Справа № 750/4235/16-ц
Провадження № 2/750/1549/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за нею право власності на ? ідеальну частину житлового будинку з надвірними будівлями № 33 по вул. Бобровицькій в м. Чернігові, що належала ОСОБА_3, яка померла 08.03.2009 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2009 року в Першій чернігівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 968/2009 до майна померлої ОСОБА_3, яка на день смерті постійно мешкала у м. Чернігові по вул. Бобровицькій, буд. 33. Відповідно зазначеній спадковій справі, позивач та її брат ОСОБА_2 прийняли спадщину та є спадкоємцями за заповітом. Спадкодавцем ОСОБА_3 заповіт був складений шостого лютого 2003 року та посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі № 497 від 06.02.2003 року. Згідно розпорядження за заповітом, на випадок смерті спадкодавця все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те. що на день смерті спадкодавця буде йому належати і на що він за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Бобровицькій в місті Чернігові, було заповідано в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Вирішуючи питання рівномірного розподілу спадщини позивач та її брат ОСОБА_2 за спільною домовленістю визначились, що у зв'язку з неможливістю реального (фізичного) розподілу домоволодіння, позивач фактично приймає у спадщину житловий будинок №33 з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Бобровицькій в місті Чернігові (в цілому) для обслуговування і ведення господарства, а її брат успадковує грошові вклади на ощадній книжці спадкодавця та інше рухоме майно: меблі, техніку, інвентар та інше майно спадкодавця. Після цього позивач за власні кошти зробила в зазначеному домоволодінні ремонт (встановлення сучасних систем опалення, утеплення будинку та інше). Також, після смерті спадкодавця ОСОБА_3, вона постійно займається обслуговуванням будинку та прилеглої території. Тому, після закінчення терміну для прийняття спадщини, позивач звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи з метою оформлення спадщини, виходячи із домовленості з братом та враховуючи те, що спадковий житловий будинок не підлягає реальному розподілу, але державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом тільки на 1/2 вищезгаданого житлового будинку. В зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на цільне домоволодіння унеможливлюється відмовою відповідача реєструвати спадщину на нерухомість, тому питання оформлення та визнання права власності можливе лише в судовому порядку. Таким чином, враховуючи те, що позивач фактично прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, однак не має можливості оформити в установленому порядку спадкову нерухомість, вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони не зявились, до його початку надали до суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 вересня 2009 року в Першій чернігівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 968/2009 до майна померлої ОСОБА_3, яка на день смерті постійно мешкала у м. Чернігові по вул. Бобровицькій, буд. 33, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину та є спадкоємцями за заповітом від шостого лютого 2003 року, що посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі № 497 від 06.02.2003 року.

На день смерті спадкодавцеві ОСОБА_3 належав будинок з надвірними будівлями № 33, що знаходиться по вул. Бобровицькій в м. Чернігові.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

Статтею 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 357 ЦК України співвласник майна має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, враховуючи те, що позивач за власні кошти зробила поліпшення будинку з надвірними будівлями № 33 по вул. Бобровицькій в м. Чернігові, що належав ОСОБА_3 та на даний час належить сторонам на праві спільної часткової власності, зазначене повністю визнається відповідачем, а державна реєстрація права власності на цільне домоволодіння унеможливлюється відмовою відповідача реєструвати в порядку спадкування зазначене нерухоме майно в установленому законом порядку, позов в частині визнання за позивачем права власності на незареєстровану на даний час ? ідеальну частину житлового будинку № 33 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Бобровицькій в м. Чернігові з метою набуття позивачем права власності на домоволодіння в цілому, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 292, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? ідеальну частину житлового будинку з надвірними будівлями № 33 по вул. Бобровицькій в м. Чернігові, що належала ОСОБА_3, яка померла 08.03.2009 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів, в порядку, визначеному ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя