Гусятинський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2016 року Справа № 596/1521/16-ц

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т. М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

за участю:скаржника ОСОБА_1,

його представника - адвоката ОСОБА_2

представника Гусятинського районного

відділу ДВС Головного територіального

управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Гусятин цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції,

ВСТ АНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції , у якій просить поновити строк на оскарження дій державного виконавця щодо арешту накладеного на його майно, який пропущений ним з поважних причин. Визнати дії останнього неправомірними та скасувати накладений арешт на майно згідно постанов головного державного виконавця відділу ДВС про відкриття виконавчих проваджень від 29.06.2010 року у виконавчих провадженнях № 20005321, №20005582.

В обґрунтування вимог посилається на те, що на підставі виконавчого листа за №2-17, виданого 19.05.2009 року Гусятинським районним судом, 29.06.2010 року головним державним виконавцем відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції винесено дві постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання вказаного виконавчого провадження щодо стягнення з нього в користь АКБ « Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 61559.00 гривень та 680.02 гривень, якими накладено арешт на його рухоме та нерухоме майно. 25.10.2013 року державним виконавцем на підставі постанови про повернення документа стягувачу виконавчі листи були повернуті стягувачу. Станом на 14.06.2016 року виконавчі листи повторно у відділ ДВС не надходили та на виконанні не перебувають. Заборгованість за кредитним договором ним як боржником врегульовано зі стягувачем в добровільному порядку і претензій останній до нього немає. 14.06.2016 року він усно звернувся до відділу ДВС із заявою про зняття арешту з його майна, однак у цьому йому було відмовлено. Крім того вказав, що про дії державного виконавця щодо накладення арешту на його майно він дізнався 13.06.2016 року при зверненні до банку, а 14.06.2016 року він усно звернувся до відділу ДВС із заявою про зняття арешту з його майна, однак у цьому йому було відмовлено.

У судовому засіданні скаржник та його представник вказані вимоги підтримали, з мотивів, викладених у скарзі, та просили їх задовольнити. Скаржник також вказав, що підстав для збереження його майна під забороною немає.

Представник Гусятинського районного відділу відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що дії державного виконавця по вищевказаних виконавчих провадженнях є законними.

Суд, вивчивши скаргу, заслухавши пояснення скаржника, його представника, представника відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №2-17/09, прийшов до виснову, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2009 року було вирішено задовольнити позов акціонерного комерційного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.12.2006 року №0770/016833-РR в розмірі 61559 гривень 42 коп. Також стягнуто судовий збір в розмірі 650 грн.02 коп. та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

15 квітня 2009 року акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк» звернувся до ДВС із заявою про видачу виконавчого листа на виконання вищевказаного рішення суду.

На підставі зазначеного вище рішення було видано до виконання два виконавчий листа № 2-17/2009.

29 червня 2010 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Гусятинського районноо управління юстиції щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих 20.05.2009 року на підставі рішення Гусятинського районного суду від 06.04.2009 року було винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження № 20005321 та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 61559.00 грн. і заборону здійснювати його відчуження останнім; про відкриття виконавчого провадження № 20005582 та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 680.02 грн. і заборону здійснювати його відчуження останнім.

Вказані постанови не були надіслані боржнику рекомендованим листом з повідомленням та останній такі постанови не отримував, що визнається сторонами спору.

З довідки №10.1-186/96-12628 від 11 липня 2016 року, виданої ПАТ « УКРСОЦБАНК», вбачається, що у ОСОБА_1 як клієнта банку відсутня заборгованість за кредитними договорами.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 до Гусятинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з вимогою про зняття арешту, накладеного згідно вищевказаних постанов, йому було відмовлено у цьому з посиланням на відсутність правових підстав, визначених у ст.ст.50, 60 Закону України «Про виконавче провадження». Про вказане свідчить лист-відповідь № 6275/07-40/2 від 14 червня 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає, що скаржнику слід поновити строк на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки боржник дізналась про порушення своїх прав 14 червня 2016 року.

Представником відділу ДВС суду не представлено будь-яких доказів на підтвердження належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином законодавцем визначена чітка мета накладення арешту на майно боржника і вона полягає у необхідності забезпечення реального виконання рішення суду.

Як вже вказувалося вище, заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Отже, реально рішення суду від 06 квітня 2009 року виконане божником у добровільному порядку і вживати заходів для додаткового забезпечення такого виконання немає необхідності.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином на даний момент має місце невиправдане обмеження прав скаржника розпоряджатися своїм майном, а тому накладений на нього арешт слід скасувати.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, то у їх задоволенні слід відмовити так як відсутні підстави стверджувати, що останній порушив вимоги закону чи то при винесенні спірних постанов, чи при відмові у скасуванні арешту, накладеного на майно скаржника.

Керуючись ст.ст. 383, 386 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження".

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції.

Зобов»язати державного виконавця Гусятинського районного відділу

ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області зняти арешт, накладений згідно постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2010 року на все рухоме та нерухоме майно ( ВП № 20005582, ВП №20005321).

У решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М.Цвинтарна