УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26.07.2016 року Провадження №2/425/608/16 Справа №425/2253/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Рубіжанської міської ради Луганської області про надання дозволу на тимчасові виїзди за межі України неповнолітньої дитини без згоди і супроводу батька та про надання дозволу на оформлення проїзного документа дитині,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Рубіжанської міської ради Луганської області, якою просив наступне:

надати дозвіл на тимчасові виїзди ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Російської Федерації та АР Крим до досягнення дитиною ОСОБА_4 шістнадцятирічного віку;

надати дозвіл на оформлення проїзного документу для виїзду за кордон ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, строком дії до досягнення дитиною ОСОБА_4 шістнадцятирічного віку.

Відповідно до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Положеннями пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину чи наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви обставинами, якими представник позивача обґрунтовує вимоги, є наступне: відповідач протягом довгого часу, майже як три роки, після розірвання шлюбу, з дитиною не спілкувався; відповідач не приймає участі в утриманні дитини, аліментів не сплачує; позивач має намір вільно пересуватись разом із донькою, як по території України так і поза її межами для підтримки звязків з родичами, що мешкають як в Україні так і в Російській Федерації; відповідач по закінченню строку дії дозволу на виїзд дитини за межі України, став ухилятись від спілкування.

Однак доказів на підтвердження цих обставин представник позивача у позові не зазначає і не вказує на наявність підстав для звільнення від доказування таких обставин.

Отже, це слід визнати недоліком позовної заяви.

Відповідно до положень частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. При цьому, в силу положень підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати згідно положень статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" складає 1378 гривень, тобто за кожну вимогу немайнового характеру позивач повинен був сплатити 551 гривню 20 копійок.

З огляду на це та те, що позивач пред`являє одразу дві вимоги немайнового характеру, судовий збір повинен сплачуватись окремо за кожну вимогу.

Оцінюючи квитанцію № 5 від 22 липня 2016 року, як документ, що підтверджують сплату судового збору суд констатує, що розмір сплаченого судового збору складає 551 гривня 20 копійок, але з огляду на кількість пред`явлених вимог, загальний розмір судового збору повинен скласти 1102 гривні 40 копійок.

Наведене теж слід визнати недоліком позовної заяви, а тому залишити її без руху та встановити представнику позивачу строк у п'ять днів, з дня отримання цієї ухвали, протягом якого він має право усунути зазначені в ухвалі недоліки.

Отже, керуючись статтями 1-11,118-121,208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Рубіжанської міської ради Луганської області про надання дозволу на тимчасові виїзди за межі України неповнолітньої дитини без згоди і супроводу батька та про надання дозволу на оформлення проїзного документа дитині, залишити без руху.

Встановити представнику позивача строк у п'ять днів (з дня отримання копії цієї ухвали), протягом якого він має право усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до Рубіжанського міського суду Луганської області позовної заяви разом з її копіями, з усунутими недоліками та подання документу, який підтвердить сплату судового збору в повному обсязі.

Розяснити позивачу, що якщо у встановлений йому строк, він не усуне зазначений в ухвалі недолік, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Повернення позовної заяви у такому випадку не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Коваленко