Справа № 175/1121/16-ц
Провадження № 2/175/464/16
Рішення

Іменем України

17 травня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

В березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 04 вересня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказала на те, що 04 вересня 2015 року року померла її мати ОСОБА_2. Згідно з заповітом від 22 березня 2012 року, ОСОБА_2 заповідала наступне: належну їй земельну ділянку площею 3,860 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, заповіла: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач не мала можливості її прийняти, у звязку з хворобою. З цієї причини нею подано заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини вже після спливу встановленого Законом шести місячного терміну, тобто 15 березня 2016 року. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2015 року, померла мати позивача ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації смертей 2015 року 08 вересня зроблено відповідний запис за №863, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №640666 (а.с.8).

Згідно з заповітом від 22 березня 2012 року, посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого: земельну ділянку площею 3,860 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.9).

У судове засідання позивач не з'явилась, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника.

Представник третьої особи восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в шість місяців.

Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1270 ЦК України, визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №640666 (а.с.8) виданим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом посвідченим державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 1-560 від 22.03.2012 року (а.с.9).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України.

Як зазначено вище, внаслідок збігу обставин, що не залежать від волі позивача, а саме ОСОБА_1 в період шести місячного строку для прийняття спадщини, була тяжко хвора, що підтверджується виписним епікризом та випискою з медичної картки хворої (13-17), отже строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України був пропущений з поважних причин.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, призначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 04 вересня 2015 року - два місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57- 61, 209, 212-215 ЦПК України, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 вересня 2015, з дня набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Воздвиженський