АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року, якою позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки припиненим визнано не поданою та повернуто позивачу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки припиненим залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. ст. 119,120 ЦПК України, а саме у зв'язку з неоплатою судового збору, не зазначення доказів відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а також для надання копій позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. На усунення недоліків надано строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року вищевказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку з тим, що позивач не виконала вимоги суду, зазначені в ухвалі про залишення позову без руху, а подана позивачем заява 23.05.2016 із квитанцією про сплату судового збору не відповідає вимогам ст. ст. 119,120 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду позивач не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подала, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що подана представником ОСОБА_3 позовна заява про визнання договору поруки припиненим не в повній мірі відповідала вимогам процесуального закону, у зв'язку з чим суддя обґрунтовано залишила позов без руху та надала строк для усунення недоліків.

Також установлено, що на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.05.2016 позивачем 21.05.2016 було подано заяву про усунення недоліків (ас 11-12) разом із квитанцією про сплату судового збору (ас 16).

Вважаючи, що подана ОСОБА_3 заява на виконання ухвали про усунення недоліків не відповідає вимогам ст. ст. 119,120 ЦПК України, - суд першої інстанції, зазначивши, що ОСОБА_3 подала заяву про позбавлення батьківських прав і не усунула її недоліки відповідно до ухвали суду від 04.05.2016, передчасно дійшов висновку про повернення позовної заяви як неподаної.

З поданої ОСОБА_3 заяви про усунення недоліків убачається, що нею було сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн (ас 16), наведено обставини подання доказів по справі. Проте, у додатках до заяви не зазначено, чи було долучено копії позовної заяви для відповідача.

Суд першої інстанції помилково зазначив, що ОСОБА_3 подала заяву про позбавлення батьківських прав, а не про визнання договору поруки припиненим, та не навів в ухвалі про визнання неподаною та повернення позовної заяви, з яких підстав дійшов такого висновку.

Враховуючи наведене, а також практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків, та що встановлені з боку держави обмеження не повинні впливати на доступ до правосуддя чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, - суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року не може вважатись законною і обґрунтованою, а тому вона відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 205, 303, 311, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна