Справа № 296/4915/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"13" липня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про зняття арешту,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовом до Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ та просить зняти арешт з автомобілів ВАЗ 2105, 1984 року випуску, д.н. М4866 АЕ та автомобіля WOLKSWAGEN LT 28, 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який накладений Постановою державного виконавця ВДВС Корольовського районного управління юстиції м. Житомира «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 10.06.2004 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на початку лютого місяця 2016 року їй стало відомо, що на її рухоме майно, а саме на: автомобіль ВАЗ 2105, 1984 року випуску, д.н. М4866 АЕ та автомобіль WOLKSWAGEN LT 28, 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_1, накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Корольовського районного управління юстиції м. Житомира від 10.06.2004 року. Арешт було накладено за двома виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житомирводоканал» боргу в розмірі 40,56 грн. та 51 грн. державного мита. Однак, на даний час вказана заборгованості повністю погашена, а арешт з майна не знятий, тому позивач змушена була звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача щодо задоволення позову не заперечила. Вказала, що на даний час у виконавчій службі нема проваджень відносно ОСОБА_1, виконавче провадження відповідно до якого було накладено арешт на автомобілі, закінчено у 2004 році, а матеріали виконавчого провадження знищенні за закінченням строку зберігання.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 , 3 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду у 10-денний строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Корольовського районного управління юстиції м. Житомира ОСОБА_3 «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 10.06.2004 року при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житомирводоканал» боргу в розмірі 40,56 грн. та 51 грн. державного мита накладено арешт та заборону відчуження майна яке належить ОСОБА_1, а саме: автомобілі марки ВАЗ 2105, 1984 року випуску, д.н. М4866 АЕ та WOLKSWAGEN LT 28, 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_2 (а.с. 4, 13).

З листа Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ № 17/3-28/28-00 від 25.02.2016 року вбачається, що в Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ відносно ОСОБА_1 нема відкритих виконавчих проваджень. А арешт з майна може бути знятий лише за рішенням суду. (а.с.6).

Відповідно до довідки КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради № 25/356 від 14.03.2016 року заборгованість ОСОБА_1 з водопостачання та водовідведення згідно виконавчого листа № 2-2392 в сумі 40 грн. 56 коп. та 51,00 грн. погашена повністю (а.с. 5).

Згідно довідки територіального сервісного центру№ 1841 регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України № 1053 від 13.07.2016 року за громадянкою ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб WOLKSWAGEN LT 28, (1986), д.н. НОМЕР_2, на який накладено арешт згідно листа відділу ДВС № 8/10895/16027 від 10.06.2004 року (а.с. 12) та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2004 року (а.с. 13). Транспортний засіб ВАЗ 2105, номерний знак 4866АЕ за ОСОБА_1 не значиться (а.с. 11).

Таким чином, з огляду на відсутність за позивачем ОСОБА_1 заборгованості за водопостачання та водовідведення за виконавчим листом №2-2392 від 01.04.2003 року, наявність якої було підставою для винесення державним виконавцем постанови від 10.06.2004 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, суд вважає, що наявність арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації свого права власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття арешту з автомобіля WOLKSWAGEN LT 28, (1986), н.з. 07291 ВВ. Суд відмовляє у знятті арешту з автомобіля ВАЗ 2105, номерний знак 4866АЕ, оскільки позивачем не надано доказів реєстрації права власності на вказаний автомобіль та перебування його під арештом на час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборону на його відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Корольовського РУЮ м. Житомира від 10.06.2004 року в межах суми боргу під час примусового виконання виконавчого листа №2-2392 від 01.04.2003 року, а саме автомобіля WOLKSWAGEN LT 28, (1986 року випуску), зелений, н.з. 07291 ВВ.

В задоволені решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович