Справа № 466/4274/15 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/2560/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Львів

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі: Жукровської Х.І,

з участю представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_4 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, -

встановила:

Оскаржуваним рішення в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_4 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права при неповно зясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що відповідач не виконав своїх зобовязань за кредитним договором, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст.526 ЦК України, та умови Кредитного договору, що зумовило утворення заборгованості. 26 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на корить ПАТ «Універсал Банк» в сумі 1550474,47 грн. На даний час рішення суду не виконане.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримку та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 23.05.2008 року між сторонами був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг, відповідно до якого банк зобовязувався надати ОСОБА_4 кредитні послуги в рамках ліміту, що дорівнює 200000 дол. США терміном на до 01.05.2018 року.

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди до генерального договору, на виконання, яких банком надано відповідачу відповідні кредитні кошти. Натомість останній належним чином умов кредитного договору не виконував та допустив заборгованості перед банком по поверненню кредиту.

З звязку з чим банк звернувся з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 в користь банку заборгованість за кредитним договором від 23 травня 2008 року в сумі 193979,04 дол. США, що еквівалентна 1550474,47 грн.

Рішення суду не виконано.

У звязку з невиконанням рішення суду в червні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з часу ухвалення судового рішення до часу подачі позову в суд.

Відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що оскільки кредит відповідачу надавався в іноземній валюті дол.. США та на такий індекс інфляції не нараховується. Також на думку суду не підлягає стягнення в користь позивача 3% річних за невиконання рішення суду, оскільки кредитним договором передбачена інша процентна ставка, що в свою чергу унеможливлює стягнення 3% у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Однак з таким висновком суду в повній мірі погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач визначає спосіб захисту свого порушеного права.

Судом беззаперечно встановлено те, що відповідач належним чином не виконував умов кредитного договору. В звязку з чим судовим рішення з відповідача стягнення в користь позивача заборгованість за даним договором.

Рішення суду вступило в законну силу. Однак, таке не виконано, заборгованість відповідача перед банком не погашена. Зобовязання відповідача перед позивачем не виконане.

За змістом ст. 635 ЦК України нарахування 3% річних входить до складу грошових зобовязань і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів та отримані компенсації (плати) за користування грошовими коштами, належними до сплати кредиторів.

Положення зазначеної норми передбачають, що зобовязання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, а в окремих випадках можуть виникати і з рішення суду.

Рішення суду про стягнення боргу, є грошовим зобовязанням. А оскільки дане грошове зобовязання не виконане відповідачем, позивач має законні підстави вимагати від відповідача 3% річних від прострочення суми за весь час прострочення.

А отже рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову вимог про стягнення 3% річних за період з часу ухвалення рішення і до предявлення позову в суд не можна вважати законним та обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог. Стягненню підлягає сума 54454,26 грн. ( згідно розрахунку позивача, який не заперечувався і не спростовується відповідачем).

В решті рішення ухвалено при вірному зясуванні обставин справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209 ч.3, 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п.1, 4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_4 про стягнення 3% річних за невиконане грошове зобовязання скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 56454,26 грн. 3% річних за невиконання грошового зобовязання.

В решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: О.М.Ванівський

ОСОБА_5