Ухвала

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Дем`яносоваМ.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про зобов'язання відремонтувати лічильник та письмово вибачитись, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (далі - ПАТ «Полтавагаз») про зобов'язання відремонтувати лічильник та письмово вибачитись, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним між ними договором від 12 вересня 2000 року про надання послуг з газопостачання, зокрема, після проведення планової повірки та складення довідки про непридатність лічильника, відповідач відмовився здійснити його ремонт.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області

від 08 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 лютого

2016 року рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відремонтувати лічильник скасовано.

Закрито провадження в справі в частині позову ОСОБА_4 до ПАТ «Полтавагаз» про зобов'язання відремонтувати лічильник.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені в справі судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення яким вирішити спір по суті заявлених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, якщо є таке, що набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимоги та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Закриваючи провадження в справі в частині позовних вимог про зобов'язання відремонтувати лічильник, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із наявності підстав для застосування приписів п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Полтавагаз» про зобов'язання відремонтувати лічильник, повернути кошти, стягнення витрат на поїздку та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Позовні вимоги в частині зобов'язання відремонтувати лічильник є тотожними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача письмово вибачитись, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із його безпідставності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують, висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 лютого 2016 року та рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року в його незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

М.В.Дем`яносов

І.К.Парінова