справа №619/5392/15-ц
провадження №2/619/325/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача в

порядку регресу 11463,00грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП та судовий збір в розмірі 1218,00грн. посилаючись на те, що 18.05.2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Євро Лізинг» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-0001лиз/0664, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода», державний №АА6807КО. 1912.2012 року в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода» державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Опель» державний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. Київським районним судом м. Харкова постановою від 28.01.2013 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. До ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. 01.03.2013 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі рахунку № 25725 від 20.12.2012 року було складено страховий акт № ПССКА-1909. На підставі вищевказаних документів ПАТ «СК «УСК» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 11463,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3904 від 11.03.2013 року. Посилаючись на ст.ст. 993,1187, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування позивач просить стягнути з відповідача указану вище суму в порядку регресу.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову, оскільки його відповідальність була застрахована на момент ДТП, тому відповідальнсть повинна нести страхова компанія, та прость розгляд справи провести без його участі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.12.2012 року в м.Харкові о 09-30год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель Вектра» державний номер НОМЕР_3, рухаючись по вул. Паизької Комуни виїхав на вул. Ком. Корка в м.Харкові , не виконавши вимог дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» державний номер АА6807Копід керування водія ОСОБА_3

Власником автомобіля «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 являється «Євро Лізинг» ТОВ, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9).

18.05.2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Євролізинг» був укладений договір добровільного страхування наземних странспортних засобів №28-0107-0001лиз/0664, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкда» державний номер НОМЕР_1 (а.с.8).

Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2013 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.п.16.1, 8.4 Правил дорожнього руху України, та його визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.12).

Відповідно до розрахунку сума страхового відшкодування становить 11463,00 грн. (а.с.25).

19 грудня 2012 року до позивача звернувся страхувальник ОСОБА_4 ТОВ із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.13).

11 березня 2013 року позивач відповідно до платіжного доручення перерахувало ОСОБА_4 ТОВ кошти в сумі 11463,00грн. (а.с.28).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «УТСК», поліс №АВ2769854 строком дії з 21.07.2012 року по 20.07.2013 року, що підтверджено даними ПрАТ «УТСК» та відомостями №9128516 (а.с.11, 14).

Так, статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Правовідносини з приводу переходу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах фактичної виплати, є суброгацією, та за своєю правовою природою передбачають лише зміну кредитора в уже наявному зобов'язанні. Обсяг прав на відшкодування в результаті зміни активного суб'єкта зобов'язання не зменшується.

Відповідно до роз'яснень п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. Проценти, неустойка виплачуються страховиком через несвоєчасне виконання ним власного зобов'язання перед страхувальником (стаття 992 ЦК) і не можуть бути стягнуті у порядку суброгації з особи, винної в завданні шкоди. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, незважаючи на зміну кредитора в уже існуючому зобов'язанні по відшкодуванню шкоди, обсяг прав позивача на відшкодування понесених витрат, які перейшли до останнього в порядку ст. 993 ЦК України від потерпілого, не може бути зменшеним з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 року № 6-2587 цс 15.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 11463,00грн. шкоди, завданої дорожньо-транспртною пригодою, в порядку суброгації, та 1218,00грн. судового збору, а всього 12681,00грн. (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко