20.09.2016 Єдиний унікальний № 371/777/16-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 413 /16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тими обставинами, що з 07 червня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їх вихованні.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову йому зрозумілі.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засідання встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 20 квітня 2012 року справа № 2/1017/179/12 шлюб між сторонами розірвано. Вказані обставини підтверджуються копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 09 червня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_3, виданим 30 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського РУЮ Київської області, актовий запис № 112, серії НОМЕР_4, виданим 17 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 24.

Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї.

Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Цей обов'язок закріплений у ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 180-201 Сімейного кодексу України.

На підставі положень статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними, або за рішенням суду.

До розгляду справи судом, згоди щодо утримання дітей сторонами не досягнуто. В даний час їхні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Росавської сільської ради Миронівського району Київської області № 386 від 10 червня 2016 року. Відповідач не надає матеріальної підтримки та не бере участі у вихованні дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.1991 року, закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейний кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька.

Оскільки обов'язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, то з відповідача, який являється працездатним, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач в письмовій заяві наданій до суду позов визнав. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з 05 липня 2016 року.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст. ст. 180 - 183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 - 60, 64, 88, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи із 05 липня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

3.Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави Україна судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

4.Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

5.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

6.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук