Справа № 697/1723/16-ц
№ пров. 2/697/628/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря Берегової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини на окуповану територію України та виїзду з неї без згоди батька,

в с т а в н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини на окуповану територію України та виїзду з неї без згоди батька. Свій позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживали та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 Крим. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя, утримання сім'ї, вибір місця проживання. З початку 2016 року вони з відповідачем переїхали до м. Канева Черкаської області в пошуках роботи, після чого в лютому 2016 року відповідач виїхав до Російської Федерації в пошуках роботи. На даний час вона має незначну частку власності в будинку, де проживають батьки її чоловіка в селищі Кореїз міста Ялти, АР Крим. Останні неодноразово запрошують її з дочкою до них в гості, та з метою оздоровлення її дочки в умовах тамтешнього фізкультурного санаторно-курортного навчального комплексу. Не скористатися таким моментом вона не може, більш того, що її родичі та батьки чоловіка беруть на себе усі фінансові витрати повязані з поїздками. Їй потрібно регулярно виїжджати до Автономної ОСОБА_4 Крим, але для цього їй також потрібна постійна згода батька дитини, який в свою чергу не має бажання та можливості постійно надавати нотаріально завірений дозвіл на тимчасовий виїзд позивача з їх дитиною за межі України. Крім того, на даний час існує ряд нормативних актів, які регулюють порядок виїзду на тимчасово окуповану територію. України та виїзду з неї. Тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом, просить суд надати їй дозвіл, без згоди ОСОБА_2 на оформлення документів для тимчасового виїзду для супроводу неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до Автономної ОСОБА_4 Крим та з Автономної ОСОБА_4 Крим до материкової України на період з дня набрання судовим рішенням законної сили до повнолітня ОСОБА_5; надати їй дозвіл без згоди батька дитини ОСОБА_2 на виїзд у її супроводі до Автономної ОСОБА_4 Крим та з Автономної ОСОБА_4 Крим до материкової України неповнолітньої ОСОБА_5, 06 березня 2005 року на період з дня набрання судовим рішенням законної сили до її повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника.

Представник позивача - ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 04.08.2016 року (а.с.23) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідачів до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представники позивача не заперечують проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачі), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АП №001114 виданого 01 квітня 2005 року (а.с.14).

Згідно матеріалі справи вбачається, що відповідач не заперечує, щодо надання дозволу позивачу ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд Російської Федерації до України та на зворотній в'їзд до Російської Федерації в супроводі з їх неповнолітньою дочкою ОСОБА_5, про що говорить його нотаріальна згода від 12.06.2016 року (а.с.16). Але для цей документ не є підставою для здійснення виїзду з України до Російської Федерації.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р. за № 380, оформлення громадянам України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон.

Згідно до ч. 18 зазначених вище правил, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року ОСОБА_4 Крим визнається як тимчасово окупована територія України.

Постановою КМ України від 04.06.2015 № 367 затверджено «Порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї».

Пунктом 3 зазначеної Постанови визначено , що в'їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється громадянами України, що не досягли 16-ти річного віку з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 № 57 р.

Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Оскільки за встановленими в судовому засіданні обставинами та дослідженими доказами у їх сукупності вбачається, що відповідач зареєстрований на тимчасово окупованій території АР Крим, тимчасово проживає та працює в Російській Федерації, позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на оформлення проїзного документу дитини на виїзд за межі території України та в'їзд дитини на тимчасово окуповану територію АР Крим, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209 , 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини на окуповану територію України та виїзду з неї без згоди батька задовольнити повністю.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, без згоди батька ОСОБА_2 на оформлення документів для тимчасового виїзду для супроводу неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до Автономної ОСОБА_4 Крим та з Автономної ОСОБА_4 Крим до материкової України на період з дня набрання судовим рішенням законної сили до повнолітня ОСОБА_5.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 без згоди батька ОСОБА_2 на виїзд у її супроводі до Автономної ОСОБА_4 Крим та з Автономної ОСОБА_4 Крим до материкової України неповнолітньої ОСОБА_5, 06 березня 2005 року на період з дня набрання судовим рішенням законної сили до її повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий / підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1723/16-ц

Головуючий Г . С . ОСОБА_7