Справа № 159/3323/16-ц
Провадження № 2-о/159/111/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

народних засідателів Душенко Т.І.

Іллюх О.В.

з участю: секретаря Рижко О.М.

заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України, про визнання особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, а саме свого бувшого чоловіка ОСОБА_4. На обґрунтування своїх вимог вказала, що 07.08.2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та в них ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5. Подружнє життя не склалося і 10.10.2013 року рішенням Ковельського міськрайонного суду без участі відповідача їх шлюб було розірвано. ОСОБА_4 не підтримує будь-якого зв'язку з нею і їх дитиною, вона самостійно утримує і виховує дитину, аліментів на дитину не отримує. Вона намагалася самостійно та через правоохоронні органи розшукати ОСОБА_4, але їй це не вдалося. З метою захисту прав малолітнього сина, просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала повністю, просить заяву задовольнити. Пояснила суду, що фактично з 2012 року вона з чоловіком ОСОБА_4 не проживають разом, оскільки навесні він залишив її з дитиною, а сам поїхав до своїх родичів в Крим та з того часу жодного повідомлення про своє місце перебування не надсилав, допомоги їй і дитині не надавав. Вона зверталася до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд задовольнив її позови, але розгляд справ відбувся за відсутності ОСОБА_4 Також, за рішенням суду його знято з реєстрації з будинку її матері. На сьогодні її дитина не має будь-якої допомоги від батька чи держави, тому вважає права дитини порушені через невиконання батьком батьківських прав. Просить заяву задовольнити, а понесені судові витрати залишити за нею.

Представник заявника подану заяву підтримала повністю та просить її задовольнити з викладених підстав. Вважає, що датою з якої слід визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім, повинна бути з 01.02.2013 року, оскільки ще в січні приходили повідомлення по запитах на нього, а в лютому і в подальшому будь-якої інформації не надходило.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків та дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 07.08.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу м. Ковеля Волинської області та з цього часу вона стала носити прізвище ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_5. 10.10.2013 року рішенням Ковельського міськрайонного суду розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Також, рішенням цього ж суду від 18.01.2013 року ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право на проживання в АДРЕСА_1 рішення суду набрало законної сили. Проведеними органами внутрішніх справ розшуковими заходами встановлено, що місце перебування ОСОБА_4 не встановлено. Запити та виклики, які при розгляді попередніх справ, надсилалися за можливим перебуванням ОСОБА_4 в АР Крим, позитивних результатів не досягнуто.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що її бувший зять був зареєстрований і проживав в її квартирі АДРЕСА_1. Навесні 2012 року ОСОБА_4 привіз її дочку і внука з Криму, залишив їх в м. Ковелі, а сам поїхав у невідомому напрямку та з того часу вона про його нічого не чула і він ніколи не вітав свою дитину з святами. Ще до анексії Криму внука вітала мати ОСОБА_4, але завжди казала, що не знає, де перебуває її син.

Аналогічні показання суду надала свідок ОСОБА_8.

Враховуючи вище вказане, в суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, які повідомили заявник і свідки, їх показання підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісти відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Згідно ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети заявникові необхідно визнати фізичну особу безвісно відсутньою.

Встановлення даного факту потрібно заявниці для отримання державної допомоги на дитину, оскільки аліменти на дитину батько не платить.

Таким чином, зібрані у справі докази дають суду підставу для висновку про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно відсутній за місцем останньої реєстрації з весни 2012 року, але позивач чи інші особи не можуть точно назвати дату чи місяць його відсутності, тому суд вважає, що безвісно відсутнім ОСОБА_4 слід рахувати з першого лютого наступного року, тобто з часу, коли відсутні будь-які відомості про його можливе місце перебування.

Понесені заявницею судові витрати слід залишити за останньою, згідно її клопотання.

На підставі ст. 43 ЦК України, керуючись ст.ст. 246, 256 ЦПК України, С У Д ,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю заяву ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця АР Крим та останній раз зареєстрованого АДРЕСА_1

Початком безвісно відсутнім ОСОБА_4 вважати 01.02.2013 року.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.М.БОНДАР

НАРОДНІ ЗАСІДАТЕЛІ: Т.І.ДУШЕНКО

О.В.ІЛЛЮХ