Судом встановлено, що набувач - пані ОСОБА_5 повинна була знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець - пан ОСОБА_6 не мав права відчуджувати майно, це свідчить про недобросовісність набувача - пані ОСОБА_5 і є підставою для задоволення позову в інтересах пані ОСОБА_4 про витребування належних їй приміщень у житловому будинку розташованого за адресою:АДРЕСА_1. Це вбачається із різного стану приміщень, які належали різним власникам- пані ОСОБА_4 та пана ОСОБА_6, а також така обізнаність становиться очевидною в процессі підготовки документів щодо перебудови і добудови, а також оформлення купівлі-продажу будинку.

Суд визнає правочин укладений між паном ОСОБА_6 та пані ОСОБА_5 фіктивним, так як вважає, що наявним являється умисел обох сторін цього правочину на укладення фіктивного правочину.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що пані ОСОБА_5 не мешкала і не мешкає у будинку розташованому за адресою:АДРЕСА_1, а в цьому будинку продовжує мешкати пан ОСОБА_6 разом із своєю родиною. Сторонами правочину купівлі-продажу будинку не вчинено будь-яких дій на виконання укладеного між ними правочину, у зв'язку із чим суд ухвалює рішення про визнання недійсними договорів купівлі - продажу від 09.07.2013 р., посвідчених приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області паном ОСОБА_7 (реєстрові номери 1359 та 1363) про відчуження паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_5 9/10 та 1/10 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до частини першої та п'ятої статті 203 ЦК України: «Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним».

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що: «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу».

Відповідно до частини п'ятої статті 216 ЦК України: «Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою».

Згідно із статті 234 ЦК України, на яку посилається представник позивача -ОСОБА_1 у своєму позові: «Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним».

Частиною першою статті 236 ЦК України встановлено, що: «Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення».

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9: «Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний».

Під час судового розгляду справи встановлено, наявність умислу в укладення фіктивних правочинів між паном ОСОБА_20 та пані ОСОБА_5, тобтодоговорів купівлі - продажу від 09.07.2013 р., посвідчені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 (реєстрові номери 1359 та 1363) про відчуження паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_5 9/10 та 1/10 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1

Суд встановив, що паном ОСОБА_6 не було передано майно: 9/10 та 1/10 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1, на виконання укладених правочинів і в цьому будинку продовжує мешкати сім'я пана ОСОБА_6

У зв'язку із тим, що сторонами вказаних договорів: паном ОСОБА_6 та пані ОСОБА_5 не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про визнання цих правочинів недійсними.

Відповідно до частини першої статті 387 ЦК України: «Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним».

Згідно із пунктом третім частини першої статті 388 ЦК України: «Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом».

Відповідно до абзацу третього пункту десятого Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9: «майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндікаційного позову».

Таким чином, (vindicatio: «ubi rem meam invenio, ibi vindico» лат. віндикація: «де мою річ знаходжу, там її віндіцірую).

Відповідно до частини першої статті 109 ЖК України: «Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку».

Згідно із частиною третьою статті 116 ЖК України: «Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги представника позивача пана ОСОБА_1 та виселити пана ОСОБА_6 із житлових приміщень належних пані ОСОБА_4

Вирішуючи питання щодо стягнення з пані ОСОБА_15 та пана ОСОБА_6 моральної шкоди, яку просить в своєму позові відшкодувати пані ОСОБА_4 ії представник, суд враховує, що відповідно до частин першої, другої та третьої ст. 10 ЦПК України: «Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень».

Частиною першою статті 11 ЦПК України передбачено, що: «суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін».

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір».

Представник позивача - пан ОСОБА_1 не надав суду, з урахуванням психічної хвороби його довірительниці - пані ОСОБА_4, доказів заподіяння їй моральних страждань і моральної шкоди., у зв'язку з чим у задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись, статей 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги представника позивача - пана ОСОБА_1 в інтересах його довірительки - пані ОСОБА_4 до пана ОСОБА_6 та пані ОСОБА_5- задовольнити частково.

Визнати недійсними договори купівлі - продажу від 09.07.2013 р., посвідчені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 (реєстрові номери 1359 та 1363) про відчуження паном ОСОБА_6 пані ОСОБА_5 9/10 (дев'яти десятих) та 1/10 (однієї десятої) частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1

Витребувати від пані ОСОБА_5 на користь пані ОСОБА_4 частину будинку АДРЕСА_1, літер «А-1», яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

Припинити право власності пані ОСОБА_5 на частину будинку АДРЕСА_1 - літер «А-1», яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні частиною будинку АДРЕСА_1, літер «А-1», яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м., та виселити пана ОСОБА_6 із частини будинку АДРЕСА_1 - літер «А-1», яка складається з житлової кімнати № 2-5 площею 8,70 кв.м., житлової кімнати № 2-6 площею 16,9 кв.м., веранди № ІІІ площею 9,10 кв.м.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Караченцев