Справа № 536/638/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі й гідності, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про захист честі й гідності.

Позивач в своїй позовній заяві вказувала, що вона, ОСОБА_1, є донькою відповідача - ОСОБА_2. З вересня 1997 року вона працювала на його підприємстві спочатку бухгалтером, потім головним бухгалтером.

В квітні 2015 року, переконавшись у подружніх зрадах її чоловіка ОСОБА_3, вона з ним розлучилась, але батьки її в цьому не підтримали, прийнявши сторону її чоловіка.

Восени 2015 року між відповідачем та ОСОБА_4 виник конфлікт. ОСОБА_2 поставив умову, що вона повинна працювати з колишнім чоловіком. Позивач не погодилась з цією вимогою, тому написала заяву на звільнення. Звільнившись з МПП «Карєв» (підприємство, де відповідач є директором і де працює її колишній чоловік).

Після конфлікту з відповідачем ОСОБА_4 продовжила працювати як фізична особа - підприємець, і таким чином вона фактично стала відповідачу прямим конкурентом. Відповідач почав знищувати її підприємницьку діяльність різними шляхами та чинити на неї моральний тиск.

Через цей конфлікт у позивача настали тяжкі часи як в плані морального, так і фінансового стану. Відповідач перейшов до помсти. А саме:

- відповідач безпідставно та постійно звинувачує її в «шахрайстві», «крадіжках» на його підприємстві, в аморальній поведінці як жінки, ображає позивача нецензурно перед клієнтами, погрожує їй фізичною розправою та знищенням як підприємця та тим, що залишить її без засобів для існування, посадить за грати, а дитину забере.

Позивач ОСОБА_1 - порядна людина, ніколи не бажала комусь поганого, на його підприємстві працювала 18 років, авторитет заробила перед постачальниками, клієнтами, який відповідач з осені 2015 року та по цей час намагається погіршити.

Від розповсюдження відповідачем неправдивої інформації в різних місцях, різним людям в різних інстанціях, в різних колах, вона втратила ряд клієнтів, отримала душевну травму, від якої не може відійти навіть зараз. Стрес, отриманий від небаченого цинізму, підлості та нахабства відповідача вивели позивача з стану душевної рівноваги та негативно вплинули на стан її здоров'я та самопочуття та на її підприємницьку діяльність.

Безпідставні дії Відповідача його наклепи паплюжать її честь та гідність, як жінки та підприємця - роботодавця, оскільки він розповсюджує неправдиву інформацію по всьому місту і за його межами, серед всіх її знайомих, друзів та родини.

Все своє життя позивач мала репутацію порядної людини. ОСОБА_4 знали як фахівця своєї справи, а через дії відповідача, його наклепи, позивач тепер вимушена відповідати на безліч питань про обставини, чого її звинувачують в крадіжках, шахрайстві, аморальній поведінці і всьому іншому.

Своїми наклепами та неправомірними діями відповідач порушив право позивача на повагу честі та гідності, яке полягає у розповсюдженні відповідачем неправдивої інформації відносно неї.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності наклепи та безпідставні,

недостовірні, звинувачення ОСОБА_2 в «шахрайстві», «крадіжках» на його підприємстві, в

аморальній поведінці як жінки, ображає її нецензурно перед клієнтами, погрожує їй

фізичною розправою та знищенням як підприємця та тим, що залишить її без засобів для

існування, посадить за грати, а дитину забере, відносно позивача - ОСОБА_4, оскільки вони грубо порушують та ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію.

- Зобов'язати ОСОБА_2. припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно позивача - ОСОБА_4

- Захистити її права та законні інтереси за цим позовом шляхом зобов'язання ОСОБА_2 публічно вибачитися перед нею в залі судового засідання під час розгляду справи та в офісі МПП «Карєв», яке розташоване за адресою м. Кременчук, вул. Шевченка,64 в присутності членів його родини.

- Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з веденням даної справи та судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Крім цього, 04.07.2016 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від позивача ОСОБА_4 надійшло уточнення до позовних вимог, в яких просила:

1.) Визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, непоправно підривають її ділову репутацію, наносять шкоду її підприємницькій діяльності, порушують її право на повагу до гідності та честі, а саме:

- звинувачення в аморальній поведінці як жінки серед її клієнтів в формі нецензурної лайки;

- розповсюдження серед широкого кола (клієнти та контролюючі органи) недостовірної інформації щодо її непорядності як приватного підприємця через відсутність дозвільних документів на надання послуг з сервісного обслуговування касових апаратів;

- порушення її немайнового права на недоторканість її ділової репутації шляхом розповсюдження неправдивої інформації та введення в оману її клієнтів щодо її начебто «шахрайських» дій, «крадіжок» на МПП «Карєв», безпідставне звернення до правоохоронних органів та прокуратури;

2.) Заборонити ОСОБА_2. вчиняти неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_4 шляхом розповсюдження вищевикладеної неправдивої інформації, оскільки вони грубо порушують та ганьблять її честь, гідність та підривають ділову репутацію, негативно впливають на підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4

3.) Захистити її права та законні інтереси за цим позовом шляхом зобов'язання ОСОБА_2. публічно вибачитися перед нею в офісі підприємства, яким керує її батько, яке

розташоване за адресою АДРЕСА_1 в присутності членів його

родини, а саме: матері ОСОБА_8, сестри ОСОБА_9 та брата ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, просив суд залишити позов без задоволення. Крім цього, 30 червня 2016 року, на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на позовну заяву, в якій просив в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення тим, що він вважає, що заявлені позовні вимоги Позивача - ОСОБА_4 безпідставними та необгрунтованими та такі, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивач, ОСОБА_4 в своєму позові вказує на те, що нібито відповідач звинувачує її в «шахрайстві», «крадіжках» на підприємстві.

Так, ОСОБА_2 дійсно, як директор - посадова особа МПП «Карєв» звертався до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення. Заява про кримінальне правопорушення була заявлена до правоохоронних органів після того, як 21.10.2015 р. в приміщенні офісу підприємства МПП «Карєв» було виявлено крадіжку деяких матеріальних цінностей, а саме: частково документи бухгалтерського обліку, прибуткові і видаткові ордери, кадрову документацію (накази, розпорядження).

Після прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підприємство було визнано потерпілим в кримінальному провадженні. Після проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню за заявою МПП «Карєв», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004699 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що позивач особисто отримала повідомлення з СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, після того як звернулася особисто з вимогою до правоохоронних органів про надання інформації щодо вище зазначеного кримінального провадження.

Відповідач зазначає, що звернення особи, а саме МПП «Карєв» до компетентних державних органів чи посадових осіб, в принципі не можуть розглядатись як поширення недостовірної інформації про іншу особу, адже реалізацією права на звернення з метою захисту своїх прав та інтересів, передбаченого ст.40 Конституції України. Такі твердження є оціночними судженнями, думками, поглядами, а не фактичним твердженнями. Тому відповідно до ст.277 ЦК України, наведені позивачем висловлювання не є предметом судового захисту. Негативні наслідки, про настання яких у її житті стверджує позивач щодо зміни морального ставлення людей до неї, ускладнення подальшого життя не є наслідками протиправних дій з його боку, що за вимогами ст.ст. 23, 1167 ЦК України виключає можливість притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування моральної шкоди.

Аналізуючи зміст заяви про кримінальне правопорушення яка взагалі позивача не стосується, що наведена директором МПП «Карєв» інформація сформульована в загальній формі, як загальна характеристика, з точки зору заявника, дій інших осіб, які, зокрема, стосуються викрадення на МПП «Карєв» документів, не місить жодних фактичних даних, не вказує на будь-які конкретні дії і не містить інформації про вчинення будь-яких дій саме позивачем та за своєю правовою природою підпадає під поняття оціночне судження та не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості (ст. 30 Закону України "Про інформацію"). Виклад цієї інформації і її значення в загальному контексті скарг свідчать, що за своєю сутністю ці фрази є суб'єктивними оціночними судженням в розумінні ЦК України та Закону України "Про інформацію", заявник наводить свою думку, свій аналіз, бачення певних подій у їх взаємозв'язку, суб'єктивні висновки із сукупності подій.

За будь-яких обставин фрази у скаргах, які стосуються позивача, не містять недостовірної інформації безпосередньо відносно позивача, тому що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, а тому в силу вимог закону, положення Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, з врахування практики Європейського суду, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

За таких обставин, дослідивши надані позивачем докази у справі в їх сукупності, відповідач вважає, що у позовних вимогах позивача щодо визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності та зобов'язання відповідача навести спростування неправдивої інформації необхідно відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Подання відповідачем, як службовою особою МПП «Карєв» заяв про кримінальне правопорушення є реалізацією, передбаченою ст. 40 Конституції України, права на звернення, а тому не є розповсюдженням недостовірної інформації та не може бути підставою для спростування неправдивої інформації.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 28 вересня 1990 р. № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» з подальшими змінами та доповненнями при розгляді цивільних справ про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні з'ясовувати чи порочать поширені відомості, про спростування яких пред'явлений позов, честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають вони дійсності. Під поширенням відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію особи, слід розуміти повідомлення їх в любій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній особі.»

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 р. №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» зазначено: «Під наклепом слід розуміти повідомлення винним невизначеній кількості осіб або хоча б одній людині завідомо неправдивих вигадок про начебто вчинений потерпілим протиправний чи аморальний вчинок або інших відомостей, що ганьблять потерпілого. Завідомо неправдивістю визнається очевидний для винного факт невідповідності відомостей дійсності».

Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. ОСОБА_2 Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є донькою відповідача - ОСОБА_12, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 березня 1980 року, видане Автозаводським районним відділом РАЦС, про що зроблено запис № 315. З вересня 1997 року вона працювала на його підприємстві спочатку бухгалтером, потім головним бухгалтером, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1

Восени 2015 року між відповідачем та ОСОБА_4 виник конфлікт. Позивач написала заяву на звільнення. Звільнившись з МПП «Карєв», де відповідач є директором. Після конфлікту з відповідачем ОСОБА_4 продовжила працювати як фізична особа - підприємець, одним з видів діяльності якої є сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій. Такі ж послуги надавало і МПП «Карєв».

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судовому засіданні дали показання, згідно яких позивач надавала їм послуги з сервісного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій. В березні - квітні, жовтні - листопаді 2015 року відповідач по справі підходив до них та повідомляв, що позивач вкрала у нього бухгалтерські документи; як жінка веде аморальний спосіб життя в формі нецензурної лайки; у неї відсутні дозвільні документи на сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, що призведе до проблем з податковою інспекцією та накладення на них штрафних санкцій. При цьому позивач наполягав на тому, щоб свідки з врахуванням цих обставин здійснювали сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій у нього, а не у позивача. Після звернення до податкової інспекції свідкам повідомили, що позивач має всі необхідні документи на сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій. Обставини, про які показали свідки не спростовані відповідачем. Інформація розповсюджена відповідачем також спростовується договорами на сервісне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій з позивачем, запитами про надання інформації Кременчуцької ОДПІ та відповідями на них позивача; виписками з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказана інформація, повідомлена відповідачем свідкам, є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, підриває ділову репутацію позивача, наносить шкоду її підприємницькій діяльності, порушує її право на повагу до гідності та честі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, підривають ділову репутацію ОСОБА_1, наносять шкоду її підприємницькій діяльності, порушують її право на повагу до гідності та честі, а саме: звинувачення в аморальній поведінці як жінки серед її клієнтів в формі нецензурної лайки, з боку ОСОБА_2; розповсюдження серед широкого кола осіб недостовірної інформації щодо її непорядності як приватного підприємця через відсутність дозвільних документів на надання послуг з сервісного обслуговування касових апаратів, з боку ОСОБА_2; порушення немайнового права на недоторканість її ділової репутації шляхом розповсюдження неправдивої інформації та введення в оману її клієнтів щодо її «шахрайських» дій, «крадіжок» на МПП «Карєв», з боку ОСОБА_2 слід задовольнити.

При цьому суд не може погодитись з позицією відповідача, що вказана інформація є його оціночним судженням, оскільки вона містить фактичні дані, висловлена в нецензурній формі та в тому числі з метою негативного впливу на підприємницьку діяльність позивача.

В задоволенні вимоги про безпідставне звернення відповідача до правоохоронних органів та прокуратури слід відмовити, оскільки ОСОБА_2 дійсно, як директор - посадова особа МІНІ «Карєв» звертався до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення. Заява про кримінальне правопорушення була заявлена до правоохоронних органів після того, як 21.10.2015 р. в приміщенні офісу підприємства МПП «Карєв» було виявлено крадіжку деяких матеріальних цінностей, а саме: частково документи бухгалтерського обліку, прибуткові і видаткові ордери, кадрову документацію (накази, розпорядження).

Після прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення МПП «Карєв» до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підприємство було визнано потерпілим в кримінальному провадженні. Після проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню за заявою МПП «Карєв», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004699 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що позивач особисто отримала повідомлення з СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, після того як звернулася особисто з вимогою до правоохоронних органів про надання інформації щодо вище зазначеного кримінального провадження. Звернення особи, а саме МПП «Карєв» до компетентних державних органів чи посадових осіб не можуть розглядатись як поширення недостовірної інформації про іншу особу, адже реалізацією права на звернення з метою захисту своїх прав та інтересів, передбаченого ст.40 Конституції України. Такі твердження є оціночними судженнями, думками, поглядами, а не фактичним твердженнями. Тому відповідно до ст. 277 ЦК України, наведені позивачем висловлювання не є предметом судового захисту. Негативні наслідки, про настання яких у її житті стверджує позивач щодо зміни морального ставлення людей до неї, ускладнення подальшого життя не є наслідками протиправних дій з його боку, що за вимогами ст.ст. 23, 1167 ЦК України виключає можливість притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні вимоги про заборону ОСОБА_2 вчиняти неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_4 шляхом розповсюдження вищевикладеної неправдивої інформації, оскільки вони грубо порушують та ганьблять її честь, гідність та підривають ділову репутацію, негативно впливають на підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки розповсюдження ним неправдивої інформації не носить продовжуваний характер.

Частиною 7 ст. 277 ЦК України передбачено що, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Враховуючи, що позивач не надала суду доказів, що недостовірна інформація розповсюджувалась відповідачем серед членів його родини, а саме: матері ОСОБА_8, сестри ОСОБА_9 та брата ОСОБА_4, то в задоволенні вимоги про зобов'язання ОСОБА_2. публічно вибачитися перед нею в офісі підприємства, яким керує її батько, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 в присутності членів його родини, а саме: матері ОСОБА_8, сестри ОСОБА_9 та брата ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 201, 270, 277, 297, 280 ЦК України, ст.ст. ст.10, 11, 60,61, 212-215 ЦПК України, 3, 23, 28, 32, 55 Конституції України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі й гідності - задовольнити частково.

Визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, підривають ділову репутацію ОСОБА_1, наносять шкоду її підприємницькій діяльності, порушують її право на повагу до гідності та честі, а саме:

- звинувачення в аморальній поведінці як жінки серед її клієнтів в формі нецензурної лайки, з боку ОСОБА_2;

- розповсюдження серед широкого кола осіб недостовірної інформації щодо її непорядності як приватного підприємця через відсутність дозвільних документів на надання послуг з сервісного обслуговування касових апаратів, з боку ОСОБА_2;

- порушення немайнового права на недоторканість її ділової репутації шляхом

розповсюдження неправдивої інформації та введення в оману її клієнтів щодо її

«шахрайських» дій, «крадіжок» на МПП «Карєв», з боку ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський