АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

08 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

у цивільній справі за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 у цивільній справі за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення,залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій вказав, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначив, що істотною обставиною, яка мала значення та існувала на час ухвалення рішення є те, що на момент прийняття рішення Київради № 666/2735 від 29.10.2009 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1», земельна ділянка, яка відносяться до території АДРЕСА_2, була вилучена із зони зелених насаджень загального користування і території лугів і лугопарків та переведено до території громадських будівель і споруд.

Вказував, що про істотну обставину йому стало відомо з листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 5007/0/12/27-16 від 12.04.2016.

Зазначає, що на день ухвалення рішення ні відповідачі, ні суд не могли знати про затвердження містобудівних обґрунтувань для спірної земельної ділянки.

Просив ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник прокурора Ковальчук Т.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відхилити.

Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_3 та Київська міська рада про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 666/2735 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1; визнано недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований 22.12.2009 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05134; визнано недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 1 га (кадастровий номер НОМЕР_2) вартістю 329 007, 70 грн., посвідчений 11.02.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 933; визнано недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований 22.06.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05595, відновлено становище, яке існувало до порушення шляхом визнання права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, вартістю 329 007, 70 грн. за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради.

В травні 2016 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами посилаючись на те, рішенням Київської міської ради від 17.09.2009 № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2, про що йому стало відомо з листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 5007/0/12/27-16 від 12.04.2016.

Згідно вказаного листа, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради повідомляє, що п. 30 рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2, однак в архівах Департаменту містобудування та архітектури вказаного проекту містобудівної документації не має.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказані у заяві обставини не є нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанова), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови в перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки наявність рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» - не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення (том. 1, а.с. 146-152) та апеляційної скарги ОСОБА_1 (том. 2, а.с. 64-66) вбачається, що при оскарженні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року, ОСОБА_1 вказує на наявність зазначеного рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань». Тобто ОСОБА_1 було відомо про вказане рішення, що виключає нововиявленість вказаної обставини.

Доводи апелянта, що йому стало відомо про вилучення земельних ділянок, які відносяться до території АДРЕСА_2 із зони зелених насаджень загального користування і території лугів і лугопарків та переведено до території громадських будівель і споруд з листа № 0 від 07.04.2016 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, обставини затвердження 17.09.2009 рішенням Київської ради 17.09.2009 містобудівного обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2 ОСОБА_1 могло бути відомо з матеріалів цивільної справи, в якій міститься рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 214/2283.

Як і рішенням Київської міської ради № 58/2127 від 17.09.2009, рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 214/2283 затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови. При цьому рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 214/2283 стосувалося саме передачі земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальність «Мегатранс» для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2.

Згідно п. 5 вказаного рішення передано ТОВ «Мегатранс» земельні ділянки загальною площею 4,64 га. у довгострокову оренду на 49 років (у тому числі у межах прибережних захисних смуг площею 1,56 га.) для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2.

29.10.2009 рішенням Київської міської ради № 666/2735 внесено зміни до п. 5 рішення Київської міської ради від 17.09.2009 № 214/2283, а саме внесено зміни до п. 5 рішення Київської Міської Ради від 17.09.2009 № 214/2283 «Про передачу земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальність «Мегатранс» для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2» з урахуванням п. 2 цього рішення, яким частину земельної ділянки в розмірі 0,10 га, що була виділена ТОВ «Мегатранс» передано ОСОБА_3

Рішення № 666/2735 від 29.10.2009було предметом дослідження у суді першої інстанції та міститься в матеріалах справи (том 1, а.с.10-11).

Крім цього, зі змісту ухвали судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва, постановленої 18.03.2014, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013, вбачається, що в апеляційній скарзі представник звертав увагу на відсутність підстав про визнання незаконним оспорюваного рішення в частині зміни цільового призначення земельної ділянки, оскільки рішення Київської міської ради № 58/2127 є чинним.

В суді апеляційної інстанції надано оцінку зазначеним доводам апеляційної скарги та відхилено їх.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вказані заявником обставини для перегляду рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_7, - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/7089/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14210/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.