У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання виключити запис з Державного реєстру іпотек за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, на підставі рішення Печерського районного суду

м. Києва від 16 листопада 2010 року за нею визнано право власності на нежиле приміщення № 230 за літ. «А» - виставка-продаж будівельних товарів загальною площею 152,70 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_2 загальною площею 54,30 кв. м, жилою площею

36,60 кв. м, по АДРЕСА_1.

В результаті поділу спільного майна подружжя її колишній чоловік - ОСОБА_7 втратив право власності на вказані об'єкти нерухомого майна. В той же час, реалізувати належні їй повноваження щодо володіння, користування та розпорядження майном не може через існування у Державному реєстрі іпотек запису з порядковим номером № 8796068 від 11 червня 2009 року про обтяження належного їй нерухомого майна іпотекою, на підставі договору іпотеки від 11 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_7 та громадянином Литовської Республіки - ОСОБА_8.

На її звернення до відповідача з проханням виключити запис з Державного реєстру іпотек, отримала відмову, у зв'язку з чим просила суд зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ВербуВ.М. виключити з Державного реєстру іпотек запис з порядковим номером № 8796068 від 11 червня 2009 року про обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1 та нежилого приміщення АДРЕСА_3, внесений до Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б. на підставі договору іпотеки від 11 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2012 року позов задоволено.

Зобов'язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ВербуВ.М. виключити з Державного реєстру іпотек запис з порядковим номером № 8796068 від 11 червня 2009 року про обтяження квартири АДРЕСА_1 та нежилого приміщення

АДРЕСА_3 іпотекою, внесений до Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б. на підставі договору іпотеки

від 11 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_7 і громадянином Литовської Республіки ОСОБА_8 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що за умовами договору іпотеки від 11 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, іпотекодавець не має права без письмової згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки будь-яким способом, передбаченим законодавством.

Встановивши, що рішенням Печерського районного суду м. Києва вирішено питання про визнання за позивачем права власності на спірні приміщення без участі ОСОБА_8 та врахувавши, що на час прийняття вказаного рішення нерухоме майно перебувало під арештом на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 12 жовтня 2010 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун О.М. Ситнік