Провадження № 2/752/1450/16
І м е н е м У к р а ї н и
16 травня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Шумко А.В.,
при секретарі - Постернак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державне підприємство «Наш Дім», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - про вселення,
в вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ДП «Наш Дім», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - про вселення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що позивач 05.04.1993 року згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету заводу «Радар» отримала ордер № 0206 на право заняття житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_1 на сім'ю із двох осіб, в якій вони зареєстровані з 29.10.1993 року
25 квітня 1998 року її син, ОСОБА_3, взяв шлюб із ОСОБА_2 Від шлюбу у них є дитина ОСОБА_4, 1998 р.н. В шлюбі син позивачки та його дружина - ОСОБА_2 разом із позивачкою проживали за адресою АДРЕСА_1. Поки ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 позивачка в квартирі не проживала через те, що її мати, яка проживала в АДРЕСА_2, хворіла на тяжку хворобу, і вона доглядала її до смерті.
Після розірвання 18.01.2007 року шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_2 почала перешкоджати жити позивачці у вказаній квартирі. Вона неодноразово приїздила до Києва, але відповідач змінила замок та не відкривала дверей. Без відома позивача відключила стаціонарний телефон в квартирі та постійно змінює номер мобільного телефону, через що вона не має змоги зв'язатись з нею та потрапити в свою квартиру.
Позивач постійно інформувала державне підприємство «Наш Дім» про те, що вона не має змоги проживати за даною адресою та надавала довідки із селищної ради с. Попільнянського району Житомирської області про її фактичне місце перебування. Але навіть не маючи змоги проживати в своїй квартирі вона сплачувала комунальні послуги. Просила вселити її у квартиру АДРЕСА_1.
Представник позивача уточнив позовні вимоги, просив вселити ОСОБА_1 в кімнату №83 будинку 56/66 А по вул. Набережно-Корчуватській в м. Києві, в подальшому надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачі та третя особа, про дату, час та місце судового засідання, двічі повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
Третя особа - ДП «Наш Дім» повідомлені належним чином, надіслали до суду лист про розгляд справи у їх відсутність.
З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 5 квітня 1993 року згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету заводу «Радар», отримала ордер № 0206 на право зайняття житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_1, на сім'ю із двох осіб, її та її сина - ОСОБА_3, в якій вони зареєстровані з 29.10.1993 року, що стверджується копією ордеру та довідкою №294 від 30.03.2016 року виданої ДП «Наш Дім» за формою №3 про склад сім'ї.
Зазначена квартира є неприватизованою, власником особового рахунку є позивачка - ОСОБА_1 (а.с. 37).
Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що відповідачка, яка є колишньою дружиною її сина, який не має іншого житла, крім кімнати АДРЕСА_1 чинить їй перешкоди у користуванні належним їй приміщенням - змінила замок у вхідні двері в квартиру під час тимчасового непроживання у вказаній квартирі з поважних причин, через необхідність догляду за тяжко хворою матір'ю у АДРЕСА_2, та не надає ключів від нового замка.
Створені відповідачкою перешкоди позивачу у користуванні зазначеною квартирою підтверджуються, зокрема, обставинами встановленими рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2007 року в справі №2-2102/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: відділ ГІРФО Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві, ДП «Наш Дім» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, яким встановлено, що відповідач ОСОБА_3 після розірвання шлюбу та укладення мирової угоди зі ОСОБА_2 залишив квартиру не добровільно, а вимушено, щоб уникнути конфліктних ситуацій, а відповідачка ОСОБА_1 через необхідність догляду своєї матері.
Вказаним рішенням також встановлено наявність неприязних взаємовідносин між сторонами.
Зазначені обставини, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, як такі, що встановлені вказаним рішенням суду не доказуються при розгляді даної справи.
З відповіді Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві від 28.09.2015 року на ім'я ОСОБА_1вбачається, що позивачка зверталася до міліції з приводу спірної ситуації щодо квартири АДРЕСА_1.
Крім того, позивачкою надсилався відповідачці лист, щодо надання їй ключів від вказаної квартири для вселення, відповіді на який не було отримано.
За наведених обставин в судовому засіданні доведено порушення відповідачкою право позивача на проживання у вказаній квартирі, тому порушене право підлягає захисту судом шляхом вселення позивача ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.
За наведених обставин, позовні вимоги як обґрунтовані, підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9 ЖК України, ст.ст. 10,11,60,88,208,213 ЦПК України, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державне підприємство «Наш Дім», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - про вселення - задовольнити.
Вселити ОСОБА_1 у кімнату АДРЕСА_1
Стягнути зі ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 (чотиреста вісімдесят сім) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: А.В. Шумко