Справа № 466/6102/15 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/5437/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Країна» на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, кошти в загальній сумі 24 010,41 грн., а саме: за страхове відшкодування в розмірі 21 047,09 грн.; пеню в розмірі 657,36 грн.; 3% річних в розмірі 32,87 грн.; втрати від інфляції в розмірі 2 273,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, кошти (франшизу) в розмірі 1 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржило ПАТ «Страхова компанія «Країна»».

В апеляційній скарзі зазначає, що дійсна вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто та дійсну ринкову вартість ПАТ «СК «Країна» визначило на підставі наданого позивачем ОСОБА_5 №4847 від 02.12.2014 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 47 358,99 грн., а дійсна ринкова вартість на момент ДТП склала 40 180,22 грн. Тобто вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищила його ринкову вартість на момент ДТП. Відповідачем на підставі ОСОБА_5 №10602 від 15.01.2015 року, складеного ТОВ «Експертум АВЕ», було визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП, яка склала 28 645,00 грн. ОСОБА_7 вказує, що розмір страхового відшкодування було розраховано наступним чином: 40 180,22 грн. (дійсна ринкова вартість пошкодженого ТЗ на момент ДТП -28 645,00 грн. ( вартість ТЗ після ДТП) - 500 грн.( розмір франшизи згідно з полісом №АС/9843527) = 11 035,22 грн.

Апелянт зазначає, що 15 квітня 2015 року ПАТ «СК «Країна» було виплачено страхове відшкодування довіреній особі ОСОБА_8 відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування у розмірі 11 035,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3921 від 15 квітня 2015 року, у строки та на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому апелянт вважає, що виконав свої зобовязання за полісом та законом.

Крім того апелянт не погоджується з висновком суду про те, що у звіті №10602 від 15.01.2015 року не зазначено, який напрям діяльності оцінювача ОСОБА_7 та яка його спеціалізація, оскільки в п.1 та п.3 даного звіту чітко зазначені правові засади для проведення звіту та вказано відомості про оцінювача із зазначенням номеру дати: сертифікату субєкта оціночної діяльності, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, свідоцтва про державну реєстрацію в реєстрі оцінювачів, посвідченні про підвищенні кваліфікації оцінювача.

ПАТ «СК «Країна» наголошує на тому, що наведений розрахунок ринкової вартості авто після ДТП є неправильним та таким, що не відповідає дійсності, що складений з грубим порушенням ОСОБА_2 та взагалі методу, який застосував ОСОБА_6 не існує.

Крім того апелянт вважає, що задовольняючи витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн. суд порушив положення ст.34.3 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2016 року в частині задоволення вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Страхова компанія «Країна» та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ « Страхова компанія «Країна» у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою та телефонограмою (а.с. 215, 218), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 02 вересня 2014 року близько 11.15 год. у м. Львові по вул. Стуса, 37 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_10

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. (а.с.8)

Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_4 була забезпечена у ПрАТ «Страхова компанія «Країна» за полісом АС/9843527, в якому визначена страхова сума за шкоду заподіяну майну у сумі 50 000,00 грн. (а.с. 57)

Матеріалами справи встановлено, що після ДТП представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 звернулася до страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подала заяву про виплату страхового відшкодування. (а.с.6)

Як вбачається із матеріалів справи, а саме заяви на видачу готівки № 4 від 23 квітня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Країна» провела виплату страхового відшкодування в сумі 11 035,22 грн. (а.с. 23)

Відповідно до висновку №4847 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві ОСОБА_10 від 02 грудня 2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_4, дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 40 180,22 грн., тобто має місце повне знищення транспортного засобу. Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_4 у пошкодженому стані після ДТП становить 8 097,91 грн. (а.с. 9-21)

Згідно звіту № 10602 про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Део Матіз», д.н.з. НОМЕР_5 від 15 січня 2015 року, ринкова вартість пошкодженого КТЗ на дату оцінки складає 28 645,00 грн. (а.с.137-142)

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Частина 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що із відповідача слід стягнути різницю між розрахованим розміром матеріальної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування. Окрім того районний суд прийшов до переконання, що франшизу в сумі 1 000,00 грн. слід стягнути із ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 червня 2016 року в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія» Країна» на користь ОСОБА_3 кошти в загальній сумі 24 010,41 грн., а саме: за страхове відшкодування в розмірі 21 047,09 грн.; пеню в розмірі 657,36 грн.; 3% річних в розмірі 32,87 грн.; втрати від інфляції в розмірі 2 273,09 грн., судових витрат в розмірі 1 048,10 грн. та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 10 грн. ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Однак колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині стягнення франшизи у розмірі 1000 грн., оскільки як вбачається із полісу страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9843527 розмір франшизи становить 500 грн. (а.с. 57)

Тому колегія суддів вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 500 грн. франшизи.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки районний суд не повно зясував обставини, що мають значення для справи та стягнув з ОСОБА_11 франшизу у розмірі 1 000 грн., колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 червня 2016 року в цій частині слід змінити та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 500 грн. франшизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 червня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 500 грн. франшизи.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_12