Справа № 144/1306/15-ц Провадження № 22-ц/772/2449/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника апелянта, відповідача приват-ного підприємства «ЗІС» ОСОБА_2, представника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до приватного підприємства «ЗІС» про

визнання недійсними Змін (доповнень) до договору оренди землі, за апеляційною скаргою представника приватного підприємства «ЗІС» ОСОБА_2 на рішення Теплицького районного суду Вінницької об-ласті від 15 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

23 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернулася в Теплицький районний суд Вінницької області з позовом до приватного підприємства ( далі - ПП ) «ЗІС» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі Він-ницької області про визнання недійсними Змін (доповнень) до договору оренди землі, посилаючись на наступні обставини ( а. с. 2-3 ). 19 квітня 2006 року сто-рони у справі уклали строком на 10 років договір оренди № 279 належної ОСОБА_5 на праві власності земельної ділянки площею 2,5604 га, розташованої на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької об-ласті. Даний договір 09 липня 2006 року зареєстрований у Теплицькому район-ному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 24. В січні 2015 року позивачці стало відомо про існування Змін ( доповнень ) від 07 травня 2010 року до цього договору, згідно з якими строк оренди належної їй земельної ділянки визначений строком до 2025 року. Однак, оскільки ці Зміни (доповнення) до договору позивачка не підписувала, то про-сила суд її позов задоволити.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 15 червня 2016 року позов задоволений. Визнано недійсними Зміни ( доповнення ) від 07 травня 2010 року, внесені до договору оренди землі від 19 квітня 2006 року № 279, укладеного між приватним підприємством «ЗІС» і ОСОБА_3, зареє-стровані 12 травня 2010 року в Теплицькому районному відділі Вінницької регі-ональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 55. Стягнуто з ПП «ЗІС» на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у справі в сумі 2737,44 гри-вень ( а. с. 170 -175 ).

Не погоджуючись з ухваленим 15 червня 2016 року рішенням суду першої інстанції, представник ПП «ЗІС» ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у звязку зі спливом строку позовної давності ( а. с. 179-182 ). Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необгрунтова-ним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду усім обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши в сукупності наявні в справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстан-ції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої ін-станції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути закон-ним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, яки-ми обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджу-ються, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочин-ства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були до-сліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне зя-сування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи. Суд повинен кожен доказ проаналізувати, оцінити його достовірність та допу-стимість.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або за-перечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 цього Кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які бе-руть участь у справі.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, що регулюються нор-мами чинного Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду зем-лі», нормами Цивільного кодексу України в частині щодо визнання правочинів недійсними, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють питання ви-користання земель на умовах оренди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно державного акта про право власності на землю серії ЯА № 823143 є власницею земельної ділянки площею 2,5604 га, розташованої на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. 19 квітня 2006 року позивачка уклала з ПП «ЗІС» договір оренди № 279 належної їй земельної ділянки строком на 10 років. Цей договір 09 липня 2006 року зареєстрований у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 24. 07 травня 2010 року до договору оренди землі внесені Зміни ( доповнення ) в частині строку його дії, який визначено до 2025 року, змінений розмір орендної плати. Зміни зареєстровані у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2010 року за № 55.

Керуючись нормами статей 203, 207, 208, 215, 216, 654 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», суд першої інстанції дійшов висновку про необ-хідність задоволення позову, оскільки відповідно з висновком експерта від 22 грудня 2015 року № 8/тдд ( а. с. 63-67 ) підпис від імені ОСОБА_3 на Змі-нах ( доповненнях ) від 07 травня 2010 року до договору оренди землі від 19 квітня 2006 року виконано не ОСОБА_3, а іншою особою. Суд врахував, що за таких обставин волевиявлення позивачки на визначення її цивільних прав і обовязків щодо передачі в оренду належної на праві власності земельної ді-лянки на умовах, зазначених у Змінах до договору, було відсутнім. Показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про особисте підписання ОСОБА_3 Змін до договору суд, в сукупності з іншими доказами, наяв-ними у справі, оцінив критично, що узгоджується з нормами статті 218 ЦК України.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності у вирі-шенні заявленого ОСОБА_3 позову суд дійшов висновку, що даний про-цесуальний строк позивачкою взагалі не пропущений. У відповідності з нор-мами статей 257, 261 ЦК України, враховуючи, що Зміни ( доповнення ) до до-говору оренди землі орендодавець не підписувала, а дізналась про ці Зміни ли-ше у січні 2015 року, то клопотання відповідача з цього приводу є безпідстав-ним.

Цей висновок суд зробив, керуючись правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної дав-ності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про по-рушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в заці-кавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка дізналася про порушення свого права, тобто про наявність спірних Змін ( доповнень ) до договору оренди землі, лише у січні 2015 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Посилання відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірних Змін до договору, оскіль-ки позивачка отримувала збільшену орендну плату за користування землею, є безпідставними, оскільки не доводять обізнаності ОСОБА_3 про існування Змін, які вона не підписувала.

Також суд першої інстанції дав оцінку посиланню відповідача на обізна-ність позивачки щодо існування Змін з огляду на те, ОСОБА_3 особисто підписала акт визначення меж земельної ділянки на місцевості від 15 травня 2010 року, яким, за твердженням відповідача, здійснено прийом-передачу зе-мельної ділянки в оренду, та факту проведення зборів громадян, на яких дирек-тор ПП «ЗІС» розяснював необхідність укладення додаткових угод до догово-рів оренди землі. Суд підкреслив, що акт визначення меж земельної ділянки не містить будь-якої інформації стосовно оспорюваних Змін до договору, а пові-домлення, що здійснювалися на зборах громадян не є безсумнівним доказом знову ж таки обізнаності позивачки про існування Змін до раніше укладеного правочину.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 15 червня 2016 року, як вмотивованими, грунтовними, зробленими у відповідності з нормами матеріального і процесу-ального права, що регулюють наявні між сторонами у справі правовідносини.

Оскаржуючи рішення суду від 15 червня 2016 року, представник ПП «ЗІС» ОСОБА_2 посилається у скарзі на те, що позивачка тривалий час, з 2010 по 2015 роки отримувала збільшену орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою; підписала особисто Зміни до договору, що підтвердили суду свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; також позивачка особисто підписала у 2010 році акт визначення меж земельної ділянки як невідємний до-даток Змін до договору. На думку апелянта викладені факти свідчать про обі-знаність позивачки з укладеним у 2010 році правочином мінімум з 15 травня 2010 року, тому у позові слід відмовити у звязку з пропуском строку звернення в суд за захистом порушених прав.

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки вони спро-стовуються обєктивними, справедливими мотивами оскаржуваного рішення суду.

Крім цього, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що в матеріалах справи на аркуші 154 міститься копія листа директора ПП «ЗІС» ОСОБА_9 від 15 березня 2016 року № 42/2016, адресованого ОСОБА_3, з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі з даним приватним підпри-ємством як претендентом, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. Слід зауважити, що лист датований 15 березня 2016 року, тоді, як судом уже здійснювалося провадження у даній цивільній справі з 29 вересня 2015 року, а висновок експерта стосовно непідпи-сання ОСОБА_3 Змін до договору датований 23 березня 2016 року. Вра-ховуючи вказане логічним є висновок про недоцільність такої пропозиції ди-ректора підприємства орендодавцю за наявності Змін ( доповнення ) до дого-вору, згідно з якими термін дії правочину між сторонами визначений до 2025 року.

Статтею 303 ЦПК України встановлені межі розгляду справи апеляційним судом, який перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстан-ції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої ін-станції.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника приватного підприємства «ЗІС» ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: