Справа №359/4327/16-ц
Провадження №2/359/1610/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірван-ня шлюбу,

встановив:

В травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 26 квітня 2013 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_3 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та про-сить суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 квітня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС РС Свердловського МУЮ у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис №115. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №162745 від 26 квітня 2013 року (а.с.6).

21 квітня 2013 року у них народилась дочка ОСОБА_5 Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №269027 від 26 квітня 2013 року (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамбле-єю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_3 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збе-реження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_4 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути ви-трати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розір-вання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 26 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис №115, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6