Провадження № 2/161/279/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що наказами №121 від 12.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління з персоналу» та № 173-к від 12.06.2015 року «Про припинення трудового договору» ОСОБА_1 було звільнено з роботи у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, згідно п. З ст. 40 КЗпП України, а до ОСОБА_3 наказом №121 від 12.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління з персоналу» було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. У вищевказаному Наказі № 121 від 12.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління з персоналу» зазначено: 27.05.2015 року із заявою на імя голови правління, звернувся ОСОБА_4 щодо незаконного оформлення його звільнення з роботи з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів і газорозподільних пунктів Новолинського управління експлуатації газового господарства ПАТ «Волиньгаз». Під час розгляду даного звернення встановлено, що оформлення звільнення ОСОБА_4 відбулось із грубим порушенням норм чинного трудового законодавства, а саме: відповідно до вимог ст. 170 КЗпП України, при наявності документів, які посвідчують стан його здоровя та встановлену інвалідність, йому не було запропоновано переведення на легшу роботу, наказ про звільнення оформлений з формулюванням підстав звільнення за власним бажанням за станом здоров'я згідно ст. 38 КЗпП України (при чому заяву на звільнення у друкованій формі надано на підпис ОСОБА_4, який підписуючи не усвідомлював її змісту та наслідків). Вищевказані документи були оформленні інспектором з кадрів Нововолинського УЕГГ ОСОБА_5 за прямою вказівкою начальника відділу підбору та навчання персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_3 та за погодженням начальника управління з персоналу ОСОБА_1 (про що свідчать візи на заяві та наказі про звільнення ОСОБА_4В.). При проведенні звільнення за cт. 38 КЗпП України позбавлено його права на отримання ним вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку, а також одноразової матеріальної допомоги згідно умов Колективного договору.З врахуванням факту незаконного оформлення звільнення з роботи ОСОБА_6, а також попередніх фактів, - неправомірних дій начальника управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_1 під час оформлення кадрових документів при укладанні трудових відносин між кандидатом на роботу ОСОБА_7 та Товариством, за що зазначена посадова особа притягнута до дисциплінарної відповідальності (Наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПAT «Волиньгаз»» № 80 від 24.04.2015 року), відмова від виконання обов'язків, покладених на неї рішенням Голови правління Товариства згідно Наказу №67 від 02.04.2015 року «Про забезпечення виконання заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації у ПAT «Волиньгаз», за що зазначена посадова особа притягнута до дисциплінарної відповідальності (Наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу LIAT «Волиньгаз»» № 99 від 19.05.2015 року), вбачається систематичне невиконання нею без поважних причин обов'язків, покладених на неї згідно трудового договору, а саме порушення п. 2.1.2 Трудового договору з начальником, управління з персоналу ТІАТ «Волиньгаз» від 02.02.2015 року в частині обовязку діяти в інтересах Товариства добросовісно, розумно та не перевищувати своїх повноважень, п. 2.1.3 в частині керування у своїй діяльності чинним законодавством України, Статутом Товариства, внутрішніми документами Товариства, рішенням Загальних зборів, Наглядової ради, Правління Товариства, п. 2.1.4 в частині виконання рішень, прийнятих Головою правління в межах його компетенції, які є обов'язковими для працівника, п. 2.1.6 в частині організації (керівництва) роботи очолюваного напрямку (управління) та спрямування його діяльності відповідно до поставлених завдань Голови правління та/або прийнятих рішень в Товаристві, попередження та мінімізації наслідків трудових спорів. Вищевказані накази про звільнення від 12.06.2015 року та про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 80 від 24.04.2015 року та № 99 від 19.05.2015 року є незаконними та грубо порушують права позивачів, що призвело до їх моральних страждань та втрат нормальних життєвих звязків, а також вимагають від них додаткових зусиль для організації їх життя. ОСОБА_3 в результаті систематичного психологічного тиску з боку працівників відділу економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз», незаконного застосування щодо неї дисциплінарних стягнень, перенесла нервовий стрес, наслідком якого стала госпіталізація (швидкою допомогою) до Луцької міської клінічної лікарні, доказом чого є копія листка непрацездатності серія АГФ № 403892, виданого 26.06.2015р. та Виписка № 10120, видана Луцькою міською клінічною лікарнею. При виході ОСОБА_3 із лікарняного їй було створено умови, за яких вона більше не могла нормально працювати та виконувати свої обовязки, а саме: робоче місце було зайняте іншим працівником; особисті речі ОСОБА_8 були складені в картонну коробку. ОСОБА_3, скориставшись після тимчасової непрацездатності правом на чергову щорічну відпустку, після отримання телефонного дзвінка новопризначеного керівника управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» 15.07.2015 р. ( біля 10-00 години) з наполяганням звільнитись з роботи була змушена ознайомитись із наказом про своє звільнення. 23.07.2015 року (останнім днем відпустки) ОСОБА_3 було звільнено з роботи. Фактично своїми протиправними діями відповідач примусив (створив умови) ОСОБА_3 звільнитись з роботи. У звязку з приниженням честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань, у звязку із погіршенням здоровя та у звязку з порушенням нормальних життєвих звязків, через неможливість продовження активного суспільного життя (так як ОСОБА_3 відноситься до не конкурентоспроможних верств населення - осіб, яким до настання права на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ залишилось менше 10 років, згідно зі ч. 1 ст. 14 ОСОБА_2 про зайнятість населення) ОСОБА_3 фактично позбавлено можливості конкурувати на ринку праці та в подальшому влаштуватись на роботу. ОСОБА_1 була звільнена у звязку із систематичним невиконанням обовязків покладених на неї трудовим договором. Дане звільнення, а саме запис в трудовій книжці, суттєво вплинули на можливість її подальшого працевлаштування. Саме формулювання відповідачем звільнення як за «систематичне невиконання трудових обовязків», формує про неї суспільно негативну думку, як про особу, яка безвідповідально ставиться до своєї роботи, нехтує без поважних причин вказівками свого керівництва та зневажливо ставиться до своїх трудових обовязків. Такі обставини створюють для ОСОБА_1В несприятливі умови, за яких їй потрібно докладати додаткових зусиль щоб в подальшому влаштуватись на роботу та подолати негативне ставлення зі сторони потенційних роботодавців, відновити свою ділову та професійну репутацію. Оскільки на утриманні ОСОБА_1 знаходиться сестра ОСОБА_9, 1976 р.н,- інвалід 1 групи, непередбачувана втрата роботи потягнула за собою ряд негативних наслідків, які спричинили неможливість забезпечити вчасне проходження медичного обстеження та лікування сестри, унеможливили проведення програми її соціалізації та фізичної реабілітації. Таким чином, враховуючи вищевказане, неправомірними діями відповідача позивачам було завдано моральну шкоду, яку вони в сукупності оцінюють в розмір 30 000 грн. Просять суд стягнути з ПАТ «Волиньгаз» на користь ОСОБА_3 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса с. Зміїнець, Луцький район, вул. Нижній проїзд, 25, 15 000 (п'ятнадцять тисяч) моральної шкоди. Стягнути з ПАТ «Волиньгаз» на користь ОСОБА_1 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса м. Луцьк, вул. Кооперативна, 3/1, 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди. Витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

Ухвалою суду від 01 червня 2016 року залучено до участі в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відшкодування моральної шкоди в якості співвідповідача - начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_10 та заступника голови правління ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_11

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. В подальшому в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав викладених в письмових запереченнях. Просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Співвідповідачі - начальник відділу економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_10 та заступник голови правління ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_11 в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Кожен зокрема, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги не визнають з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просили суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, свідка, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено, що наказом голови правління ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» ОСОБА_12 № 121 від 12 червня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з роботи 12 червня 2015 року за систематичне невиконання обовязків, покладених на неї трудовим договором (а.с. 9). ОСОБА_3 оголошено догану (а.с. 9).

Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стосовно обовязковості застосування строків позовної давності, то у справі «Grafescolo S.R.L. проти Молдови»суд вказав, що роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країн, які підписали конвенцію. Суди не повинні ігнорувати заяви про застосування позовної давності, і належним чином обґрунтовувати причини її незастосування.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Також судом встановлено, і це вбачається із змісту позовної заяви, що позивачі просять стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану наказом голови правління ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» ОСОБА_12 № 121 від 12 червня 2015 року.

При цьому позивачі звернулися до суду лише 18 вересня 2015 року. Таким чином позивачами пропущено строк позовної давності звернення до суду, який передбачений ст. 233 Кодексу законів про працю України, та становить три місяці. При цьому, позивачі звернулися до суду після спливу позовної давності, про застосування якої просять представник відповідача та співвідповідачі по справі.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що строк позовної давності, протягом якого працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду становить три місяці. При цьому, позивачі звернулися до суду 18 вересня 2015 року про стягнення моральної шкоди, завданої наказом голови правління ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» ОСОБА_12 № 121 від 12 червня 2015 року. Таким чином, строк звернення до суду у позивача сплинув 14 вересня 2016 року, про що було відомо позивачам. Оскільки позивачі звернулися до суду після спливу строку позовної давності для звернення до суду, про застосування якої просять представник відповідача та співвідповідачі по справі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 233 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 212 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3, ОСОБА_1 в задоволенні позову до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_10 та заступника голови правління ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення в повному обємі складено

15 вересня 2016 року.