Справа № 685/812/16-ц
Провадження № 2/685/208/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

при секретарі Ковальчуку О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про отримання дозволу на тимчасовий виїзд дочки ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що з 28.08.2001 року по 6 квітня 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, Тетяна ІНФОРМАЦІЯ_2 та Аліна ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з ним, відповідач участі в їх вихованні та утриманні не приймає, місце її перебування невідоме, оскільки вона виїхала на заробітки і з весни 2016 року звістки про неї немає. Його старша сестра ОСОБА_3 проживає у Брянській області і запросила їх матір ОСОБА_5 та старшу дочку ОСОБА_4 до себе в гості на оздоровлення. Оскільки місце проживання відповідача невідоме, то виникає проблема отримати у неї дозвіл на виїзд дочки за кордон. Оскільки є можливість ОСОБА_2 поїхати до своєї тітки на оздоровлення , то просить суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_2 закордон до її повноліття.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно ст. 76 ЦПК України, в суд не зявився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав, суд вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутності.

Представник органу опіки та піклування проти задоволення позовних вимог не заперечила, пояснила, що мати ОСОБА_4 ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає, вона спілкувалася з бабусею ОСОБА_5, та має бажання та можливість поїхати з онукою на оздоровлення в Росію. Вважає, що задоволення позову буде відповідати інтересам дитини.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 10 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-Х11 і набула чинності для України 27.09.1991 року ), держави-учасниці зобовязалися поважати право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені Законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку ( order public), здоровя чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до п.7 ст 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав , установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. Проїзний документ видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини терміном на три роки або досягнення 18-річного віку. Для перетинання державного кордону України неповнолітньої дитини відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" необхідна згода батьків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона проживає разом з батьком, бабусею та двома сестрами. Свою матір не бачила ще з весни, та до неї не приїжджає та не телефонує. В даний час вона хоче поїхати разом із бабусею до своєї тітки ОСОБА_3, яка живе в Росії, оскільки та запрошує її до себе в гості, тому просить надати їй дозвіл на виїзд.

В судовому засіданні встановлено, що батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1, а матірю ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно рішення Теофіпольського райсуду від 6 квітня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано . Відповідно довідки про склад сімї від 12.07.2016 року, позивач проживає разом із трьома дочками, відповідно довідки Кунчанської сільської ради від 13.07.2016 року, ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 по вул Миру 11, однак за місцем реєстрації не проживає. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13.07.2016 року, ОСОБА_3 з 11.04.2016 року в с.Кунча не зявлялася, місце її проживання не відоме. Відповідно довідки Теофіпольського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 15.06.2016 року, ОСОБА_3 додому повертатися не хоче. За невиконання своїх батьківських обовязків ОСОБА_3 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановами Теофіпольського райсуду від 7 жовтня 2015 року та 1 березня 2016 року

Виходячи з наведеного, та приймаючи до уваги, що місцезнаходження відповідача невідоме, відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли труднощі з отриманням дозволу на виїзд дитини закордон.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 3, 10 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.7., 141, 159 Сімейного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", ст. 10,11,209, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, районний суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд задовольнити.

Надати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до її повноліття без згоди матері ОСОБА_3 у супроводі батька ОСОБА_1 або його офіційного представника, який буде забезпечувати її проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну.

Дозволити ОСОБА_1 або його офіційному представнику оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття за межі України без згоди матері ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: