Провадження № 2-2122/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,
10.11.2015 ОСББ «Волинь» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Представник позивача до суду не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, згідно поданої заяви просить розглянути справу у свою відсутність, на позовних вимогах наполягає і не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в установлений законом строк, причини неявки суду не повідомили, з заявами про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися.
При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в заочному порядку і винести рішення відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
На підставі ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особа, яка отримує житлово-комунальні послуги, зобов'язана оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
Таким чином, обов'язок по своєчасному внесенню і в повному розмірі плати за житлово-комунальні послуги несуть усі співвласники житлового приміщення, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.
Оскільки зобов'язання споживача по оплаті житлово-комунальних послуг на користь їх виконавця виражається в грошових одиницях, то за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України зазначене зобов'язання є грошовим.
За загальним правилом, визначеним у ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив.
В судовому засіданні встановлено, що згідно акту приймання-передачі житлового комплексу по АДРЕСА_1, позивач ОСББ «Волинь» з 01.03.2010 є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з актом приймання-передачі від 12.02.2008 №34, квартира АДРЕСА_1 фактично передана у володіння відповідачів 12.02.2008.
Вищевказаний розрахунок суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг суд знаходить вірним, оскільки він відповідає матеріалам справи і не оскаржений відповідачами.
Крім того, в силу ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України відповідачами даний факт не спростовано, зокрема, не представлені документи, що підтверджують відсутність заборгованості перед позивачем.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що є співвласниками житлового приміщення, належним чином не виконали свого обов'язку по своєчасному внесенню і в повному розмірі плати за житлово-комунальні послуги.
Разом з цим, позивач помилково просить стягнути заборгованість з відповідачів саме в солідарному порядку. Так, згідно ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом.
Однак у даному випадку, норми права, якими урегулювано спірні правовідносини, зазначеного не встановлюють. А тому з урахуванням ст.ст. 360, 540 Цивільного кодексу України, заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить стягувати в рівних частинах з кожного.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Виходячи з розміру задоволених судом позовних вимог, з відповідачів на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у сумі 1096,20 грн., по 365,40 грн. з кожного
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 22, 322, 356, 360, 509, 526, 530, 540, 541, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-216, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави суму недоплаченого судового збору по 40,60 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя