АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Бреславського О.Г., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовувало слідуючими обставинами.

24.06.2014р. ПАТ «Альфа-Банк» та відповідач уклали кредитний договір №490918717, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» надав кредит ОСОБА_1 в сумі 27975,92 грн.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 05.04.2016р. виникла заборгованість в розмірі 30752,63грн. а саме: за кредитом - в сумі 25014,67 грн., за відсотками - 3037,96 грн., штраф - 2700грн.

Позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість.

22-ц/794/1030/16 Головуючий у 1 інстанції Кибич І.А.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б.

Заочним рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року позов банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490918717 від 24.06.2014р. в сумі 30752,63грн., яка складається з : 25014,67грн. - заборгованість за кредитом; 3037,96грн. - заборгованість за відсотками; 2700грн. - штраф.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить заочне рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає оскаржуване заочне рішення суду незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що спір слід вирішувати третейським судом, про що сторони зазначили в договорі.

Розмір заборгованості апелянтом не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, заочне рішення - залишити без змін.

Встановлено, що 24.06.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №490918717, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала споживчий кредит в сумі 27975,92грн. зі сплатою 39,90 % річних до 25.06.2019р.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 05.04.2016р. заборгованість становить 30752,63грн. а саме: за кредитом - в сумі 25014,67грн., за відсотками - 3037,96 грн., штраф - 2700грн.

Пунктом 26 вищевказаного кредитного договору сторони внесли до кредитного договору застереження, яке є третейською угодою в розуміні ст.12 Закону України «Про третейські суди», про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони у зв'язку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх невирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними кредитного договору, відбувається в Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» відповідно до його Регламенту.

Розгляду і остаточному вирішенню у Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» відповідно до його Регламенту підлягають в тому числі, але не виключно, спори, предметом яких є виконання (невиконання, неналежне виконання) договору, припинення (розірвання) договору, стягнення неустойки, зміна умов договору, відшкодування завданих порушення договору збитків, недійсність кредитного договору, неукладеність договору, відновлення становища, яке існувало до порушення договору, тощо.

Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у зв'язку з договором.

Сторони домовилися, що розгляд їх спору у третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін.

Місцем проведення розгляду справи є місцезнаходження третейського суду, вказане в Положенні про Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Датою укладення даної третейської угоди є дата набрання чинності цим договором, що визначається згідно з умовами Розділу 1 цього договору.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із п. 14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом від 03 лютого 2011 року № 2983-VI) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України(справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15, який за змістом ст. 360-7 ЦПК України необхідно враховувати судам при застосуванні таких норм.

Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладений 24.06.2014р., тобто після внесення зазначених вище змін до Закону України «Про третейські суди».

Посилання апелянта на підсудність вказаної справи третейському суду є безпідставними, оскільки правовідносини між сторонами виникли зі споживчого кредиту і на них поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними та задоволенню не підлягають, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :