ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3607/16-ц
провадження № 2/753/3362/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 23.02.2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, в спірній квартирі він не проживає постійно з травня 2012 року, квартиру відповідач залишив добровільно, переїхавши на інше місце проживання - АДРЕСА_1; 16.08.2013 року відповідач письмово зобов'язався знятися з реєстраційного обліку в спірній квартирі, але добровільно взяте зобов'язання не виконує; спірна квартира належить позивачці одноособово на праві власності; будь-яких угод щодо користування відповідачем спірною квартирою сторони не укладали.

Оскільки відповідач в квартирі не проживає, але залишається бути зареєстрованим за адресою спірної квартири, чим змушує фактично її нести додаткові витрати по утриманню житла, перешкоджає позивачці у повній мірі здійснювати свої права, як власника житла, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити; відповідач ОСОБА_3 позов фактично визнав, пояснивши, що у спірній квартирі тривалий час залишались належні йому речі, тому він не виконував своє зобов»язання щодо зняття з реєстрації, просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4, пояснення відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.02.1995 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2014 року у справі №753/20893/13-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с.21).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2013 року ОСОБА_2 (позивачка) є власником квартири АДРЕСА_1 (на підставі мирової угоди - згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11.09.2013 року №753/10461/13-ц); квартира АДРЕСА_1 є чотирикімнатною, житловою площею 54,2 кв. м, загальною площею 80,0 кв. м (а.с.26, 14-20).

Згідно довідки форми №3 від 20.08.2015 року ЖБК «Більшовик-8» - в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано п'ять осіб - ОСОБА_2 (позивачка), ОСОБА_3 (відповідач), діти сторін - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.22).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї (колишнього члена сім'ї) без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ствердження позивачки ОСОБА_2 та її представника про те, що відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає понад один рік (з травня 2012 року), добровільно залишив спірну квартиру, з того часу в квартирі не проживає постійно, ніяких витрат по квартирі він не несе, підтверджуються також актами від 08.12.2015 року, від 10.01.2016 року, від 10.02.2016 року (а.с.23-25) та не заперечуються самим відповідачем.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому визнання позову відповідачем має бути покладено в основу рішення у даній справі про задоволення позову.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 174 ЦПК України, на підставі ст. 150, 156 ЖК України, ст.16, 319, 321, 383 ч.1, 386, 391, 405 ч.2 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.