Провадження № 2/200/3182/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа Комінтернівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12.05.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 1680 про звернення стягнення на майно в іпотеці, а саме: нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за борг у розмірі 183665,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.05.2014 року становить 2 131 520 грн. 44 коп. на підставі договору іпотеки від 22.01.2008 року №PМL-505/006/2008, посвідченого 22.01.2008 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3 за реєстровим №59, згідно кредитного договору від 22.01.2008 року №ML-505/006/2008, укладеному між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4. Право вимоги за зазначеними Кредитним договором та Договором іпотеки було придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Договором про відступлення права вимоги від 26.11.2010 року.

Позивач посилається на те, що вказаний виконавчий напис виданий без достатніх на це підстав та зазначає, що у травні 2013 року до Комінтернівського районного суду Одеської області відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру АДРЕСА_2; кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором від 22.01.2008 року перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 6 826 380 грн. 80 коп.; на час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; стягнути з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3441,00 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року, у задоволені позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року залишено без змін, що підтверджує спірність заборгованості яка зазначена в Виконавчому написі. Дані обставини свідчать про існування між ними спору, а тому звернення стягнення на квартиру повинно відбуватися в судовому порядку.

Позивач просить визнати недійсним та таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 №1680 від 12.05.2014 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник приватного нотаріуса ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог вважаючи їх необґрунтованими та розглянути справу без їх участі.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05 липня 2012 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишок заборгованості за кредитом у розмірі 166281,45 доларів США, суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 17384,10 доларів США, суму пені за прострочення виконання зобовязання у розмірі 5368316,26 грн., а також судові витрати у розмірі 3219 грн.

Вищевказаним рішенням також встановлено, що 22.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №ML-505/066/2008.

Відповідно п.2 договору банк надав позичальнику ОСОБА_4 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 183715,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.3 договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 5,99% річних.

Згідно до п.2.1. кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник (майновий поручитель) укладає з банком договір іпотеки (трикімнатна квартира №7), що знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, село Фонтанка, пров. Травневий, буд. 2.

Право вимоги за зазначеними Кредитним договором та Договором іпотеки було придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Договором про відступлення права вимоги від 26.11.2010 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року, у задоволені позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року залишено без змін.

Вказаними рішеннями також встановлено, що 22.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № PМL-505/006/2008, у відповідності до п.3.1. якого ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору, передає в іпотеку, а банк прийняв в іпотеку предмет іпотеки трикімнатну квартиру №7, що знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, село Фонтанка, пров. Травневий, буд. 2.

Пунктом 6.1 договором іпотеки перелічені вимоги, що задовольняються із вартості предмета Іпотеки, а саме: а. всі боргові зобовязання, не сплачені Іпотекодавцем, в тому числі заборгованість по овердрафту; б. вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Іпотекодавцем його зобовязань за цим Договором, а також всіх фактичних витрат, понесених Іпотекодержателем у звязку із реалізацією його прав за цим договором.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що вважаючи неналежним виконання ОСОБА_4 своїх обовязків за кредитним договором, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою, в якій, посилаючись на наявність у ОСОБА_4 заборгованості у загальному розмірі 183665,55 доларів США за період з 22.01.2008 по 27.02.2014 року, просило вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки № PМL-505/006/2008 від 22.01.2008 року.

12.05.2014 року за вказаною заявою приватним нотаріусом ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за № 1680 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3, що належить на праві власності позивачу. У виконавчому написі пропонувалося за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом 166281,45 доларів США; сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом 17384,10 доларів США; витрати, пов»язані із вчиненням виконавчого напису 1700,00 грн., що всього становить 183665,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.05.2014 року становить 2 131 520 грн. 44 коп. та 1700,00 грн., а всього у гривневому еквіваленті становить 2 133 220 грн. 44 коп. Строк, за який провадиться стягнення, - з 22.01.2008 року по 27.02.2014 року.

Суд вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на наступне.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Згідно до ст.572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно до ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником відповідно до ч.1 п.283 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків в банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно із ч.2 п.284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

За п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш трьох років.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався в письмових запереченнях на те, що банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано всі документи, що підтверджують безспірність вимог, а зокрема, оригінал договору іпотеки, документ, що підтверджує безспірність заборгованості боржника (розрахунок заборгованості за договором), а також копію повідомлення вимоги про наявність заборгованості, що свідчить про дотримання з боку банку умов повідомлення боржника про здійснення банком захисту своїх прав та інтересів.

Проте, зазначені доводи представника відповідача спростовуються матеріалами справи та наданими доказами.

Судом встановлено, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 12.05.2014 року між сторонами існував спір стосовно виконання ОСОБА_4 вказаного кредитного договору, розміру заборгованості за ним, що підтверджується зверненням рішеннями Суворовського районного суду м.Одеси від 05 липня 2012 року та рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 липня 2014 року.

Зазначене свідчить про те, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 12.05.2014 року заборгованість боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 була спірною, потребувала додаткового доказування.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і виконавчий напис від 12.05.2014 року за № 1680, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на квартиру №7, розташовану за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, пров.ТравневийАДРЕСА_4, належить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.05.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 1680, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру № 7 в будинку № 2 по пров.Травневий в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області.

Стягнути солідарно з приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП «Факторинг Україна» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі сплачений судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Кудрявцева