Провадження № 2/344/885/16
У Х В А Л А

25 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Струк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позов до публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

До 27 січня 2016 року справа перебувала в провадженні судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Барашкова В.В.

27 січня 2016 року за розпорядженням керівника апарату Івано-Франківського міського суду призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку зі смертю судді Барашкова В.В.

Головуючим суддею визначено суддю Бабій О.М.

28 січня 2016 року справу прийнято до провадження суддею Бабій О.М. та призначено судове засідання на 08 лютого 2016 року.

08 лютого 2016 року позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, враховуючи строки розгляду трудового спору, про причини неявки суд не повідомив.

У звязку з неявкою позивача судове засідання було відкладено на 01 березня 2016 року, про що позивача повідомлено повісткою.

01 березня 2016 року сторони зявились в судове засідання, але позивач заявив клопотання про відкладення судового засідання у звязку з неявкою його адвоката.

Судове засідання за клопотанням позивача було відкладено на 29 березня 2016 року.

29 березня 2016 року судове засідання не відбулось у звязку з перебуванням судді Бабій О.М. на лікарняному.

Судове засідання відкладено на 25 квітня 2016 року про що сторони повідомлені належним чином під розписку.

25 квітня 2016 року сторони зявились в судове засідання, суд перейшов до розгляду справи по суті, сторони дали свої пояснення та судом задоволено клопотання про допит свідка, у звязку з чим оголошено перерву до 31 травня 2016 року.

31 травня 2016 року судове засідання не відбулось у звязку з перебуванням судді Бабій О.М. у відрядженні.

Продовжено перерву до 06 червня 2016 року, про що представник позивача та представник відповідача повідомлені під розписку (а.с.32 т.2).

06 червня 2016 року позивач та його представник, представник відповідача зявились в судове засідання, судом допитано свідка та представник позивача заявила клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для підготовки клопотання про витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні оголошено перерву до 17 червня 2016 року, про що сторони повідомлені належним чином під розписку (а.с.40 т.2).

17 червня 2016 року позивач не зявився в судове засідання, адвокат позивача ОСОБА_2 відмовилась брати участь у судовому засіданні без позивача, клопотання про витребування доказів не заявляла. У звязку з неявкою позивача в судове засідання та не повідомленням ним про причини неявки, в судовому засіданні було продовжено перерву до 04 липня 2016 року про що адвоката ОСОБА_2 та представника відповідача повідомлено під розписку, а позивачу надіслано повістку.

04 липня 2016 року позивач та адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, причини неявки суд не повідомили, позивач повістку про виклик в судове засідання на 04.07.2016 року отримав, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У звязку з неявкою позивача в судовому засіданні знову було продовжено перерву до 25 липня 2016 року, про що позивача повідомлено повісткою.

25 липня 2016 року позивач втретє не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило, клопотань від адвоката про витребування доказів не надходило. Повістку він отримав, повернувся конверт за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судова кореспонденція надсилалась за адресою, що вказана у позовній заяві, за вказаною адресою позивач отримував кореспонденцію, про свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Заяви про зміну місця проживання від позивача до суду не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду із тими самими вимогами з тих самих підстав.

Позивач тричі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався.

Відповідно до частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обовязок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обовязки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни протягом усього провадження у справі.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки в призначені судові засідання позивач систематично не зявляється, що розцінюється судом, як спроби, спрямовані на затягування розумного строку розгляду справи, враховуючи наявні в сукупності умови (належне повідомлення сторони, повторна неявка без поважних причин, відсутність заяви про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника) суд змушений залишити позовну заяву без розгляду, оскільки обставини справи свідчать про недодержання умов реалізації стороною позивача свого права на звернення до суду за захистом, а можливість застосування таких прав надалі не втрачена.

В той же час суд констатує, що саме по собі тривале перебування даної справи в суді не повязане із затягуванням розумних строків розгляду справи судом. Так, суд докладав усіх можливих зусиль задля розгляду справ в розумні строки, призначаючи щоразу засідання в найбільш зручні та прийнятні для учасників процесу дати, дотримуючись вимог ЦПК України. Крім того, позивач просить захистити його право на працю, строк розгляду трудового спору становить один місяць.

В той же час в прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини для встановлення розумності строку розгляду конкретної справи у національних судових органах вироблено у своїй практиці кілька взаємоповязаних критеріїв, зокрема:

- складність справи;

- поведінка заявника (тобто особи, яка звернулася до Європейського Суду);

- поведінка судових та інших державних органів;

- важливість предмету розгляду для заявника.

Щодо критерію «поведінки сторін», то слід вказати, що довга тривалість розгляду справи може бути визнана розумною, якщо сама справа є складною як з фактичного, так і з правового боку.

Таким прикладом, можна навести справу «Чірікоста і Віола проти Італії», де пятнадцятирічний строк розгляду було визнано Судом виправданим, оскільки самі заявники сімнадцять разів зверталися з проханням про відстрочення процесу і не заперечували проти шістьох перенесень розгляду, здійснених на підставі заяви іншої сторони у справі. У справах, де відповідачем виступала Україна та де тривалість розгляду справи була визнана розумною слід вказати справи «Тімотієвич проти України», де також тривалий розгляд справи було визнано «розумним» з огляду на те, що заявник систематично не зявлявся у судові засідання і Європейський суд констатував, що заявник явно не був зацікавлений у швидкому розгляді справи, а також справа «Бєлуха проти України», де розгляд справи протягом шести років також було визнано «розумним» тому, що заявниця систематично оскаржувала рішення судів нижчої ланки у судах вищих ланок з порушенням строків оскарження.

В той же час, протягом усього часу перебування справи в суді позивачем та його представником не подано заяви про розгляд справи за їх відсутністю, що унеможливлює і завершення цієї справи, зважаючи на положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом та виходячи лише з наявних у справі доказів.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-24063 ск 15, для вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду поважність причин повторної неявки в судове засідання позивача не мають правового значення, адже факт повторної неявки в судове засідання позивача незалежно від причин неявки є підставою для залишення позовної заяви без розгляду лише при наявності сукупності таких обставин як: факту належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи; відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на факт повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, ненадходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності, Суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бабій О.М.