Категорія 39 Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
При секретарі:ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вінницької міської ради про визнання права на спадщину,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до Вінницької міської ради про визнання права на спадщину, зазначаючи, що 08.11.2015 року помер ОСОБА_8, після смерті якого залишилась спадщина, якою він розпорядився при житті, залишивши заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачам в рівних частках.

Вказують, що вони прийняли спадщину до складу якої входить нерухоме майно, а саме житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою м. Вінниця, 1-й пров. Корольова, 24, отримавши на дане майно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте успадковане позивачами домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,0674 га, приватизацію якої ОСОБА_9 розпочав за життя, однак отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку і зареєструвати своє право власності на неї ОСОБА_9 не встиг.

Посилаючись на те, що отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця та зареєструвати його не можливо, у звязку з чим вони не можуть оформити своє право на спадщину після смерті ОСОБА_8 на дану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на неї на імя спадкодавця, позивачі просили визнати за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 право на спадщину, а саме: ? ідеальну частку земельної ділянки, загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :02:087:0288, що розташована 1-й провулок Корольова, 24 у м. Вінниці, яка була передана ОСОБА_8 безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд рішенням 4 сесії 7 скликання Вінницької міської ради за №101 від 29.01.2016 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 право на спадщину, а саме: ? частку земельної ділянки, загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :02:087:0288, що розташована 1-й провулок Корольова, 24, у м. Вінниці.

Визнано за ОСОБА_7 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 право на спадщину, а саме: ? частку земельної ділянки, загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :02:087:0288, що розташована 1-й провулок Корольова, 24, у м. Вінниці.

У апеляційній скарзі Вінницька міська рада, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-АМ № 329721, виданого 10.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_8 помер 08.11.2015 року.

Відповідно до заповіту від 29.01.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-117, ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках кожній.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.05.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1389 та №2-1392, спадкоємцями майна ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 08.11.2015 року, є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в 1/2 частці та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в 1/2 частці. Спадщина, на яку в указаних частках видано дане свідоцтво, складається з цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під №24, що знаходиться по першому провулку Корольова в м. Вінниці.

Згідно витягу з рішення Вінницької міської ради від 30.10.2015 № 2324 68 сесії 6 скликання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), ОСОБА_8 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на 1-му пров. Корольова, 24 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 674 кв. м..

Згідно витягу з рішення Вінницької міської ради від 29.01.2016 № 101 4 сесії 7 скликання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельних ділянок у власність, ОСОБА_8 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на 1-му пров. Корольова, 24 та передано земельну ділянку безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 674 кв.м. (кадастровий номер :02:087:0288), згідно з технічною документацією.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є вимога про визнання за позивачами права на спадщину як певного майнового права (обєкт спадкування), позивачі будучи спадкоємцями після смерті ОСОБА_8, оформили свої права на відповідний житловий будинок, який розташований на земельній ділянці, що охоплюється предметом даного позову, процес оформлення права власності на яку спадкодавцем було розпочато, проте не доведено до кінця у звязку зі смертю, в силу чого відповідні речові права ОСОБА_8 на земельну ділянку входять до складу спадщини після його смерті і належать спадкоємцям.

Проте колегія суддів вважає, що такий висновок суду є помилковим та не ґрунтується на нормах матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до розяснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно розяснень, що містяться у п.п.3.1, 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

По справі встановлено, що на момент відкриття спадщини, ОСОБА_8 не набув права власності на земельну ділянку,яка розташована за адресою м. Вінниця, 1-й пров. Корольова, 24, а тому вона не входить до складу спадщини, а отже, позовні вимоги позивачів про визнання в порядку спадкування за заповітом права на спадщину на ? ідеальної частки земельної ділянки є невірним способом захисту, так як спадщина на земельну ділянку не відкрилась, оскільки спадкодавцем не було у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на цю земельну ділянку, а відтак земельна ділянка не може бути предметом спадкування.

Також зі справи видно та не заперечується сторонами, що позивачі не зверталися до Вінницької міської ради стосовно завершення процедури приватизації земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Вінниця, 1-й пров. Корольова, 24.

Окрім цього, згідно розяснень, що містяться в абз. 2, 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, на що звертав увагу в суді першої інстанції відповідач.

Виходячи з наведеного, оскільки позивачі обрали неналежний спосіб захисту своїх, як вони вважають, порушених прав, а суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, невірно застосував норми матеріального та процесуального права та не визначився з характером спірних правовідносин, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вінницької міської ради про визнання права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218 ЦК, ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст. 303, 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вінницької міської ради про визнання права на спадщину - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) ОСОБА_2

Судді : (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом вірно :