Справа № 750/2262/16-ц Провадження № 22-ц/795/1374/2016 Суддя у I інстанції Рахманкулова І. П.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

26 липня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Онищенко О.І., Хромець Н.С.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_5 про захист прав споживача,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_5 про захист прав споживача задоволено.

Визнано відкликаною з 19 січня 2013 року згоду ОСОБА_2 на укладення договору про надання споживчого кредиту - кредитно-заставного договору від 16.01.2013 року № А202RX98830132 за заявою позичальника від 16 січня 2013 року № до ПАТ „Акцент-Банк".

Визнано розірваним з 19 січня 2013 року кредитно-заставний договір від 16.01.2013 року № А202RX98830132 , укладений між ОСОБА_2 та ПАТ „Акцент-Банк" на підставі заяви позичальника від 16.01.2016 року № А202RX98830132 .

Визнано розірваним з 16 січня 2013 року договір від 16.01.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 788 грн 70 коп.з кожного витрат на правову допомогу та судовий збір на користь держави відповідно в сумах 1102 грн 40 коп. та 551 грн 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ „Акцент-Банк" ставилось питання про часткове скасування рішення суду відносно вирішення судом позовних вимог, заявлених ОСОБА_2 щодо ПАТ „Акцент-Банк" та відмови в задоволенні позовних вимог до банку з посиланням на те, що підстави для розірвання кредитно-заставного договору, відповідно до вимог ст. 651, 652 ЦК України та ч.6 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів", відсутні, адже банк умов договору не порушував, відтак рішення суду не є законним.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції у даній справі встановлено, що 16 січня 2013 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 було укладено договір підряду на виконання робіт з виготовлення та доставки металопластикової конструкції (а.с. 11), оформлено індивідуальне замовлення № 2175 (а.с. 12), за умовами яких останній взяв на себе зобов'язання виготовити та доставити замовнику металопластикову конструкцію протягом 30 робочих днів з моменту сплати авансу (а/с 11).

В той же день позивачем було підписано заяву позичальника № А202RX98830132 з проханням до ПАТ «Акцент-Банк» надати строковий кредит, яка у сукупності із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами, Тарифами становить кредитно-заставний договір. Відповідно до зазначеного договору, ПАТ «Акцент-Банк» надав позивачеві кредит у сумі 4998 грн. 59 коп. шляхом безготівкового перерахування вказаних грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_5 (а.с.13) в порядку оплати товару, замовленого позичальником згідно договору від 16 січня 2013 року.

З копії меморіального ордеру про перерахування банком коштів на рахунок ФОП ОСОБА_5 вбачається, що вказану операцію було здійснено банком о 15 год. 41 хв., незважаючи на те, що позивач в той же день намагався звернутись до представника банку із заявою про відкликання своєї згоди на укладення договору. У зв"язку з відмовою прийняти заяву позивача, останнім вже 19.01.2013 року рекомендованим поштовим відправленням було надіслано вказану заяву до банку (а.с. 19, 20). Із заявою про відмову від виготовлення та доставки металопластикових конструкцій до ФОП ОСОБА_5 позивач звернувся в той же день ( а.с. 16). Незважаючи на зазначені обставини, відповідачі не сприйняли звернень ОСОБА_2 з питання відкликання згоди на отримання споживчого кредиту та розірвання договірних стосунків.

В той же час, положеннями ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, за положеннями зазначеної правової норми, споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Зважаючи на те, що позивач скористався правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, передбаченим спеціальним законом, судом першої інстанції було обґрунтовано, на підставі ч.2 ст. 16, ч.2 ст. 651 ЦК України, визнано відкликаною з 19 січня 2013 року згоду ОСОБА_2 на укладення договору про надання споживчого кредиту за кредитно-заставним договором від 16.01.2013 року № А202RX98830132, укладеним за заявою позичальника від 16 січня 2013 року № до ПАТ „Акцент-Банк" та визнано розірваним з 19 січня 2013 року кредитно-заставний договір від 16.01.2013 року № А202RX98830132 , укладений між ОСОБА_2 та ПАТ „Акцент-Банк".

Відповідно, враховуючи наведені обставини, на підставі ч. 1 ст. 652 ЦК України, судом першої інстанції правомірно було визнано розірваним з 16 січня 2013 року договір від 16.01.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 на виготовлення та доставку металопластикових конструкцій.

Посилання в апеляційній скарзі ПАТ „Акцент-Банк" на ту обставину, що судом не було застосовано наслідки відкликання згоди ОСОБА_2 на укладення договору про надання споживчого кредиту у вигляді стягнення з останнього суми кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки за приписами ст. 653 ЦК України сторона, яка зазнала збитків в результаті розірвання договору може вимагати відшкодування збитків, завданих таким розірванням, шляхом вчинення окремого позову.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування судом першої інстанції неналежного способу захисту права позивача, а саме, визнання відкликаною згоду ОСОБА_2 на укладення договору про надання споживчого кредиту, не підлягають врахуванню, оскільки такий спосіб захисту прав узгоджується з положеннями Закону України «Про захист прав споживачі» та приписами ч.2 ст. 16 ЦК України.

Посилання на невірне застосування судом першої інстанції положень ст. 651, 652 ЦК України не можуть бути врахованими, оскільки позовні вимоги правомірно було задоволено судом на підставі наведених норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції постановлено на основі повно та всебічно з»ясованих обставин справи, відповідає вимогам закону, відтак підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: