Справа № 2-63/11
Провадження № 2/500/834/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Ромалійській М.Ю.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи на боку відповідача без самостійних вимог Ізмаїльської міської ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4, третьої особи на боку відповідача без самостійних вимог Ізмаїльської міської ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали вимоги, та дали пояснення, що позивачам на праві приватної власності належать 25/36 частин домоволодіння № 92 по вулиці Авраамівській (колишня 28-го Червня) в місті Ізмаїл Одеської області, що складають квартири №№ 1 та 2. Відповідач є співвласником 11/36 частин вказаного домоволодіння. Позивачами на земельній ділянці домоволодіння був встановлений паркан з шиферу, який відповідач безпідставно двічі пошкоджував 20 травня 2006 року та 6 квітня 2012 року. На відновлення паркану позивачі витратили 4120грн. та 4266грн. відповідно. Просять стягнути суму шкоди з відповідача в рівних долях на користь кожного позивача, а також 3 відсотка річних за час прострочення на загальну суму 898грн. 26коп. Позивачі просить стягнути також моральну шкоду від психічних страждань через пошкодження власного майна, порушення звичного ритму життя по 2000грн. кожному, а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги не визнав, дав пояснення, що вважає, що земельна ділянка між позивачами та відповідачем не поділена, є власністю місцевої громади, тому позивачі не мали права встановлювати паркан. ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив зобовязати позивачів демонтувати паркан, встановлений на земельній ділянці домоволодіння № 92 по вулиці Авраамівській в місті Ізмаїл Одеської області. В судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи Ізмаїльської міської ОСОБА_1 у судовому засіданні дала пояснення, в яких підтверджувала, що власником земельної ділянки є місцева громада, що ніяких вимог до позивачів про знесення паркану не подавалося, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідачі по зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник у судовому засіданні зустрічний позов не визнали, пояснили, що ОСОБА_4 вже звертався з аналогічним позовом та йому було відмовлено, крім того, власником ділянки є місцева громада, а вона з позовом до них про знесення паркану не зверталася.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає первинний позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково, а зустрічний позов не обґрунтованим і таким, що не може бути задоволеним.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, той факт, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належать 25/36 частин домоволодіння № 92 по вулиці Авраамівській (колишня 28-го Червня) в місті Ізмаїл Одеської області, а відповідач є співвласником 11/36 частин вказаного домоволодіння, земельна ділянка під домоволодінням є власністю місцевої громади. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, а тому відповідно до Сімейного кодексу України майно належить їм у рівних долях.

Згідно ст.ст.22,1166 ЦК України. шкода, заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду, у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_4 був двічі: 20 травня 2006 року та 6 квітня 2012 року пошкоджений паркан, встановлений позивачами. Цей факт підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 26 травня 2006 року та фото таблицями (т.1 а.с.8-13,19,64-66), тому саме дії ОСОБА_4 є в причинному звязку із негативними наслідками для позивачів, а тому саме ОСОБА_4 повинний відшкодувати шкоду. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачам встановлений та підтверджений наданими документами, а саме: накладними, товарними чеками, кошторисними розрахунками вартості ремонту (т.1 а.с.34,36,38,67-73,121-124,134). Сума збитків складає 8386грн. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням 3 відсотків річних, що згідно до розрахунку складає 898грн. 26коп. Таким чином загальна сума матеріальної шкоди складає 9284грн. 26коп., а тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 4642грн. 13коп. матеріальної шкоди кожному.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення його прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.1167 ГК України моральна шкода відшкодовується особою що його заподіяла, при наявності його провини. Відповідач ОСОБА_4. допустив незаконні дії у відношенні позивачів, що спричинило моральні страждання для них, що виразилися в зміні звичного ритму життя, у необхідності кількаразового звертання в різні інстанції, також позивачі внаслідок неправомірних дій зазнали психічні страждання внаслідок пошкодження їх власності. Розмір відшкодування морального збитку суд визначає в сумі по 1000грн. кожному позивачу.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод, то вони не підлягають задоволенню через те, що ОСОБА_4 не є власником земельної ділянки, а тому не має права вимагати усунення перешкод по цій ділянці, крім того, щодо аналогічних вимог ОСОБА_4 є рішення суду, яким у задоволенні цих вимог відмовлено (т.1 а.с.143-145)

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.88 ЦПК України та відносить до них 1500грн. витрат на правову допомогу, 350грн. витрат на оплату складання кошторисів та 81грн. витрат на оплату судового збору та збору на ІТЗ, тому загальна сума судових витрат складає 1931грн., підлягає стягненню по 965грн. 50коп. витрат на кожного позивача.

Керуючись ст.ст.22,23,625,1166,1167 ЦК України, ст.ст.10,11,57-61,88, 209,212,-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи на боку відповідача без самостійних вимог Ізмаїльської міської ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 4642грн. 13коп., на відшкодування моральної шкоди 1000грн., на відшкодування судових витрат 965грн. 50коп., а разом 6607(шість тисяч шістсот сім)грн. 63коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 4642грн. 13коп., на відшкодування моральної шкоди 1000грн., на відшкодування судових витрат 965грн. 50коп., а разом 6607(шість тисяч шістсот сім)грн. 63коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інший частині відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6