Провадження № 2/761/813/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 10 червня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справа дітей Бориспільської міської ради (далі - Третя особа 1), Служба у справа дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Третя особа 2) про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 липня 2007 року між нею та Відповідачем було зареєстровано шлюб і, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 (далі - Дитина). Вказує, що 30 листопада 2011 року шлюб між ними було розірвано і, що Дитина проживає із нею. Зауважує, що спору щодо визначення місця проживання Дитини між нею та Відповідачем не було, оскільки Відповідач не заперечував щодо проживання Дитини із нею. При цьому зауважує, що фактичні шлюбні відносини та проживання із Відповідачем було припинено у червні 2010 році і, що з цього часу Відповідач життям Дитини не цікавиться, участі у вихованні та утриманні Дитини не приймає і, що вона відразу після цього разом із Дитиною переїхала проживати до м. Луганськ до своїх батьків. Зауважує, що у 2014 році, у зв'язку із ситуацію у зоні АТО, вона разом із донькою ОСОБА_4 була вимушена переселитися до м. Борисполя, проте, Відповідач продовжував ігнорувати спілкування з Дитиною. Оскільки Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, долею та життям Дитини взагалі не цікавиться, участі у вихованні Дитини не приймає, бажання бачитися із Дитиною у Відповідача відсутнє, матеріально Відповідач Дитину не утримує, просить суд ухвалити судове рішення, яким позбавити Відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні Позивач підтримала позов у повному обсязі, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і пояснень чи заперечень на позов, до суду не надав.

Представник Третьої особи № 1 у судове засідання також не з'явився. На адресу суду 29 січня 2016 року подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник Третьої особи № 2 у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Виходячи, в першу чергу, із інтересів Дитини, суд знаходить можливим розгляд справи у відсутність Відповідача та представника Третьої особи № 1, на підставі зібраних у справі доказів, оскільки Позивач не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність вказаних осіб.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Третьої особи № 1, допитавши свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з таких підстав.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року (а.с. 5)

Судом також встановлено, що ОСОБА_4, батьками якої є сторони у справі, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 30 листопада 2011 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7).

Крім того, згідно заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року, починаючи із 27 липня 2015 року і до досягнення Дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3, Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на Дитину.

Згідно із довідкою від 24 жовтня 2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перемістилися з тимчасово окупованої території в м. Бориспіль (а.с. 8).

Із матеріалів справи вбачається, що Дитина відвідувала у позашкільному закладі Будинку дитячої та Юнацької творчості м. Борисполя гурток «Малятко» з 01 вересня 2014 року по 20 травня 2015 року. Згідно психологічної характеристики Дитини, своєю сім'єю вона вважає маму ОСОБА_1, тата ОСОБА_8, брата ОСОБА_9 та себе (а.с. 9).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Бориспільської міської ради Київської області №10 від 18 січня 2016 року про можливість позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити Відповідача батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він знайомий із Позивачем із 2000 року і, що з часу переїзду її до м. Борисполя, вони дружать сім'ями. Зазначив, що за період він жодного разу Відповідача не бачив та чув, щоб Відповідач телефонував коли-небудь Позивачеві, тому вважає Відповідача неналежним батьком. При цьому зауважив, що свого біологічного батька дитина не знає.

Інший свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зауважив, що Позивач є його донькою і, що Відповідача він бачив два рази у м. Луганську, проте, після переїзду із м. Луганська, Відповідача він не бачив. Зауважив, що останній раз дитину Відповідач бачив у 2011 році і, що жодних дій, як батько, Відповідач не вчиняє. Зокрема, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на дитину не надає. Тому вважає доцільним Відповідача позбавити батьківських прав. Зауважив також, що дитина, як батька, знає іншу особу, яку любить, а також називає його батьком.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Крім того, за змістом частин 1 та 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості.

Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, позов щодо позбавлення Відповідача батьківських прав суд знаходить обґрунтованим, оскільки вважає, що Відповідач, як батько, про Дитину взагалі не піклується та не приймає участі в утриманні Дитини та її вихованні.

За таких обставин, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом в ході розгляду справи, суд вважає за доцільне позбавити Відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягають присудженню судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 243 грн. 60 коп. та користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 307 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 164 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 8, 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 307 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :