20.07.2016 227/2395/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаврушин О.М.

за участю секретаря Верній М.Г.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю, про встановлення факту що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить внести зміни в актовий запис про народження №410 від 23 листопада 1954 року на ім.»я ОСОБА_3, поновленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Київській області, а саме доповнити національність батька дитини, ОСОБА_4 вказавши його національність «поляк».

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її дід ОСОБА_5 (Марцін) ОСОБА_6 був поляком за національністю, сповідував римо-католицьку віру і проживав на території України, дотримуючись традицій польської національності.

Через певні обставини їхня родина не могла відверто говорити про свою національність, оскільки радянська влада утискала людей польського походження.

За таких обставин, її дідусь був вимушений приховувати своє польське походження.

Так, 7 грудня 1930 року народився її батько - ОСОБА_3, згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України за № 0 від 20 січня 2015 року у актовому запису про народження № 410 від 23.11.1954 року на імя ОСОБА_3, поновленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Київській області, відсутня національність дитини.

Саме з вищезгаданих причин в свідоцтві про народження її батька відсутні відомості про національність.

Згідно довідки Центрального державного історичного архіву України від 08.10.2015 року №02-2000 вбачається, що при перегляді метричних книг римо-католицького костьолу містечка Біла Церква Васильківського повіту Київської губернії за 1890-1893 pp. запису про народження ОСОБА_6 ОСОБА_3 не виявлено, також не виявлено і запису про шлюб Марціна ОСОБА_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (довідка від 04.03.2015 за № 02-358).

Однак, в метричній книзі римо-католицького костьолу м. Біла Церква Василівського повіту Київської губернії за 1919 рік виявлено запис про народження доньки її дідуся ОСОБА_5.

Згідно до відомостей по господарської книги с. Соколівка Васильківського району голова сім'ї ОСОБА_8 (рідний брат її дідуся) є поляком.

Прагнучи відносити та офіційно підтвердити свою належність до польської національності, а також з метою збереження родиною заявника національної, культурної, релігійної та мовної самобутності та ідентичності, вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Добропільського МРУЮ у Донецькій області із заявою щодо внесення змін в актовий запис пронародження №410 від 23 листопада 1954 року на ім.»я ОСОБА_3, поновленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Київській області, а саме доповнити національність батька дитини, ОСОБА_4 вказавши його національність «поляк».

Однак в цьому їй було відмовлено.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими гарантіями, що передбачені чинним законодавством для громадян пострадянських республік польського походження.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допитані в судовому засіданні пояснили, що зі слів їхній батьків та бабусі, їхній прадід був поляком і переселився з Польщі на Україну.

Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю ОСОБА_2 заперечує проти задоволення вимог заявниці посилаючись на відсутність підстав для доповнення національності в актовий запис про народження.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до 2.1. вище вказаних Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за встановленою формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

В матеріалах справи мається висновок про відмову у внесенні змін у актовий запис цивільного стану, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю, згідно якого внести доповнення національності батька дитини ОСОБА_3 неможливо через відсутність підстав, а саме належних та допустимих доказів для доповнення національності поляк (а.с10).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 12 травня 2016 року, в графі відомості про померлу особу записано наступне: ОСОБА_4, національність українець, дата смерті 27 березня 1956 року (а.с.28).

Заявницею надано виписку членів колгоспу посвідченого сільським головою де вказано, що ОСОБА_4, 1891 народження, по національності Українець (а.с.27).

У актовому запису про народження №410 від 23 листопада 1954 року на ім.»я ОСОБА_3, поновленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Київській області, відсутня національність батька дитини.

В одно час згідно виписки членів колгоспу вказано, що батько заявниці ОСОБА_3 за національністю Українець (а.с.28).

Аналіз документів свідчить, що національність дідуся заявниці ОСОБА_4 поляк, документами наданими заявницею не підтверджується.

Актовий запис про народження ОСОБА_4 згідно довідки Центрального історичного архіву України №02-200 від 8 жовтня 2015 року не виявлено. Актовий запис про шлюб дідуся та бабусі заявниці згідно довідки Центрального історичного архіву України №02-358 від 4 березня 2015 року не виявлено (а.с.5-6).

Суд не може прийняти як доказ в підтвердження своїх вимог довідку сільського голови Соколівської сільської ради Васильківського району Київської області надану заявницею, оскільки в ній зазначено, що ОСОБА_3, дід Марцін ОСОБА_6 та прадід Йосип свого часу проживали в с.Соколівка та дійсно були вихідцями щ з Польщі, тому що вихідці з Польщі ще не значить, що вони були по національності саме поляки.

Суд дає критичну оцінку поясненням свідків, які є заінтересованими особами, так як є родичами заявниці.

Також суд не може прийняти як доказ свідчення заявниці про віросповідання дідуся, оскільки громадяни ОСОБА_11 у своїй більшості є греко-католиками по віросповіданню.

Керуючись ст.ст.212-215,256,60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні вимог в актовий запис про народження №410 від 23 листопада 1954 року на ім.»я ОСОБА_3, поновленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Київській області, а саме доповнити національність батька дитини, ОСОБА_4 вказавши його національність «поляк» відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошена в судовому засіданні 19 липня 2016 року.

Рішення в повному обсягу складено 20 липня 2016 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня складання рішення в повному обсягу.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий

Суддя О.М. Лаврушин