АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/345/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1764/16Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представників Управління майном ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, представника КП «ЖЕО №2» ОСОБА_6, представника Полтавської міської ради ОСОБА_7, відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9, їх представника адвоката ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційними скаргами Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавського виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2», Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 13 травня 2016 року

по справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення із самоправно зайнятого жилого приміщення,-

позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення та усунення перешкод в користуванні майном,-

позовом ОСОБА_9, ОСОБА_8 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Колективного підприємства «ЖЕО №2» Полтавської міської ради ( далі КП «ЖЕО №2») про визнання членом сімї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зобовязання укладення договору найму житлового приміщення,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року КП «ЖЕО №2» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про виселення із самоправно зайнятого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні квартирою №18 по вул.Чураївни,9 у м.Полтаві шляхом вселення його з членами сімї: дружиною ОСОБА_11 і сином ОСОБА_12 та зобовязати відповідачів не чинити перешкоди в користуванні квартирою. Мотивує позовні вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 10.02.2015 року вказана квартира надана йому та його родині та видано ордер на це житло, а відповідачі заселилися в нього самоправно. /т.2/

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 30.07.2015 року цивільні справи за вказаними позовами обєднані в одне провадження./а.с.76,77 т1/

У лютому 2016 року ОСОБА_9 і ОСОБА_8 звернулися в суд позовом до Полтавської територіальної громади в особі Полтавського міськвиконкому, КП «ЖЕО №2» про визнання членом сімї наймача кв.№18 по вул.Чураївни,9 у м.Полтаві Лень ОСОБА_13 на те, що ОСОБА_8 рішенням Ленінського райсуду м.Полтави від 14.08.2009 р. був призначений опікуном на недієздатною ОСОБА_14 Починаючи з 2008 року разом вони проживали у вказаній квартирі, вели спільне господарство, доглядали за недієздатною, тому вважають, що в силу ст.64 ЖК України набули права користування цим житлом./т.3/

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 21.03.2016 року справа за вказаним позовом ОСОБА_9 і ОСОБА_8 обєднана в одне провадження зі справою за позовом КП «ЖЕО №2» та позовом ОСОБА_4А./а.с.75 т.4/

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 13 травня 2016 року у задоволенні позову КП «ЖЕО №2» до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовлено за необґрунтованістю та безпідставністю.

У задоволенні зустрічного ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення та усунення перешкод в користуванні майном - відмовлено за необґрунтованістю та безпідставністю.

Позов ОСОБА_9, ОСОБА_8 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Колективного підприємства «ЖЕО №2» Полтавської міської ради про визнання членом сімї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зобовязання укладення договору найму житлового приміщення задоволено.

Визнано ОСОБА_9 членом сімї наймача ОСОБА_14.

Визнано за ОСОБА_9 право користування житловим приміщенням квартирою №18 у будинку 9 по вул.Чураївни у м.Полтаві.

Зобовязано Полтавську територіальну громаду та КП «ЖЕО №2» укласти з ОСОБА_9 договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

На вказане рішення подали апеляційні скарги третя особа Управління майном комунальної власності міста, позивач ОСОБА_4, позивач КП «ЖЕО №2», відповідач територіальна громада міста в особі Полтавської міської ради.

В апеляційній скарзі Управління майном комунальної власності міста, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування фактичних обставин, просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КП «ЖЕО №2» і ОСОБА_4 та відмовити в позові ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вселилися у спірну квартиру самоправно, всупереч вимогам закону, без ордеру, договору найму та без згоди власника майна.

Вказує на порушення судом норм ст.ст.10,60 ЦПК України та заперечує доведеність проживання відповідачів однією сімєю з ОСОБА_14, ведення ними спільного господарства.

ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі посилається на неповне зясування фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та задовольнити його позов.

Вважає, що відповідачами не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог, а надані кілька квитанцій за 2011-2012 рік, платником в яких зазначено ОСОБА_8, та вказані інші адреси, ніж спірна квартира, - не є належним доказом спільного проживання ОСОБА_9 і ОСОБА_14 однією сімєю та ведення спільного господарства.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_9, якого суд визнав членом сімї наймача, зрідка зявлявся в квартирі останньої, оскільки працював у іншому місці та проживав по місцю своєї реєстрації в с.Гожули Полтавського району; показання відповідачів не послідовні та загальні; вони повідомили, що не проживали постійно з ОСОБА_14, а вона періодично проживала з ними в с.Гожули, тривалий час знаходилася на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні.

Заперечує правомірність обєднання судом першої інстанції позовів, які не можна назвати однорідними.

В апеляційній скарзі КП «ЖЕО №2» просить скасувати рішення першої інстанції, задовольнити його позов та відмовити у позові ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки останні самоправно зайняли квартиру АДРЕСА_2. Належні та допустимі докази правомірності вселення відповідачів у зазначене житло та проживання з наймачем ОСОБА_14 однією сімєю і ведення спільного господарства відсутні.

Полтавська міська рада у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення районного суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КП «ЖЕО №2» та ОСОБА_4, відмовивши у позові ОСОБА_8, ОСОБА_9

Посилається на відсутність доказів про те, що померла ОСОБА_14 мала бажання та наміри вселити відповідачів у своє житло, у встановленому законом порядку з такою заявою не зверталася.

Зазначає, що колишній квартиронаймач ОСОБА_14 знята з реєстрації 30.12.2014 року у звязку зі смертю та квартира була опломбована працівниками КП «ЖЕО №2» 16.01.2015 року. Разом з тим, 19.01.2015 року під час проведення перевірки виявлено, що печатки зірвані, двері замінені, а 21 січня 2015 року встановлено, що у квартирі проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без реєстрації та відповідних документів, які б підтверджували їх право користування житловим приміщенням.

Вважає хибним висновок суду першої інстанції про застосування норми статей 64,106 ЖК України та щодо наявності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки вони проживали за місцем своєї реєстрації у с.Гожули Полтавського району, ОСОБА_14 відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 14.08.2009 року була визнана недієздатною та перебувала на лікуванні у психоневрологічному диспансері, що унеможливлювало їх проживання однією сімєю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг Управління майном комунальної власності міста Полтави, КП «ЖЕО №2», Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 з наступних підстав.

Встановлено, що спірним житлом є квартира АДРЕСА_2, яка знаходиться на балансі КП «ЖЕО №2», є неприватизованою та відноситься до комунальної власності територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради. Наймач вказаної квартири ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, знята з реєстрації 30.12.2014 року у звязку зі смертю (актовий запис про смерть №1564). Інші зареєстровані особи на зазначену дату у вказаній квартирі відсутні. /а.с.,34, 239 т.1/

Згідно п.5.3. Статуту КП «ЖЕО №2», затвердженого рішенням тридцять другої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 28.10.2008 (із змінами та доповненнями згідно рішень від 18.09.2012 та від 16.11.2012) до прав та обовязків підприємства належить право виявляти самовільно зайняті квартири в житлових будинках, що знаходяться на балансі підприємства, та забезпечувати їх вивільнення у встановленому законом порядку з обовязковим повідомленням та залученням власника житлового фонду та органу управління та звертатися до суду з позовами про виселення з самовільно зайнятих квартир, тощо.

Згідно акту від 19 січня 2015 року, складеного комісією у складі начальника дільниці №5 та двох майстрів дільниці, при перевірці цілісності опломбування, здійсненого 16.01.2015 року, квартири №18 в житловому будинку №9 по вул.Чураївни, встановлено, що печатки зірван , а старі деревяні двері замінено на нові металеві, які також комісією опломбовані./а.с.5/ Перевірками від 21.01.2015 року та від 22.01.2015 року встановлені аналогічні факти зриву пломб та зайняття зазначеної квартири громадянами ОСОБА_8 і ОСОБА_9, про що складені відповідні акти./а.с.6,7 т.1/

Рішенням Полтавської міської ради №14 від 10.02.2015 року 2-кімнатну квартиру №18 жилою площею 29,2 кв.м. у будинку по вул.Чураївни,9 у м.Полтаві із вивільненого житлового фонду міської ради надано ОСОБА_4 на склад сімї 3 особи, із зняттям з квартирного обліку при виконавчому комітеті міської ради ( пільговий список учасників бойових дій, учасників війни)./а.с.185 т.1/

На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Полтавської міської ради від 17 лютого 2015 року видано ордер №59 на вказане жиле приміщення ОСОБА_4, з членами сімї: ОСОБА_11 (дружина), ОСОБА_12 (син) та 27.02.2015 року вказані особи зареєстровані в даному жилому приміщенні. /а.с.66,67 т.1/

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9, районний суд виходив з доведеності того, що ОСОБА_9, починаючи з 2008 року проживав у спірній квартирі, доглядаючи за ОСОБА_15, яка знаходилася в похилому віці, та її донькою ОСОБА_16, інвалідом 2 групи з дитинства, а після смерті у 2009 році ОСОБА_15 проживав та проводив ремонт у квартирі, доглядав за ОСОБА_14, вів з нею спільне господарство до дня її смерті, тому набув права користуванням цим житлом.

Відмовляючи у задоволенні позову КП «ЖЕО №2», позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що їх вимоги спростовуються фактичними обставинами щодо правомірності вселення та проживання у спірному житлі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а тому прийняття Полтавською міською радою рішення та видача ордера на проживання в спірній квартирі сімї ОСОБА_4 є передчасним, оскільки на час прийняття такого рішення у провадженні суду перебувала справа за позовом КП «ЖЕО №2» про виселення ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Колегія суддів такі висновки місцевого суду визнає помилковими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спіні правовідносини.

Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ни жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї прав корсиутвання жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до розяснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання,чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року №6-60цс12

Висновки місцевого суду щодо проживання однією сімєю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з наймачем ОСОБА_17 до смерті останньої ґрунтуються лише на доводах позивачів та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.58,59 ЖК України.

По-перше, ОСОБА_8 та ОСОБА_18 не надали суду доказів згоди ОСОБА_14 на їх вселення до квартири, наймачем якої вона стала після смерті своєї матері ОСОБА_15

По-друге, як убачається з рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 14.08.2009 року, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнана недієздатною та її опікуном призначено ОСОБА_8. /а.с.19 т.3/

Відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Стаття 72 ЦК України передбачає обовязки опікуна щодо управління майном особи, над якою встановлено опікую, зокрема обовязок дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах, самостійно здійснювати витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів чи соціальних виплат.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_8 , як опікун, не може набувати самостійного права щодо житловим приміщенням, наймачем якого була його підопічна.

З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення Полтавської обласної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева ОСОБА_14 знаходилася на лікуванні в даній лікарні: з 07.04.2008р. по 13.05.2008р., з 01.06.2008 р. по 17.06.2008р., з 16.07.2009р. по 13.10.2009р., з 15.03.2010р. по 02.10.2010р., з 21.02.2011р. по 23.04.2011р., з 31.05.2011р. по 14.07.2011р., з 26.08.2011р. по 14.11.2011р., з 05.03.2012р. по 07.04.2012р., з 12.05.2012р. по 30.09.2013р./а.с.11 т.5/

Зазначені обставини також унеможливлюють проживання однією сімєю ОСОБА_14 та ОСОБА_9, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету. Крім того, останній зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, що спростовує його доводи про постійне проживання у спірному житлі однією сімєю разом з наймачем. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не надали суду докази, замовчуючи відомості щодо належності їм житла в с.Гожули Полтавського району Полтавської області, в якому вони зареєстровані, наявності чи відсутності у них шлюбів та сімейних відносин.

Місцевий суд помилково на викладене уваги не звернув та дійшов хибних висновків, що сприяння позивачів в поміщенні ОСОБА_14 до лікувального закладу, забезпечення необхідними речами одягу та особистої гігієни, продуктами харчування, періодичні відвідування як члена сімї, про яку вони піклувалися та хвилювалися, доглядаючи за нею, - доводить проживання їх однією сімєю. Натомість зазначені обставини визнані районним судом встановленими зі слів самих позивачів і ніякими доказами не підтверджуються.

Згідно 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не надали суду доказів правомірності вселення останнього у спірну квартиру в якості члена сімї наймача та набуття останнім права користування житлом, а права та обовязки ОСОБА_8, як опікуна, припинені у звязку зі смертю недієздатної ОСОБА_14, заняття ними спірної квартири після смерті останньої є назаконним, тому вони підлягають виселенню із спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про зобовязання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою, на яку йому видано ордер, та вселення його з сімєю, то колегія суддів вважає, що такі вимоги підлягають до частково задоволення, враховуючи наступне.

За нормою статті 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет відповідної ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Колегія суддів зауважує, що виданий на імя ОСОБА_4 ордер на сімю з 3-х осіб видано 17.02.2015 року, тоді як КП «ЖЕО №2» у січні 2015 року встановило незаконне зайняття спірної квартири ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та звернулося в суд з позовом про виселеня.

Однак, враховуючи, що на час розгляду справи вказаний ордер є дійсним, та саме ордер є підставою для вселення ОСОБА_4, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у спірне житло, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення їх позовних вимог, а саме щодо усунення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перешкод в користуванні спірною квартирою шляхом виселення останніх із вказаної квартири.

За таких обставин колегія суддів частково задовольняє апеляційні скарги, рішення місцевого суду скасовує та ухвалє нове рішення про задоволення позову КП «ЖЕО №2» та часткове задоволення позову ОСОБА_4 та відмовляє в позові ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частках на користь осіб, чиї апеляційні скарги колегія суддів задовольняє, підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору: КП «ЖЕУ №2» - 512 грн., Управління майном 535,92 грн., Полтавський МВК ( за апеляційну скаргу Полтавської міської ради) 268,40 грн., ОСОБА_4 (50% задоволених позовних вимог) 389,65грн.

Керуючись ст.ст.303,304, п.п.3,4 ст.309, ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавського виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2», Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 13 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» задовольнити, позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

У задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_8 до Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Колективного підприємства «ЖЕО №2» Полтавської міської ради про визнання членом сімї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зобовязання укладення договору найму житлового приміщення,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8, ОСОБА_9 судовий збір на користь: КП «ЖЕО №2»- по 256 грн., Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавського виконавчого комітету Полтавської міської ради - по 267,96 грн., Полтавського МВК по 134,20грн., ОСОБА_4 по 194,82 грн.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом 20 днів шляхом подання касаційної карги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ ОСОБА_19

ОСОБА_20

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1