АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/983/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Кончина О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівБондаренка С. І. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк», Банк) до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 25 вересня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 2304/0908/55-036, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000 дол. США на строк з 25.09.2008 року по 25.06.2018 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань по кредиту ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 за договором іпотеки №2304/0908/55-036 Z-1 від 25.09.2008 року передали у іпотеку Банку належне їм на праві спільної сумісної власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінило ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях.

Позичальник умови договору виконує не належним чином, про що йому повідомлявся шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання в повній мірі не виконані, у зв'язку з чим, станом на 28.07.2015 року ОСОБА_6 має заборгованість у сумі 249 080 грн. 69 коп. з яких: тіло кредиту - 237 311 грн. 35 коп.; відсотки - 11 769 грн. 34 коп.

У зв'язку з цим Банк просив суд в рахунок погашення боргу по кредиту, звернути стягнення на вищевказане іпотечне майно шляхом визнання на нього права власності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», вважаючи рішення незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість предмету іпотеки, у зв'язку з чим не доведена його реальна вартість. Крім того суд звернув увагу на обов'язкове врахування співмірності вартості іпотечного майна та розміром заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи 25 вересня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 2304/0908/55-036 відповідно до якого ОСОБА_6 отримав кредитні кошти в сумі 20 000 дол. США зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом, строком до 25.06.2018 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ПАТ «Сведбанк» укладено договір іпотеки № 2304/0908/55-036 Z-1 від 25.09.2008 року у відповідності до якого у разі порушення позичальником умов кредитного договору банк вправі звернути стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог по кредитному договору.

Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з вказаного кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Станом на 28 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 249 080 грн. 69 коп., яка складається з тіла кредиту - 237 311 грн. 35 коп., відсотки - 11 769 грн. 34 коп.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 37 Закону України № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Позивач направляв на адресу відповідачів листи - вимоги від 27.08.2015 року, в яких зазначено, що у разі невиконання вимоги в тридцятиденний строк виконати умови кредитного договору, банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1

Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» стала відсутність оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, яка передбачена ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

До суду апеляційної інстанції представником позивача було надано Висновок суб'єкта оціночної діяльності від 22 лютого 2016 року, виконаний ТОВ « Експертна компанія «Професіонал» відповідно до якого ринкова вартість предмета іпотеки складає 489 536 грн. 00 коп.

З іншої сторони відповідачами також було надано до суду Звіт про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості вищезазначеної квартири від 04 квітня 2016 року у відповідності до якого ринкова вартість об'єкта оцінки складає 701 700 грн.

Приймаючи до уваги, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції питання оцінки майна виникло лише під час судових дебатів і суд не надав можливості усунути цей недолік, колегія судів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка зобов'язує суд сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, вважає можливим долучити дані докази до матеріалів справи та послатись на них в своєму рішенні.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Колегія суддів, дослідивши та оцінивши надані сторонами висновки щодо ринкової вартості квартири № 67, що знаходиться по вул. Ярославська, 32 в м. Черкаси, віддає перевагу висновку, наданому відповідачами.

Як вбачається із Звіту про оцінку від 22.02.2016 року, який виконаний ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» на замовлення ПАТ «Дельта Банк» при виконанні вказаної оцінки оцінювач не був допущений до огляду квартири, інформація про технічний стан прийнята за даними замовника, оцінка проведена порівняльним методом і склала 489 536 грн.

Разом з тим у Звіті від 04 квітня 2016 року, який виконаний ПП «Ажіо» на замовлення ОСОБА_6 оцінка вартості об'єкту оцінки здійснювалась на підставі його обстеження та вивчення відповідної технічної та фінансової документації. У Висновку даного Звіту зазначена ринкова вартість об'єкту оцінки складає 701 700 грн.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що Банк обрав спосіб захисту своїх прав шляхом визнання права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу в розмірі 249 080 грн. 69 коп. за договором кредиту, який не розірваний і діє до 25 червня 2018 року. Більше того, сам боржник, ОСОБА_6, намагається сплатити борг відповідно договору, про що свідчить остання проплата в січні 2016 року.

За таких обставин, виходячи з принципів справедливості, добросовісності, розумності колегія суддів вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки розмір заборгованості та вартість іпотечного майна є неспівмірними, а тому позов є необґрунтованим.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що районним судом правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази і підстав для скасування або зміни рішення районного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :