Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1186/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 року у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановила:

У квітні 2015 року ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, яким просило стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №КУ189/К від 05.04.2011 року про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE та Додатковою угодою №1 до нього від 05.04.2011 року в сумі 48508,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 05.04.2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №КУ189/К, відповідно до якого відповідачу був відкритий спеціальний картковий рахунок №546.

Зазначило, що 05.04.2011 року між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, згідно якої банк надав ОСОБА_2 кредит на споживчі цілі у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 11000 грн., та зі сплатою за користування кредитними коштами процентів в розмірі 32% на строк з 05.04.2011 року по 04.04.2012 року.

Відповідач зобовязання належним чином не виконував у звязку з чим станом на 13.02.2015 року у нього утворилася заборгованість у сумі 48508,32 грн., яка складається: 10995 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1790, 75 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 23042,7 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 7960,35 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 2750,97 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 515,28 грн. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по несплаченим процентам, 1080,13 грн. 3 % річних за користування грошовими коштами (заборгованість по кредиту), 373,14 грн. - 3 % річних за користування грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.04.2011 року №КУ189/К.

Позивач подав апеляційну скаргу, якою просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зазначив, що згідно п. 9.1. кредитного договору, він діє до повного його виконання, а не до 04.04.2012 року. Вказав, що банком не пропущено строк позовної давності і підстав для відмови у задоволенні позову немає, оскільки відповідач продовжував сплачувати заборгованість за кредитом і припинив виконувати свої зобов'язання у листопаді 2013 року, що свідчить про переривання строку позовної давності

Заслухавши доповідача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.04.2011 року між Миколаївською філією АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір №КУ 189/К про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, відповідно до якого ОСОБА_2 був відкритий спеціальний картковий рахунок №546 (а.с. 12-13).

05.04.2011 року між Миколаївською філією АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якоЇ Банк надав Відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 11000 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами процентів в розмірі 32,00 % процентів річних на строк з 05.04.2011 року по 04.04.2012 року (а.с. 14).

Вирішуючи спір, суд послався на необхідність застосування наслідків пропущення позивачем строку позовної давності. Хоч суд вірним чином оцінив обставини справи і вірно вказав нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, але дійшов неправильного висновку про відмову у позові у повному обсязі.

Дійсно, як встановлено судом, згідно умов додаткової угоди до кредитного договору (п. 2, 3) позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначеними договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Суд також вірно констатував, що право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що за умовами договору (п. 9.1, п.6.3.2) він діє до повного його виконання і кредитор має право нараховувати щомісячно відсотки у розмірі та строки, що визначаються тарифами Банку до погашення заборгованості. Суд не звернув увагу, що Банк на виконання п.6.3.2 договору здійснював нарахування процентів щодо існуючої заборгованості протягом всього часу до моменту звернення в суд.

Таким чином, встановивши, що відповідач допустив несвоєчасне виконання договору щодо повернення кредитних коштів, і дана заборгованість на момент розгляду справи в суді не погашена, суд безпідставно відмовив у стягнення простроченої заборгованості по процентам в межах строку позовної давності, що виникла в період з липня 2013 року в сумі 1790,75 грн.

Тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню, а позов та апеляційна скарга - задоволенню.

В іншій частині апеляційна скарга є безпідставною, оскільки посилання Банку на те, що строк дії договору на момент звернення в суд не закінчився, відповідно перебіг строку позовної давності не почався, не узгоджується з чинним законодавством України, згідно якого (ст. 261 ЦК України) перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В даному випадку - це травень 2011 року. Таким чином, суд вірно застосував наслідки пропуску позовної давності до вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом, пені та штрафів і відмовив у задоволенні позову у цій частині.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (стаття 309 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки на момент подачі позову ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було звільнено від сплати судового збору, то судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 243,6 грн. необхідно стягнути на користь держави із ОСОБА_2

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції ЗУ № 484-VIII від 22.05.2015 року), з внесеними змінами, які набрали чинності 01 вересня 2015 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не звільняється від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір за подачу апеляційної скарги із відповідача стягується на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, ч.3 ст.309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 року скасувати.

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 1790,75 грн. простроченої заборгованості по процентам.

В іншій частині залишити рішення без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» судовий збір у розмірі 19,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді