У х в а л а

27 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до селянського фермерського господарства «Белік», третя особа - відділ Дерземагентства у Сахновщинському районі Харківської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до селянського фермерського господарства «Белік» (далі - СФГ «Белік») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 10,61 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. В 2011 році між нею та СФГ «Белік» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки на 10 років. Вважає, що в спірному договорі оренди земельної ділянки відсутня істотна умова про порядок перегляду орендної плати, а відповідачем не надано згоди на її пропозицію збільшити розмір орендної плати.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та СФГ «Белік».

Зобов'язано СФГ «Белік» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку, розташовану на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 лютого

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Виходячи з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що у відповідності до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, складають і підписують договір.

При цьому, спірний договір укладено з урахуванням приписів ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», якою визначено істотні умови договору.

Пунктом 6 договору оренди передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексацій, визначених законодавством.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що умова про зміну розміру орендної плати не є істотною умовою, відсутність якої мала б наслідком визнання договору недійсним, що ОСОБА_4 з позовом про зміну умов договору чи його розірвання до суду не зверталась, заборгованість зі сплати орендних платежів відсутня, СФГ «Белік» добросовісно виконує обов'язки, покладені на нього за договором оренди земельної ділянки, укладеним між ним та позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 25 лютого

2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко