Справа № 505/5782/15-ц
Провадження № 2/505/326/2016
12.01.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
повна назва суду
в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді_______________________________________
судді ______________________________________
при секретарі Марченко Н. Б.,
представника громадськості
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області
цивільну справу за позовом
про стягнення аліментів
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, до повноліття дитини.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації повістки не отримав і до відділення зв'язку за отриманням судової повістки не з'явився, у зв'язку з чим суд відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду.
Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши позивачку, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом, з 2001 по 2015 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 24.09.2002 року, знаходячись в шлюбі, позивачка народила дитину ОСОБА_3. Батьком дитини, згідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖД № 394422, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції записаний відповідач .
Дитина мешкає разом із матір'ю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, на її звернення з даного приводу не реагує. Інших осіб, які знаходяться на його утриманні, відповідач не має. Позивачка утримувати самостійно дитину не спроможна, а тому змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших істотних обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, він має нерегулярний, мінливий дохід. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Таким чином при визначені розміру у твердій грошовій сумі, позовні вимоги про розмір аліментів в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволеню не підлягають.
За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
ОСОБА_2 є працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я суду не надано. Крім того, відповідачем та його представником не зазначено та не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім ОСОБА_3, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.
Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір№ 3674-VІ від 08.07.2011 р. позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.
Таким чином, судові витрати по справі, які складають відповідно до ЗУ Про судовий збір 487,20 грн., слід стягнути з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180 - 184, 190 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 208 - 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 26 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24 вересня 2020 року.
Рішення суду в частині стягування аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) судовий збір на користь держави, в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Котовським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.П. Драгомерецька