Справа № 308/212/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах себе та ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах себе та недієздатного ОСОБА_2 до відповідача - Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, за якою просить суд: визнати право власності за позивачами на майно в рівних долях, яке належало їх матері ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності за № 40 від 26 березня 1997 року в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ними був втрачений оригінал свідоцтва про право власності на житло, що перешкоджає оформленню права спадкування аз законом за померлою матірю.

Позивачі в судове засідання не прибули, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, проте надали заяву про розгляд справи без їх участі, за якою також уточнили свої позовні вимоги та просили суд: визнати право власності за позивачами на квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 35/14, в ? частині за кожним, тобто в рівних долях, яка належала їх матері ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності за № 40 від 26 березня 1997 року в порядку спадкування.

Представник відповідача також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте подав заяву за якою просить суд розглянути уточнені позовні вимоги на підставі наявних у справі доказів за його відсутності.

Представник третьої особи також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте подав заяву за якою просить суд розглянути уточнені позовні вимоги на підставі наявних у справі доказів за його відсутності.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2013 року померла мати позивачів ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 157433).

Наданими суду доказами підтверджується, що перший позивач - ОСОБА_1 народився 01 травня 1969 року від батьків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 207295).

Другий позивач ОСОБА_2 народився 14 серпня 1977 року від батьків: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 262320).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2015 року у справі № 308/4270/15-ц було визнано недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено на ним опіку призначивши його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за цією ж адресою.

Наданим суду свідоцтвом про право власності на житло від 26.03.1997 року підтверджується, що квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 35/14, належить на праві приватної, спільної сумісної власності: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, внаслідок її приватизації.

Відповідно до довідки ЖРЕР № 5 від 24.03.2015 року № 42 ОСОБА_4 була зареєстрована у квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 35/14, до дня смерті проживали та були зареєстровані за цією адресою: сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Наданою суду довідкою КП «Архітектурно планувальне бюро» від 30.11.2015 року № 1606 також підтверджується, що станом на 31.12.2012 року зазначена квартира була зареєстрована в БТІ м. Ужгорода за всіма вказаними у свідоцтві особами.

Судом було витребувано у нотаріуса спадкову справу, заведену за померлою ОСОБА_4 та отримано відповідь від 10.06.2016 року № 18/01-16, відповідно до якої спадкова справа за нею не заводилася.

Звернення до суду з відповідним позовом зумовлено втратою оригіналу свідоцтва про право власності на майно та неможливістю внаслідок цього оформити спадщину за законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки сини померлої ОСОБА_4, які є позивачами у цій справі, були зареєстровані і проживали у спадковому майні: квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 35/14, на момент її смерті вони вважаються такими, що прийняли спадщину, є спадкоємцями першої черги за законом, право власності на зазначено майно було зареєстровано за померлою у встановленому законом порядку, проте втрачений правовстановлюючий документ на квартиру, що є перешкодою у оформленні ними своїх прав, позов слід задовольнити частково, визнавши за ними право власності на 1/6 частину зазначеного спадкового майна, в задоволенні решти позовних вимог відмовити, оскільки їх право власності на 1/3 частину майна за кожним було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача, оскільки позов відповідачем не оспорювався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1220-1221, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 35/14, в 1/6 частині за кожним, в порядку спадкування за законом за померлою 02.07.2013 року матірю - ОСОБА_3.

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7