Справа№690/327/16-ц
Провадження №2/690/156/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Руденко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі,

встановив:

представник позивача в позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 33119 грн. 10 коп. та понесені витрати по оплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідно до наказу №70 від 22.07.2006 року ОСОБА_1 з 01.09.2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського НУВС. 28.11.2007 року між сторонами було укладено договір про підготовку фахівців в Київському НУВС, відповідно до якого відповідач навчалася за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувалася після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах ВС протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати повязані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2006 року по 18.06.2010 року відповідно до умов договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до наказу №464 від 18.06.2010 року відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Черкаській області. Відповідно до наказу №154 о/с від 29.06.2011 року відповідача було звільнено з ОВС на підставі поданого нею рапорту за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнилася з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС затверджено Постановою КМУ №313 від 01.03.2007 року. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розмір фактичних витрат на навчання відповідача з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року склав 33119 грн. 10 коп.. Відповідач була проінформована про необхідність відшкодування зазначеної суми, однак на теперішній час грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, а тому НАВС змушена була звернутись до суду із вказаним позовом.

Представник НАВС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить суд дану справу розглядати у його відсутності за наявними у справі доказами, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позов не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності.

Суд, вивчивши письмові докази, вважає за необхідне в позові НАВС відмовити, виходячи із слідуючого:

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 дійсно з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року навчалася в Київському НУВС, що стверджується витягом з наказу №70 дск від 22.07.2006 року (а.с.13) та витягом з наказу №464 від 18.06.2010 року (а.с.15).

22.11.2007 року під час навчання на 2-му курсі між відповідачем ОСОБА_1, Київським НУВС та УМВС України в Черкаській області було підписано тристоронній договір про підготовку фахівця в Київському НУВС, що стверджується договором №4к-143 від 22.11.2007 року (а.с.11).

У вказаному договір зазначалося, що відповідач ОСОБА_1 має відпрацювати три роки після навчання, а в разі звільнення сплатити кошти за її утримання під час навчання. Однак в договорі не зазначалося, що він має зворотну силу і поширюється на правовідносини які були до підписання договору, тобто з 01.09.2006 року і до 22.11.2007 року, коли вона провчилася на першому курсі і перейшла до другого курсу, а зазначається, що він діє з дня укладання.

29.06.2011 року відповідач ОСОБА_1 звільнилася з ОВС за власним бажанням, що стверджується копією послужного списку (а.с.17-22), тобто порушила умови договору, а саме звільнилася з власної ініціативи, не відпрацювавши три роки після навчання.

З цього часу у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом в межах загального строку позовної давності, тобто до 29.06.2014 року. Однак позов було предявлено вже після спливу строку позовної давності в 2016 році, тобто через пять років після її звільнення з ОВС.

Відповідно до п.2.2 договору від 22.11.2007 року про підготовку фахівця у Київському НУВС, замовник, тобто УМВС в Черкаській області зобовязується інформувати виконавця, тобто Київський НУВС про звільнення особи зі служби в ОВС, яка не відпрацювала перші три роки. Тобто позивачем без поважних причин пропущено трирічний строк позовної давності. Позивач не мав перешкод для своєчасного отримання в ОВС інформації щодо проходження відповідачем служби.

Статтями 256, 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю в три роки, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.253-255 ЦК України. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до вимог ст. 261 ч.1, 262 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності .

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно до ч.4 ст.267 ЦК України.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд визнає, що перебіг позовної давності тривалістю в три роки за позовом про відшкодування витрат на навчання, пред'явленого в суд 23.06.2016 року, підлягає обчисленню від дня, а саме 29.06.2011 року, дня звільнення відповідача з ОВС за власним бажанням.

А тому суд, враховуючи викладене, вважає за необхідне в позові НАВС до ОСОБА_1 про відшкодування витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі відмовити з підстав спливу позовної давності.

На підставі ст.256, 257, 261, 262, 267 ЦК України та керуючись ст.10, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат повязаних з утриманням у навчальному закладі відмовити з підстав спливу позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Головуючий В.А.Здоровило