Справа № 382/868/16-ц Головуючий у І інстанції Карпович В.Д.
Провадження № 22-ц/780/4165/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 25.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С, членів колегії - суддів Мережко М.В., Сліпченка О.І., із участю секретаря Петленко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А :

10 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із названим позовом, де просила визнати недійсними пункт 2 Додаткової угоди / Договору про внесення змін №1 до договору поруки №218399 від 24.07. 2008 року, що укладена 04.03. 2009 року, Додаткову угоду / Договір про внесення змін №1 до договору поруки №218399 від 24.07.2008 року, що укладена 04.03. 2009 року між ПАТ « УкрСиббанк» та ОСОБА_2, посилаючись, зокрема, на Закон України « Про захист прав споживачів».

На обґрунтування своїх вимог вказала, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту №0 від 24.07.2008 року за яким ОСОБА_3. надавався кредит в іноземній валюті в сумі 54 200,00 доларів США, терміном до 24.07.2018 року і розмір щомісячних платежів складав 860,00 доларів США.

24.07.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки №218399.

Відповідно до правочину, вона, як поручитель, зобов'язалася перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 липня 2008 року.

04.03.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 укладена Додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якої сторони домовилися про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за кредитним договором - не пізніше 24.07.2020 року та про зміну розміру ануїтетного платежу:

у період з 24.03.2009 р. по 24.02.2010 р. у розмірі 636,93 дол. США;

у період з 24.03.2010 р. до кінця терміну дії Договору у розмірі 820 дол. США.

04.03.2009 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладена Додаткова угода / Договір про внесення змін №1 до договору поруки №218399 від 24 липня 2008 р., відповідно до якої, у зв'язку з укладенням між відповідачем та позичальником 04.03.2009 р. Додаткової угоди №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 липня 2008 року, поручитель надає свою згоду на пролонгацію терміну дії кредиту, що забезпечується договором поруки, а саме:

сума кредитного договору 54 200 дол. США, що еквівалентно 417 340 грн. за курсом НБУ на день укладання Додаткової угоди;

процентна ставка - 14,5 % річних;

розмір ануїтетного платежу - 820 дол. США;

графік погашення кредиту;

кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 24 липня 2020 року.

При укладанні зазначеної Додаткової угоди до договору поруки, ПАТ «УкрСиббанк» було порушено її законні права поручителя.

Відповідач вдався до нечесної підприємницької діяльності, не надав повної інформації і ввів в оману стосовно умов повернення кредиту позичальником.

Додаткова угода до договору поруки не відповідає вимогам законодавства України, інтересам та волі поручителя, порушує її права та законні інтереси.

В серпні 2014 року вона дізналася, що ОСОБА_4 в період з 24.03.2009 р. по 24.02.2010 р. не повертав кредит, порушуючи цим свої зобовязання, встановлені ст. 1054 ЦК України та п. 1.2.2 кредитного договору.

Як пізніше зясувалося, боржник це зробив за погодженням з банком, на порушення Додаткової угоди №1 та графіку погашення кредиту від 04.03. 2009 року, приховавши та не погодивши з нею як поручителем ці дії.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про захист прав споживача постановлено повернути позивачці, як таку, що не підсудна Яготинському районному суду Київської області.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевим судом зазначено, що Закон України "Про захист прав споживачів», в даному випадку, не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування, так як дані правовідносини між сторонами виникли після укладення кредитного договору.

Тому вимоги про підсудність, передбачені п. 5 ст. 110 ЦПК України, в даному випадку, не застосовуються.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як видно із позовної заяви, місцезнаходження відповідача є м Харків, Московський проспект.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року та передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Посилається, при цьому, на положення п. 5 ст. 110 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів», згідно яких, на переконання апелянта, спір має розглядатись зазначеним судом, оскільки ОСОБА_2 є споживачем у розуміння зазначеного закону.

Суд, закінчивши зясування обставин справи і перевірку їх доказами, вислухавши учасників процесу, вважає за необхідне відмовити у заявлених апеляційних вимогах, керуючись наступним.

У відповідності до ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 24.07.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту №0 за яким ОСОБА_3 надавався кредит в іноземній валюті в сумі 54 200,00 доларів США, терміном до 24.07.2018 року.

24.07.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки №218399.

04.03.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 укладена Додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якої сторони домовилися про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за кредитним договором - не пізніше 24.07.2020 року та про зміну розміру ануїтетного платежу:

у період з 24.03.2009 р. по 24.02.2010 р. у розмірі 636,93 дол. США;

у період з 24.03.2010 р. до кінця терміну дії Договору у розмірі 820 дол. США.

Того ж дня, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладена Додаткова угода / Договір про внесення змін №1 до договору поруки №218399 від 24 липня 2008 р., відповідно до якої, у зв'язку з укладенням між відповідачем та позичальником 04.03.2009 р. Додаткової угоди №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 липня 2008 року, поручитель надала свою згоду на пролонгацію терміну дії кредиту, що забезпечується договором поруки, а саме:

сума кредитного договору 54 200 дол. США, що еквівалентно 417 340 грн. за курсом НБУ на день укладання Додаткової угоди;

процентна ставка - 14,5 % річних;

розмір ануїтетного платежу - 820 дол. США;

графік погашення кредиту;

кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 24 липня 2020 року.

10 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Яготинського районного суду Київської області із названим позовом, оспорюючи частково укладені із відповідачем угоди ( а.с. 1-5 ).

Правовою підставою для звернення саме до цього місцевого суду позивач зазначила п. 5 ст. 110 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки, як зазначено у позові, відносить себе до числа споживачів.

Ухвалюючи судове рішення, місцевий суд, на переконання суду другої інстанції, правильно виходив із того, що ОСОБА_2 не є споживачем у розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак справа не підсудна Яготинському районному суду Київської області згідно положень п. 5 ст. 110 ЦПК України.

Такий висновок, на переконання апеляційного суду, повністю ґрунтується на визначенні поняття «споживач», викладеному в п 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживача», згідно якого ним є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

ОСОБА_2, яка уклала договір поруки та додаткову угоду до цього правочину, будь-яку продукцію не придбала, а тому, в силу викладеного, неможливо її віднести до числа споживачів у відповідності до зазначеного положення цього закону.

Відтак, ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відтак, повернення місцевим судом заяви позивачу повністю ґрунтується на нормах цивільно-процесуального закону, зокрема, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, і ніяких прав та охоронюваних законом інтересів апелянта не порушує.

Посилання апелянта на укладення кредитного договору між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, отримання інформації позивачем про умови внесення змін до цього правочину та процедуру його виконання при подачі позову, реєстрацію ОСОБА_2 в Яготонському районі Київської області, з точки зору суду другої інстанції правового значення у даному випадку не мають та не спростовують висновки місцевого суду про непідсудність справи Яготинському районному суду Київської області

При цьому, ОСОБА_2 не позбавлена можливості подати заяву до належного суду у відповідності до визначеної законом підсудності.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 312315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: М.В. Мережко

ОСОБА_5