Справа № 496/4028/15-ц
Провадження № 2/496/100/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі Квашенко А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача (ОСОБА_4А.) ОСОБА_5,

третьої особи (приватного нотаріуса) ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка клопотання позивача про зупинення провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6В.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами в яких просить суд: заборонити виселяти ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з будинку розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, 3-а; визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, 3-а, серією НАП №028496, зареєстрований в реєстрі №2472, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 420392220 від 10.08.2015; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (присадибна ділянка), розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, земельна ділянка 3-а, серією НАП №028497, зареєстрований в реєстрі №2473, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 42039584 від 10.08.2015; судові витрати по справі покласти на відповідачів в солідарному порядку (т.1 а.с. 9).

16 листопада 2015 року позивачем було надано заяву про уточнення позовних вимог по справі (т. 1 а.с. 67-74), в якій вона просила суд: заборонити виселяти ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з будинку розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, 3-а; визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, 3-а, серією НАП №028496, зареєстрований в реєстрі №2472, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 420392220 від 10.08.2015; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (присадибна ділянка), розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, земельна ділянка 3-а, серією НАП №028497, зареєстрований в реєстрі №2473, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 42039584 від 10.08.2015; перевести на неї права і обовязки покупця за договором купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, 3-а, серією НАП №028496, зареєстрований в реєстрі №2472, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 420392220 від 10.08.2015; перевести на неї права і обовязки покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (присадибна ділянка), розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, земельна ділянка 3-а, серією НАП №028497, зареєстрований в реєстрі №2473, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 42039584 від 10.08.2015; судові витрати покласти на відповідачів у солідарному порядку.

14 квітня 2016 року надано до суду уточнену позовну заяву (т. 1 а.с. 229-233)в якій представник позивача просить суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих на земельній ділянці площею 0,0647 га, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, земельна ділянка 3-а, укладений 10.08.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0647 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, земельна ділянка 3-а, кадастровий номер :02:002:0637, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 10. укладений 10.08.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6; судові витрати по справі покласти на відповідачів в солідарному порядку.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання в яких просив суд: зупинити розгляд справи та звернутися з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність ст. 19 СК України, в частині не обовязкової участі органу опіки та піклування, за позовом про виселення дитини з житла, за клопотанням самої дитини до суду про участь органу опіки та піклування в судовому засіданні, ст.ст. 22,55,47 Конституції України та ст. 5 Європейської конвенції про здійснення прав дітей дата підписання 25.01.1996, дата ратифікації Україною 03.08.2006, дата підписання від імені України:07.05.1999, дата набрання чинності для України:01.04.2007 (т. 2 а.с. 26-31); зупинити розгляд справи та звернутися з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність ЦК України, в частині виселення неповнолітньої дитини (неповнолітнього онука) котрі вселились за усною згодою батька (дідуся)та проживали в будинку батька (дідуся) більше 14 років, при продажі будинку власником батьком (дідусем), ст.ст. 8,22,47,55 Конституції України, ст. 156 ЖК України та ст. 5 Європейської конвенції про здійснення прав дітей дата підписання 25.01.1996, дата ратифікації Україною 03.08.2006, дата підписання від імені України:07.05.1999, дата набрання чинності для України:01.04.2007 (т. 2 а.с. 32-45).

Вказані клопотання обґрунтовані тим, що порушуються права дитини, так як дитина проживає у будинку. Наведені рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції щодо спору між сторонами про виселення та вселення.

Позивач у судовому засіданні підтримала надані клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що з метою не порушення прав дитини потрібно залучити його представника, а саме орган опіки та піклування.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотань у звязку з необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 43 Закону «Про Конституційний Суд України» суд загальної юрисдикції в разі необхідності може звернутись до Конституційного Суду України з конституційним зверненням з питання дачі висновку про офіційне тлумачення положення Конституції України чи закону, що має застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду загальної юрисдикції. В цьому разі у Конституційному Суді України відкривається провадження у справі за даним зверненням, від наслідків розгляду якої залежить можливість вирішення справи, в якій порушено клопотання щодо звернення до Конституційного Суду України.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз. 2 п. 2 постанови N 9 від 01.11.96 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

На реалізацію даних положень спрямований п. 3 ст. 8 ЦПК України, відповідно до якого у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Отже, вказаною нормою статті передбачено, що у випадках, коли у суду виникли сумніви щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України.

Однак у суду відсутні достатні сумніви щодо відповідності ст. 19 Сімейного кодексу України Конституції України, на які вказує позивач, для звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону.

Щодо клопотання про відповідності положень ЦК України, в частині виселення неповнолітньої дитини (неповнолітнього онука) котрі вселились за усною згодою батька (дідуся)та проживали в будинку батька (дідуся) більше 14 років, при продажі будинку власником батьком (дідусем), воно не є обґрунтованим, оскільки уточненні позовні вимог заявлені стосовно визнання недійним договорів купівлі-продажу та питання щодо виселення не порушується перед судом.

Згідно розяснень, які містяться в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

Крім того суд розяснює, що позивач, як суб'єкт права на конституційне звернення не позбавлена можливості у порядку передбаченому ст.ст. 38, 42, 43 Закону України «Про Конституційний Суд України» звернутися до Конституційного Суду України з конституційним зверненням - письмовим клопотання до Конституційного Суду України про необхідність офіційного тлумачення Конституції України та законів України з метою забезпечення реалізації чи захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Зважаючи на викладене, клопотання позивача про зупинення провадження та звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ст.19 СК України; ЦК України, в частині виселення неповнолітньої дитини (неповнолітнього онука) котрі вселились за усною згодою батька (дідуся)та проживали в будинку батька (дідуся) більше 14 років, при продажі будинку власником батьком (дідусем) є необґрунтованим і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 27, 168, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про зупинення провадження та звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ст. 19 СК України та ЦК України, по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6В.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки - залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Галич О.П.

19 липня 2016 року