Справа № 185/1251/16-ц
Провадження № 2-о/185/63/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2016 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Палюх Т.Д., ознайомившись з заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2016 року заявник ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) Ю.О. звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю протягом п"яти років до часу відкриття спадщини( четверта черга спадкоємців за законом) із своєю бабою ОСОБА_3, померлою 28.10.2014року, в квартирі № 46 будинку№ 93 по вул. Новоодеській в місті Донецьку Донецької області.

У якості обставин вказує, що інших спадкоємців, крім її батька ОСОБА_2 - заінтересованої особи у справі, немає, спадковий спор між нею і батьком відсутній.

Але нотаріус не видає їй свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки факт спільного проживання встановлються за рішенням суду.

Подана заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України: в ній не зазначені докази на підтвердження обставин, на які заявник посилається, а саме: до заяви не додана письмова відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У спадкових справах суд перевіряє наявність (відсутність) інших спадкоємців шляхом витребування із нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини копії спадкової справи.

Оскільки спадкове нерухоме майно знаходиться на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, а спадкоємець за діючим законодавством має право звернутися до будь-якого нотаріуса на території, що підконтрольна Україні, при цьому місцем відкриття спадщини й буде місце його першого звернення до нотаріуса, заявнику необхідно додати до заяви письмову відмову нотаріуса, до якого вона звернулась.

Без надання вказаного документу суду неможливо вирішити питання, у якому провадженні (окремому чи позовному) слід розглядати справу.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України.

Тому заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Однак, вимоги вищезазначеної ухвали заявником у встановлений термін не виконані, тому заява підлягає поверненню.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання вважати неподаною та повернути заявнику.

Управлінню Державної казначейської служби України в м.Павлограді Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 суму судового збору 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп., сплачену на рахунок 0032, отримувач УДКСУ у м.Павлограді 22030001, код отримувача 37936856, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 згідно квитанції 0.0.485655419.1 від 05 січня 2016 року та суму судового збору 32 (тридцять дві) грн., сплачену на рахунок 0032, отримувач УДКСУ у м.Павлограді 22030001, код отримувача 37936856, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 згідно квитанції 0.0.489777778.1 від 15 січня 2016 року.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачи апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: Т. Д. Палюх