АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5264/2016 Головуючий у І інстанції - Колесник О.М.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника АТЗТ «Кедр» Анопреєнко Г.Т. на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року у справі за скаргою АТЗТ «Кедр» до Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, стягувач - ОСОБА_3, про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні скарги АТЗТ «Кедр» до Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, стягувач - ОСОБА_3, про визнання дій державного виконавця Медведєвої О.О. вчинені 20.07.2015 року незаконними, скасування постанови про накладення штрафу від 25.08.2015 року у виконавчому провадженні №44941330.

В апеляційній скарзі представник АТЗТ «Кедр» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, мотивуючи тим, що ухвала є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи, суд невірно застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляції заперечувала та просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця були правомірними та законними.

Колегія суддів повністю погодитися із таким висновком суду першої інстанції не може.

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 2.04.2014 року було вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано АТЗТ «Кедр» не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні даною квартирою (а.с.52-53). Дане рішення набрало законної сили 17.09.2014 року та 1.10.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-123/12 (а.с.56-57).

3.10.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Валявським О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44941330 (а.с.58), копія якої була направлена боржнику (а.с.41). В постанові встановлено строк для добровільного виконання рішення суду - до 09.10.2014 року - та зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, відбудеться примусове виконання зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно з частинами 2 та 3 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час вселення, не є перешкодою для виконання рішення про вселення.

Як вбачається з матеріалів справи боржника неодноразово було повідомлено про примусове вселення стягувача (а.с.60-61; 67-70).

За змістом акту державного виконавця від 20.07.2015 року, прибувши до об'єкту вселення, було встановлено, що двері, які відділяють квартири № 38, № 39, № 40 від загального коридору облаштовані незаконно у відсутність дозвільної документації, тому за допомогою робочої сили стягувача був здійснений вільний доступ до її квартири, куди було її вселено (а.с.51).

Як пояснив представник АТЗТ «Кедр» Анопреєнко Г.Т., в подальшому 25.07.2015 року з метою збереження майна товариства за власні кошти він відновив вхідні двері, облаштувавши нові. Доказів передачі ключів від них та повідомлення про це стягувача судові не надано.

15.08.2015 року державний виконавець повторно склала акт про наявність вхідних зачинених дверей, які розділяють квартири № 38, № 39, № 40 від загального коридору і виконала повторне вселення стягувача. А 25.08.2015 року винесла постанову про накладення на АТЗТ «Кедр» адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції не перевірив належним чином чи було державним виконавцем дотримано вимог закону щодо належного повідомлення стягувача та боржника про час та місце виконання рішення суду щодо вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_2.

Як вбачається із наданого скаржником конверта ( а.с.27) , призначивши вселення ОСОБА_3 на 20 .07.2015 року, повідомлення до АТЗТ «Кедр» про вселення було направлено лише 21.07.2015 року. Суд першої інстанції належним чином не перевірив зазначену обставину , не дослідив виконавче провадження щодо належного повідомлення боржника про день виконання рішення.

Крім того, скаржник зазначив, що при вселенні державним виконавцем повинен був бути зламаний та замінений лише замок на вхідних дверях. Однак, державним виконавцем при вселенні була зламана стіна, про що свідчить фотографія ( а.с.112)

Відповідно до акту державного виконавця від 20.07.2015 року, прибувши до об'єкту вселення, було встановлено, що двері, які відділяють квартири № 38, № 39, № 40 від загального коридору облаштовані незаконно у відсутність дозвільної документації, тому за допомогою робочої сили стягувача був здійснений вільний доступ до її квартири, куди було її вселено.

Однак, як вбачається із рішення Дарницького районного суду м.Києва від 2.04.2014 року , ОСОБА_3 було відмовлено у позові про зобов'язання усунути перешкоди шляхом знесення перегородки з дверима на загальному коридорі.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки зазначеним обставинам та не перевірив, ким насправді була пошкоджена перегородка при вселенні ОСОБА_3 та зламано не лише замок , а і двері до квартир.

При перевірці зазначених обставин, суд першої інстанції повинен дати належну оцінку тому чи правомірно було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу боржника, за обставин, що двері при вселенні було демонтовано, а майно АТЗТ «Кедр» залишалося відкритим. Перевірити чи двері боржником встановлювалися для захисту майна чи для створення перешкод ОСОБА_3 у доступі до квартири.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасувати ухвалу суду першої інстанції, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника АТЗТ «Кедр» Анопреєнко Григорія Трохимовича задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року скасувати, а питання передати до суду першої інстанції .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді