АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, третя особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання наказу і розпорядження про звільнення незаконними, їх скасування та поновлення на роботі,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6059/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка В.В., третя особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання наказу і розпорядження про звільнення незаконними, їх скасування та поновлення на роботі.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що подання про звільнення ОСОБА_2 було підписано особою, яка не мала на те відповідних повноважень, чим було порушено Порядок укладання контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Також зазначає, що ОСОБА_2 не було повідомлено про звільнення в строк, передбачений контрактом, а тому контракт є пролонгованим, а ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді, яку обіймав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ПісковенкоІ.А. в інтересах Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка В.В., проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2, Київський міський голова Кличко В.В., представник Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 та Кличко В.В. забезпечили явку в судове засідання своїх уповноважених представників, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі розпорядження від 30 листопада 2012 року № 218 «Про призначення ОСОБА_2» та наказу від 17 грудня 2012 року № 594-к «Про призначення ОСОБА_2», ОСОБА_2 на контрактній основі було призначено директором комунального закладу «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України в м. Києві» з 17 грудня 2012 року по 17 грудня 2013 року (а.с.10, 11).

23 травня 2013 року між Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2, як директором «Всеукраїнського парку пам'яті борців за свободу і незалежність України в м. Києві», що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва № 050/3936, було укладено контракт (а.с.12-21).

Листом заступника голови Київської міської державної адміністрації Старостенко Г.В. від 22 вересня 2015 року № 005-1412 було направлено подання Київському міському голові Кличку В.В. щодо звільнення ОСОБА_2 із займаної посади директора комунального закладу «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України в м. Києві» у зв'язку із закінченням терміну дії контракту (а.с.66).

Київським міським головою Кличком В.В. було доручено керівнику апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Бондаренку В.В. розглянути питання, що порушується у листі від 22 вересня 2015 року № 005-1412, який, в свою чергу делегував повноваження щодо розгляду питання про звільнення позивача заступнику керівника апарату Стекленьовій Т.А. та заступнику голови Київської міської ради Старостенко Г.В. для розгляду в установленому порядку.

Відповідно до листа від 05 жовтня 2015 року № 005-1489, підписаного заступником голови Київської міської ради Старостенко Г.В., ОСОБА_2 було повідомлено про закінчення строку контракту (а.с.22).

Як вбачається з витягу із журналу відправлення службових листів та фіскального чеку № 9990, вперше вказаний лист був направлений ОСОБА_2 07 жовтня 2015 року. Разом з тим, позивач вказаний лист не отримав (а.с.61, 63-64).

Вказане повідомлення було направлено позивачу повторно 10 листопада 2015 року, що підтверджується витягом із журналу відправлення службових листів та фіскальним чеком № 3091, яке ОСОБА_2 отримав 10 грудня 2015 року (а.с.62-63, 65).

17 грудня 2015 року на підставі розпорядження Київського міського голови Кличка В.В. № 921 «Про звільнення ОСОБА_2» та наказу директора до Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 477-к «Про звільнення ОСОБА_2», позивача було звільнено із займаної посади директора комунального закладу «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України в м. Києві» (а.с.8, 9).

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка В.В., просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Київського міського голови № 921 від 17 грудня 2015 року, визнати незаконним та скасувати наказ директора Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації № 477-к від 17 грудня 2015 року та поновити його на посаді директора комунального закладу «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України у м. Києві» з 17 грудня 2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що вказане розпорядження та наказ є незаконними, оскільки рішення про його звільнення прийняте відповідачем без належних повноважень. Він не отримував повідомлення про припинення трудових правовідносин, а тому контракт вважається продовженим на невизначений термін.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 2 ч. 1, ч. 2 ст. 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може укладатись на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках. Передбачених законодавчими актами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з п. 4.2.1 контракту №050/3936, який укладено 23 травня 2013 року між Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ОСОБА_2, контракт припиняється після закінчення строку його дії.

Згідно з п. 4.5. контракту, якщо сторони не ініціювали припинення контракту за два місяці до закінчення строку дії контракту, то він вважається продовженим на рівнозначний термін, визначений в контракті.

Якщо контракт розривається на підставах, передбачених контрактом, але не передбачених законодавством, про це зазначається в трудовій книжці з посиланням на пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (п. 4.6. контракту).

Станом на 17 грудня 2015 року Департамент культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не прийняло рішення щодо продовження дії контракту з ОСОБА_2, а тому строк дії контракту припинився 17 грудня 2015 року. Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконними та скасування розпорядження Київського міського голови №921 від 17 грудня 2015 року та наказу Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №477-к від 17 грудня 2015 року про звільнення позивача із займаної посади директора комунального закладу «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України в м. Києві» у зв'язку із закінченням строку дії контракту.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що подання про звільнення ОСОБА_2 було підписано особою, яка не мала на те повноважень, чим було порушено Порядок укладання контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Так, положення п. 29 Порядку укладання контрактів з керівниками підприємств, установ і організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 15 липня 2013 року № 118, які на думку ОСОБА_2 були порушенні під час його звільнення, стосуються комунальних підприємств, установ, організацій, а не закладів культури.

Відповідно до положень п.1 ст. 1 Закону України «Про культуру» та Статуту комунального закладу «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України у м. Києві», затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 24 червня 2011 року № 1063 (у редакції станом на 17 грудня 2015 року ) комунальний заклад «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України в м. Києві» є закладом культури та у своїй діяльності керується цим статутом.

Згідно з вказаним статутом комунальний заклад «Всеукраїнський парк пам'яті борців за свободу і незалежність України у м. Києві» є прибутковим закладом, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Києва та підпорядкований Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Відповідно до п. 4.1 статуту, керівництво діяльністю Парку здійснюється директором, який призначається на посаду і звільняється з посади Київським міським головою за поданням начальника Департамент культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та погодженням з заступником голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків.

Відтак, враховуючи викладене, процедура попередження щодо розірвання контракту порушена не була.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не було повідомлено про звільнення в строк, передбачений контрактом, є також безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з п. 4.5. контракту, якщо сторони не ініціювали припинення контракту за два місяці до закінчення строку дії контракту, то він вважається продовженим на рівнозначний термін, визначений в контракті.

07 жовтня 2015 року на адресу ОСОБА_2 було направлено лист-повідомлення від 05 жовтня 2015 року № 005-1489, підписаний заступником голови Київської міської ради СтаростенкоГ.В., про те, що контракт на новий термін з ОСОБА_2 укладатись не буде (а.с.61, 63, 65).

Згідно з відомостей УДППЗ «Укрпошта» (відстеження пересилання листа-повідомлення за № 961), вказаний лист надійшов на адресу поштового відділення позивача 09 жовтня 2015 року (за 2 місяці до закінчення терміну контракту), проте, з невідомих причин був повернений за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

10 листопада 2015 року даний лист було повторно направлено на адресу ОСОБА_2 (а.с.62-64).

Тобто, Департамент культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ініціювало припинення контракту в строк, встановлений п. 4.5. цього контракту.

Натомість, позивач ототожнив порядок ініціювання припинення контракту з порядком повідомлення про звільнення, який не було передбачено контрактом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль