Справа №628/4180/15-ц
Провадження №2/628/703/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Суддя Куп'янського міськрайонного суду Харківської області Скородєлова В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

У поданій до суду заяві, ОСОБА_1 просить про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно сільськогосподарські культури (незавершене виробництво), врожай 2016 року, у вигляді посівів рослин, що належить ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків 218423090, паспорт серії МК номер 573456, виданий 14 липня 1997 року Куп'янським МРВ УМВС України в Харківській області, а саме:

- врожай у вигляді посівів рослин соняшника , який знаходиться на земельній ділянці площею 68,2495 га, кадастровий номер :04:000:0005, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Харківська обл., Куп'янський р-н, с/рада Сеньківська, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 37;

- врожай у вигляді посівів рослин соняшника, який знаходиться на земельній ділянці площею 29,331 га, кадастровий номер :04:000:0006, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Харківська обл., Куп'янський р-н, с/рада Сеньківська, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 37;

- врожай у вигляді посівів рослин соняшника, який знаходиться на земельній ділянці площею 7,8007 га, кадастровий номер :04:000:0007, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Харківська обл., Куп'янський р-н, с/рада Сеньківська, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 37;

- рухоме майно - сільськогосподарські культури (незавершене виробництво), врожай 2016 року, у вигляді посівів рослин, що належить ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків 218423090, паспорт серії МК номер 573456, виданий 14 липня 1997 року Куп'янським МРВ УМВС України в Харківській області, а саме:

- врожай у вигляді посівів рослин соняшника , який знаходиться на земельній ділянці площею 68,2495 га, кадастровий номер :04:000:0005, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Харківська обл., Куп'янський р-н, с/рада Сеньківська, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 37;

- врожай у вигляді посівів рослин соняшника, який знаходиться на земельній ділянці площею 29,331 га, кадастровий номер :04:000:0006, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Харківська обл., Куп'янський р-н, с/рада Сеньківська, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 37;

- врожай у вигляді посівів рослин соняшника, який знаходиться на земельній ділянці площею 7,8007 га, кадастровий номер :04:000:0007, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Харківська обл., Куп'янський р-н, с/рада Сеньківська, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 37; в межах суми позову 2195141 грн.

Позивач зазначає, що 07 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір займу у простій письмовій формі, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_1 борг 23 вересня 2014 кошти у сумі 30000 доларів США та 120000 гривень, та 07 лютого 2015 року суму 645000 гривень на умовах трьох відсотків щомісячно (в прогресивній формі нарахування «проценти на проценти»), які був зобов'язаний повернути 01 вересня 2015 року. Станом на 28 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не повернув отримані ним від позивача ОСОБА_1 кошти за вказаним договором. Загальна сума боргу становить 2 195 141 гривні.

З урахуванням характеру заявлених позовних вимог (майнові вимоги) та враховуючи тривалість періоду, протягом якого відповідач ОСОБА_2 не виконує зобов'язання за договором, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову. Йому стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_2 оголосив про продаж належного йому врожаю, який ще не зібрано та знаходиться на вказаних земельних ділянках, відповідач може розпорядитися своїм майном шляхом відчуження на користь третіх осіб з метою уникнення примусового стягнення коштів за рахунок майна, що є причиною, у зв'язку з якою потрібно забезпечити позов. Накладення арешту вказане майно є єдиним можливим способом забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу у сумі 2195141 грн., що перевищує вартість вказаного нерухомого майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може забезпечуватися накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи із змісту вказаної статті, арешт застосовується у випадках забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Обираючи в якості заходів забезпечення позову накладання арешту на врожай у вигляді посівів соняшника та посівів рослин буряку, бахчі, суд враховує не тільки можливість спричинення відповідачеві збитків, але й настання незворотніх наслідків, в даному випадку в разі несвоєчасного збору врожаю можливе його як повне так і часткове знищення.

Враховуючи, що в разі залишення без задоволення заяви позивача про забезпечення позову, та в разі задоволення позову на користь позивача, права останнього порушені не будуть, так як вбачається із суті позовних вимог мова не йде про стягнення урожаю, який відповідач може отримати, а про стягнення суми боргу за розпискою, а тому враховуючи вищевикладене, суд вважає що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у Постанові №9 від 22.12.2006 року розяснює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд з викладених у заяві обставин та наявних в матеріалах справи даних, не вбачає можливим зробити висновок, що невжиття обраного позивачем виду забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Як вбачається з Постанови Пленум Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та за змістом ст. 293 ЦПК, окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Скородєлова