АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3202/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 22-ц/789/913/16 Доповідач - Дикун С.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія Альфа Страхування" ОСОБА_2; представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4; представника відповідача ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України - ОСОБА_6; відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія Альфа Страхування" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства Страхова компаніяАльфа Страхування, третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства Страхова компанія Альфа Страхування про солідарне стягнення збитків, спричинених унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 357903,29 грн та 550 грн компенсації вартості оцінки автомобіля. ОСОБА_3 посилається на ті обставини, що 11.11.2014р. із вини відповідача водія ОСОБА_7 та водія ОСОБА_8, який працює у ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої його автомобілю були завдані значні механічні пошкодження. При оцінці встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 357 903,29 грн. Підтверджуючі вартість ремонту документи були направлені в Страхову компанію «Альфа Страхування» для виплати страхового відшкодування, оскільки автомобіль «Тойота Лендкрузер Прадо» був застрахований за програмою «Каско». Проте, Страхова компанія відмовилася виплатити страхове відшкодування на суму вартості відновлювального ремонту, посилаючись на те, що автомобіль згідно з проведеним Страховою компанією звітом є фізично-знищеним, ремонт автомобіля є недоцільний, а тому виплата страхового відшкодування буде проводитися на суму вартості залишків автомобіля.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_3 357 903,29 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 3654 грн. в повернення сплаченого судового збору. В частині позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення із ПАТ «СК «Альфа Страхування» 550 грн. понесених витрат на оцінку - в задоволенні відмовлено. В частині позовних вимог ОСОБА_3 про солідарне стягнення страхового відшкодування із ОСОБА_7 та ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - в задоволенні відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ СКАльфа Страхування подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції ухвалив незаконне і необгрунтоване рішення, оскільки висновки суду, викладені у рішенні, суперечать фактичним обставинам справи, спростовуються доказами, що наявні в матеріалах справи. Суд не зясував обставини, які мають суттєве значення для справи, дав невірну оцінку доказам у справі, оцінив їх вибірково, а не у їх сукупності, чим порушив вимоги ст. 212 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду до скасування, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 14.01.2015р. по справі №607/19722/14п ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і встановлено, що11 листопада 2014 року близько 10 год., ОСОБА_7, керуючи транспортним засобом марки «Хонда Акорд», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» на 155 км. + 277 м. при перестроюванні з крайньої лівої смуги в праву, в порушення вимоги п. 10.1 ПДР України, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та, в порушення вимог п. 10.3 ПДР України, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку автомобілю «Тойота Лендкрузер», номерний знак НОМЕР_2, котрим керував ОСОБА_9, створив, таким чином, останньому аварійну ситуацію, в ході розвитку якої автомобіль «Тойота Лендкрузер» зіткнувся з автогрейдером ГС 1402, номерний знак ВО 01046. Внаслідок вищевказаного зіткнення автомобіль «Тойота Лендкрузер» отримав механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12.01.2015р. по справі №607/19721/14-п ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що винний 11 листопада 2014 року, близько 10 год., на 155 км. автомобільної дороги «Стрий-Тернопіль-Кіровгорад-Знам'янка», керуючи транспортним засобом «Автогрейдер ТС 14.02», номерний знак ВО 01046 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу порушив вимогу дорожнього знаку 2.1 Д.1 «Дати дорогу», внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Хонда Акорд», номерний знак НОМЕР_1 , який під дією фізичного натиску керованого ним автомобіля в'їхав в автомобіль «Тойота Лендкрузер» номерний знак НОМЕР_2 . В результаті зіткнення автомобіль «Тойота Лендкрузер» отримав механічні пошкодження.

Позивач є власником автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 1», номерний знак НОМЕР_2, 2014 року випуску, про що свідчить копія реєстраційного посвідчення.

Згідно з Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 19.03.2014р. №0791544(далі Договір страхування) цивільна відповідальність власника автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 1», номерний знак НОМЕР_2 , 2014 року випуску - страхувальника ОСОБА_3 була застрахована страховиком ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» за програмою страхування «КАСКО», страхова сума 440 931 грн., страховий платіж 24824,42 грн. Вигодонабувачем до Договору страхування є ПАТ «Кредобанк».

Відповідно до довідки ПАТ «Кредобанк» від 14.04.2015р. №143-11352/15 у зв'язку з повним виконання зобов'язань ОСОБА_3М по Кредитному договору №3213.13.00.2106 від 20.03.2014р., укладеного з ПАТ «Кредобанк», знята заборона на відчуження майна, а саме автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 1», номерний знак НОМЕР_2, 2014 року випуску.

Згідно з висновком оцінки від 11.12.2014р. ДП «Експерт-Сервіс Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 1», номерний знак НОМЕР_2, 2014 року випуску, складає 357 903,29 грн.

12 листопада 2014 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і додав звіт про оцінку автомобіля ДП «Експерт-Сервіс Авто».

Згідно із Звітом №1752/14 від 17.11.2014р., який проводився на замовлення ПАТ «СК «Альфа Страхування» СПДФО «Експерт-Сервіс» вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 1», номерний знак НОМЕР_2, 2014 року випуску, складає 399 445,79 грн.

24 грудня 2014 року ПАТ «СК «Альфа Страхування» направило позивачу лист №3472.206.14.01-0612.12, в якому страхувальника повідомлено, що згідно п. 15.12 Договору добровільного страхування під повною загибеллю транспортного засобу розуміються випадки, коли вартість відновлювального ремонту складає більше як 70% від ринкової вартості транспортного засобу на дату настання страхового випадку. Згідно п. 14.2 ринкова вартість спірного транспортного засобу на момент настання страхової події визначена ОСОБА_2 автотоварознавчої експертизи (дослідження), яка проведена спеціалізованою організацією ЗАТ УЦПЗ «Експерт-Сервіс». Згідно з проведеним висновком вартість ремонту становить 399 445,79 грн., вартість транспортного засобу на момент події становить 562 464 грн., відношення вартості ремонту до вартості транспортного засобу становить 71,02%. Таким чином, ремонт автомобіля економічно не доцільний і автомобіль не підлягає ремонту за умовами договору страхування. Вартість залишків Страховою компанією була отримана із мережі Інтернет, що передбачено п.п. 14.4.2.3 Договору. Тому, згідно із зобовязуючою пропозицією вартість спірного транспортного засобу після ДТП становить 450000 грн. Страховою компанією прийнято рішення про відсутність правових підстав для виплати позивачу страхового відшкодування, так як вартість залишків автомобіля є більшою за страхову суму.

У звязку із протиріччями у висновках оцінювачів щодо вартості відновлюваного ремонту автомобіля внаслідок ДТП за клопотанням ПАТ «СК «Альфа Страхування» була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №3189 від 31.03.2016р., складеного експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 1», номерний знак НОМЕР_2 , 2014 року випуску до його пошкодження у ДТП 11.11.2014р. становила 562 988 грн. Вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля, пошкодженого у ДТП 11.11.2014р., становила 380746,50 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи на користь позивача із приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Альфа Страхування" страхове відшкодування в межах суми заявленого позову - 357903,29 грн, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що вказаний відповідач не виконав своїх обовязків за Договором страхування.

Однак, повністю погодитись із зазначеним висновком суду колегія суддів не може, оскільки він суперечить нормам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За правилами ст.ст. 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Згідно із п. 12.4.3 Договору страхування (Частина ІІ) страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк, а саме, встановлений в Розділі 15 Договору страхування і в межах ліміту відшкодування.

Із матеріалів справи, висновку судової автотоварознавчої експертизи №3189 від 31.03.2016 року вбачається, що ринкова вартість спірного автомобіля становить 562988,00 грн.(Рв) Вартість відновлювального ремонту -380746,50 грн.(Свр)

Відповідно до п.7.1 частини І Договору страхування страхова сума 440931,00 грн.(СС) Франшиза (Ф) 0,00 грн.

Тобто, відношення страхової суми до ринкової вартості спірного автомобіля 78% (440931,00 грн./ 562988,00 грн*100%).

П.15.5.12 частини ІІ Договору страхування передбачено, якщо відношення страхової суми до ринкової вартості на дату настання страхового випадку менше, ніж 90%, то розмір страхового відшкодування визначається за формулою СВ= Свр*СС/ Рв-Ф, що відповідно становить СВ = 380746,50 * 440931 / 562988 = 298199,85 грн.

Отже, з урахуванням наведених умов Договору страхування та обставин справи ПрАТ "Страхова компанія Альфа Страхування" була зобовязана виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 298199,85 грн. (про що ПрАТ "Страхова компанія Альфа Страхування" підтвердила в апеляційній скарзі а.с.108 т.2), котре, за відсутності добровільної виплати, підлягає стягненню у судовому порядку.

Що ж до доводів ПрАТ "Страхова компанія Альфа Страхування" в апеляційній скарзі, що страхове відшкодування виплачується страхувальнику в два етапи, відповідно до П.15.5.2 Договору страхування, то даний порядок, відповідно до умов зазначеного Договору, може застосовуватись в порядку добровільної виплати страхового відшкодування, а тому колегія суддів не може зважати на ці доводи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріальногоо права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

З урахуванням вищенаведеної норми, колегія суддів не може погодитись із висновком суду в частині відмови у задоволенні вимог про солідарне стягнення страхового відшкодування із ОСОБА_7 та ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Вирішуючи ці вимоги суд виходив з того, що вони безпідставно та необґрунтовано заявлені при встановлених вище обставинах і результаті вирішення спору, а також за відсутністю у цих відповідачів солідарного обов'язку по сплаті страхового відшкодування позивачу.

За вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із вимогами до ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства Страхова компанія Альфа Страхування про солідарне стягнення коштів матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. (а.с.2-3 т.1) Позовних вимог не змінював і не уточнював, що підтвердив в апеляційному суді 05.07., 11.07.2016 року представник позивача. Відносно зазначених вимог було відкрите провадження у справі, проводились судові засідання та ухвалою суду від 25.05.2015 року була призначена судова автотоварознавча експертиза (а.с.265 т.1), а також цивільну справу за вказаним позовом було передано від одного головуючого- судді у звязку із закінченням повноважень до іншого. (а.с.7 т.2) Однак, як вбачається із ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 24.07.2015 року (а.с.41), суд у вступній частині ухвали помилково зазначив позовні вимоги - стягнення страхового відшкодування.

При цьому суд усунувся від вирішення заявлених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у вигляді пошкодження автомобіля до ОСОБА_7; ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, з вини водія якої ОСОБА_8 та водія ОСОБА_7 сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача.

За вимогами ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме із ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ОСОБА_7 слід стягнути майнову шкоду, завдану автомобілю позивача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, як різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача, що в межах суми заявленого позову становить 357903,29 грн та визначеним судом страховим відшкодуванням 298199,85 грн.

ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ОСОБА_7 слід стягнути 59703,44 грн у рівних частках - по 29851,72 грн із кожного, відповідно до обставин, що мають істотне значення, ступеня вини у даній дорожньо-транспортній пригоді, що підтверджується матеріалами адміністративних справ №607/19721/14-п та №607/19722/14п.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, норми пп.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат та стягнути на користь позивача із публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 3044,45 грн сплаченого судового збору, а і з ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та ОСОБА_7 по 304,77грн сплаченого судового збору із кожного.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 319, 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Альфа Страхування" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства Страхова компаніяАльфа Страхування, третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України задовольнити частково.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (м.Київ, проспект Воззєднання, 19, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 298199,85 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (46001, м.Тернопіль, вул.О.Кульчицької,8 ідентифікаційний код 31995099) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 29851,72 грн матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3, вул.Березова,10А м.Тернопіль; паспорт серії МС 092164, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 19.07.1996 року ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 29851,72 грн матеріальної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (м.Київ, проспект Воззєднання, 19, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 3044,45 грн сплаченого судового збору.

Стягнути із ОСОБА_5 підприємства Тернопільський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (46001, м.Тернопіль, вул.О.Кульчицької,8 ідентифікаційний код 31995099) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 304,77грн сплаченого судового збору.

Стягнути із ОСОБА_7( ІНФОРМАЦІЯ_3, вул.Березова.10А м.Тернопіль; паспорт серії МС 092164, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 19.07.1996 року ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 304,77грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.І. Дикун

Судді: Т.С. Парандюк

ОСОБА_10