15.07.2016 Справа № 363/3059/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді : Купрієнка С.І.

секретаря : Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором , зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ „Укрсоцбанк , ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткової угоди , та визнання припиненим договору поруки

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 028/25-219 від 12.06.2007 року, заборгованість в розмірі 3 432 675 гривень 28 копійок та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12.06.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 028/25-219 відповідно до якого Позивач надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 219 450доларів США 00 центів, з погашенням кредиту відповідно до графіку та кінцевим терміном погашення заборгованості до 11.06.2022 року на умовах, визначених договором кредиту.

10.09.2012 року заборгованість по кредитному договору рефінансовано в національну валюту України гривню.12.06.2007 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 028/16-155.Відповідно до якого остання зобов'язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту.

Відповідачам були надіслані претензії-повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання за кредитним договором, у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам.

Однак, відповідачами було порушено умови договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за його користуванням, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 9 червня 2015 року становить 3 432 675 грн. 28 коп.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 скориставшись своїм правом, передбаченим статтею 123 ЦПК України та подала до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Укрсоцбанка», ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди від 10 серпня 2012 року до договору поруки № 028/16-155 від 12 червня 2007 року та визнання припиненою поруку за договором поруки № 028/16-155 від 12.06.2007 року, обґрунтовувала їм тим, що про існування договору про внесення змін від 10.09.2012 року до договору кредиту № 028/25-219 від 12.06,2007 року та договору про внесення змін від 10.08.2012 року до договору поруки № 028/16-155 від 12.06.2007 року їй стало відомо лише з отриманої первісної позовної заяви. Договір про внесення змін від 10.08.2012 року до договору поруки № 028/16-155 від 12.06.2007 року нею не укладався та не підписувався. Хто зробив підпис від її імені їй не відомо.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позов підтримав та просив про його задоволення з викладених у ньому підстав, щодо зустрічного просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 просив у задоволенні первісного позову відмовити, з урахуванням висновку експерта, про те що додаткова угода від 10.08.2012 року була виконана не його довірителькою, стосовно зустрічного просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак 14.03.2016 року направила на адресу суду через канцелярію суду заяву про часткове визнання позову, а саме в частині боргу по тілу та відсоткам визнає повністю.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанком» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 028/25-219 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 219 450доларів США 00 центів, з погашенням кредиту відповідно до графіку та кінцевим терміном погашення заборгованості до 11.06.2022 року на умовах, визначених договором кредиту (а.с. 22-24).

10.09.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанком» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін до договору кредиту № 028/25-219 від 12.06.2007 року якою заборгованість по кредитному договору рефінансовано в національну валюту України гривню (а.с. 16).

Крім того, 12.06.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №028/16-155, відповідно до п 1.1 якого ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту (а.с. 19-20).

10.08.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору поруки № 028/16-155 від 12.06.2007 року, яким сторони дійшли згоди викласти положення підпункту 2.1.1. Договору поруки в наступній редакції: п.2.1.1.1 повернення кредиту в сумі 2215496,60 грн. з наступним порядком погашення, що визначений договором кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 11 серпня 2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбаченим договором кредиту (а.с. 15).

Як вбачається з висновку експерта від 16.12.2015 року № 1531 підпис від імені ОСОБА_2 зображення якого міститься в електрофотографічній копії Додаткової угоди від 10 серпня 2012 року до договору поруки № 028/16-155 від 12 червня 2007 року в графі «Поручитель» виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с. 78-82).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

У відповідності до статей 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі статті 203 ЦК України Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Крім того, відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Однак, як вбачається з висновку експерта від 16.12.2015 року № 1531 підпис від імені ОСОБА_2 зображення якого міститься в електрофотографічній копії Додаткової угоди від 10 серпня 2012 року до договору поруки № 028/16-155 від 12 червня 2007 року в графі «Поручитель» виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою,

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зустрічної позовної заяви та у відмові в частині первісних позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості і з ОСОБА_3

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувалися умови кредитного договору, суд дійшов висновку про те, що первісний позов в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а порушене право позивача за первісним позовом захисту.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з ОСОБА_1 по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ „Укрсоцбанк задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „ Укрсоцбанк :

-3 432 675 ,28 гривень - кредитної заборгованості з яких:

-2 196 384.94 гривень - заборгованості за кредитом;

-587 296.19 гривень - заборгованості за відсотками;

-180 405.80 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту ;

-102 704.25 гривень - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків;

-236 101.81 гривень - розмір інфляційних витрат за кредитом;

- 129 782.30 гривень - розмір інфляційних витрат за відсотками;

та 3 654,00 гривень судового збору , а всього 3 436 329.28 ( три мільйони чотириста тридцять шість тисяч триста двадцять девять) гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду від 10.08.2012 року до договору поруки № 028/16-155 від 12.06.2007 року укладеною між ПАТ „Укрсоцбанк , ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати припиненою поруку за договором поруки №028/16-155 від 12.06.2007 року , укладеною між ПАТ „Укрсоцбанк , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 3000 гривень розходів за проведення експертизи та 487.20 гривень судового збору , а всього 3487.20 гривень.

На рішення на протязі 10 діб може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через районний суд, особам які не були присутні під час розгляду справи в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя