Справа №577/2376/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/1288/16 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3

про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 74 070, 92 грн. та судові витрати у сумі 1 378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути нього на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 19 764,61 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 12 213, 53 грн., заборгованість за пенею та комісією у сумі 260 грн., 500 грн. штрафу та 1 637,06 грн. штрафу у вигляді процентної складової.

При цьому зазначає, що у порушення норм процесуального права, зокрема ст.225 ЦПК України суд ухвалив у справі звичайне рішення замість заочного, як того вимагає законодавство, чим позбавив його права звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки на момент розгляду справи ні позивач, ані він присутніми не були. Ніякої заяви про розгляд справи за своєї відсутності він суду не надавав, оскільки взагалі не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, висновок суду про надання відповідачем заяви про розгляд справи за його відсутності, не відповідає обставинам справи. Крім того, при ухваленні оскаржуваного рішення суд помилково стягнув з нього 24 231,06 грн. заборгованості за кредитом, 45 536,48 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 300 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу, 3 503 грн. 38 коп. штрафу (процентної складової), тобто заборгованість, яка утворилася за 2 роки (з 03 лютого 2014 року по 11 квітня 2016 року), всупереч положень ч.2 ст.258 ЦПК України, за якою до вимог про стягнення неустойки, штрафу та пені застосовується позовна давність в один рік. Оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, відтак не зміг подати до суду заяву про застосування спеціального строку позовної давності для обрахування заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з огляду на наступне.

Вирішуючи наявний спір та задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконує взятих за кредитним договором зобов'язань, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає відшкодуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, який мотивував тим, що 08 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 16 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому станом на 11 квітня 2016 року заборгованість по кредиту складає - 74 070,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24 231,06 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 45 536,48 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 300, 00 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3 503,38 грн. - штраф (процентна складова), які позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі в сумі 1 378 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 08 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 16 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою базової процентної ставки за користування кредитом у розмірі 27,60 % із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п.2.1.1.3.5 Умов надання банківських послуг Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитног ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Підписуючи заяву ОСОБА_3 ствердив, що ознайомлений та згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді (а.с.5).

Станом на 11 квітня 2016 року ОСОБА_3 свої зобов'язання по сплаті коштів за укладеним кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 74 070,92 грн., з яких: 24 231,06 грн. - заборгованість за кредитом; 45 536,48 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 503,38 грн. - штраф (процентна складова).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно порушення позивачем строку позовної давності для звернення до суду, оскільки з розрахунку заборгованості за договором, наданого ПАТ КБ «ПриваБанк» вбачається, що погашення заборгованості за кредитом проводилося відповідачем періодичними платежами, протягом всього часу: у березні, квітні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року, у січні, лютому, квітні, серпні та у грудні 2015 року (10 грудня 2015 року ним був сплачений платіж на суму 7 282 грн. 12 коп.), що свідчить про переривання строку позовної давності. З позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду 31 травня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів не знаходить підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -