Справа № 139/652/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

26 липня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. секретаря судових засідань Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Михайловецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, проте не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_2 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився. У п. 2 позовної вимоги просив справу слухати у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України (зворот а.с. 2).

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача - Михайловецької сільської ради, подали до суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с. 26, 28, 29).

Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-14), довідками виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 465 від 19 липня 2016 року, № 408 від 13 липня 2016 року (а.с. 7, 16) стверджується, що житловим будинком по АДРЕСА_1, який було побудовано у 1959 році (а.с. 15) володів і користувався ОСОБА_4.

Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Михайлівці, а відповідній сільській раді - видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 8).

З довідки виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 410 від 13 липня 2016 року (а.с. 17) слідує, що свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не видавалось.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4, склав заповіт (а.с. 6), який посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайловецької сільської ради 29 квітня 2003 року. Цим заповітом ОСОБА_4 все своє майно, що буде належати йому на день смерті заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Зазначений заповіт за даними виконавчого комітету Михайловецької сільської ради та за даними зі Спадкового реєстру (а.с. 30) не змінено і не відмінено.

ОСОБА_3 (а.с. 27) у заяві до нотаріальної контори, підписаній 07 червня 2016 року, відмовилась від своєї частки у спадщині, яка залишилась після смерті батька на користь сина померлого - ОСОБА_2 (а.с. 18).

Свідоцтвом про смерть (а.с. 4), свідоцтвом про своє народження (а.с. 5) заповітом (а.с. 6), заявами ОСОБА_3 про відмову від спадщини (а.с. 18) та про визнання позову (а.с. 26), довідкою виконавчого комітету Михайловецької сільської ради № 465 від 19 липня 2016 року (а.с. 7) позивач довів, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерть батька ОСОБА_4, який має право і прийняв спадщину.

Крім того, оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 82/2016 стверджується, що спадкові права після смерті ОСОБА_4 ніким не оформлялися, а спадщину прийняв лише позивач шляхом подачі в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини (а.с. 34)

Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного натаріального округу своїм роз'ясненням № 250/01-16 від 18 липня 2016 року (а.с. 20) відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, позивач не може захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними спорудами), яке залишилось після смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 80, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 100% житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________