Провадження номер 2/741/416/16
Єдиний унікальний номер 741/977/16
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що житловий будинок по вул. Центральна, 107, у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані голова двору ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_3 та троє їх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5. 12 січня 1995 року помер ОСОБА_6 Після його смерті спадщину прийняли його дружина та діти, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. 02 липня 2006 року помер ОСОБА_4 Спадщину після його смерті прийняла мати ОСОБА_3 Коли позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, то отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю документів, необхідних для її вчинення. Саме тому позивачі й звернувся до суду та просили судовим рішенням:

- визнати за ОСОБА_3 як учасником ліквідованого колгоспного двору та в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та сина право власності на 1/2 частини житлового будинку;

- визнати за ОСОБА_4 як учасником ліквідованого колгоспного двору та в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на 1/4 частини житлового будинку;

- визнати за ОСОБА_5 як учасником ліквідованого колгоспного двору та в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на 1/4 частини житлового будинку.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позовної заяви, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 107 по вул. Центральна у с. Червоні Партизани (нині с. Володькова Дівиця) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області № 1048 від 01 липня 2016 року (а. с. 17).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належало по 1/5 частини житлового будинку № 107 по вул. Центральна у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області як членам колишнього колгоспного двору.

12 січня 1995 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 39). ОСОБА_6 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 14) та мали трьох дітей ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, що підтверджують копії свідоцтв про народження останніх (а. с. 10, 11, 12).

У судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як спадкоємці першої черги за законом, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Володьководівицької сільської ради № 1044 від 01 липня 2016 року (а. с. 15). А, отже, вони успадкували після смерті ОСОБА_6 по 1/20 (1/5:4) частини житлового будинку № 107 по вул. Центральна у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

02 липня 2006 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10).

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 45), а, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його мати ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Володьководівицької сільської ради Носівського району №1047 від 01 липня 2016 року (а. с. 16) та копією спадкової справи (а. с. 46-47). А, отже, вона успадкувала після смерті сина фактично належні йому як учаснику колгоспного двору 1/5 частини житлового будинку та 1/20 частини житлового будинку, успадковану ОСОБА_4 після смерті батька, а всього 5/20 частини будинку.

У судовому засіданні встановлено, що частка позивача ОСОБА_3 у спірному майні становить 1/2 частини будинку (1/5+1/20+5/20), частка позивача ОСОБА_4 1/4 частини будинку (1/5+1/20), частка позивача ОСОБА_6 1/4 частини будинку (1/5+1/20).

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, оскільки відсутні необхідні для їх видачі документи, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1274/02-31 від 07 липня 2016 року (а. с. 18).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 107 по вул. Леніна (нині вул. Центральна) у с. Червоні Партизани (нині с. Володькова Дівиця) Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 22-24).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як учасником ліквідованого колгоспного двору та як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 12 січня 1995 року, та сина ОСОБА_7, який помер 02 липня 2006 року, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. Центральна, 107, вартістю 147083 грн., який складається з власне жилого будинку «А», веранди «а», крильця «а1», веранди «а2», крильця «а3», сараю «Б», сараю «Г», сараю «д», сараю «Д», гаража «К», вбиральні «У», погреба «П», криниці «К», огорожі №1-4, загальною площею 92,5 кв. м житловою площею 41,8 кв. м інвентаризаційною вартістю 294166 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як учасником ліквідованого колгоспного двору та як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 12 січня 1995 року, право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. Центральна, 107, вартістю 73541,50 грн., який складається з власне жилого будинку «А», веранди «а», крильця «а1», веранди «а2», крильця «а3», сараю «Б», сараю «Г», сараю «д», сараю «Д», гаража «К», вбиральні «У», погреба «П», криниці «К», огорожі №1-4, загальною площею 92,5 кв. м житловою площею 41,8 кв. м інвентаризаційною вартістю 294166 грн.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, як учасником ліквідованого колгоспного двору та як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 12 січня 1995 року, право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. Центральна, 107, вартістю 73541,50 грн., який складається з власне жилого будинку «А», веранди «а», крильця «а1», веранди «а2», крильця «а3», сараю «Б», сараю «Г», сараю «д», сараю «Д», гаража «К», вбиральні «У», погреба «П», криниці «К», огорожі №1-4, загальною площею 92,5 кв. м житловою площею 41,8 кв. м інвентаризаційною вартістю 294166 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий