У х в а л а

іменем україни

18 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчук А.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про поділ спільного майна подружжя, визнання договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання договору дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року та касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначала, що 02 листопада 1996 року вони з ОСОБА_8 уклали шлюб. Під час шлюбу набули у власність рухоме майно на загальну суму 73 900 грн, транспортні засоби марки ВАЗ 21011, 1978 року, марки ЗАЗ ТF669Р, 2007 року, марки ГАЗ 2705, 2006 року, та побудували житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 який не введений в експлуатацію.

Зазначений будинок збудований на земельній ділянці отриманій відповідачем у власність згідно з державним актом про право власності на землю від 10 червня 1997 року, після укладення шлюбу, тому у її власність разом з будинком повинна перейти також 1/2 частина земельної ділянки, тому просила також визнати за нею право власності та виділити їй в натурі 1/2 частку земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 просила суд визнати за нею право власності та виділити в натурі 1/2 частку незакінченого будівництвом будинку за адресою АДРЕСА_1, визнати за нею право власності та виділити в натурі 1/2 частки земельної ділянки за зазначеною адресою, та провести поділ рухомого майна визнавши за ОСОБА_5 право власності та виділити йому в натурі майна на 170 000 грн, а їй виділити на праві власності майна на 153 900 грн.

Також автомобіль марки ЗАЗ ТF669Р, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року, під час розгляду спору в суді був відчужений відповідачем на користь ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24 березня 2015 року подала заяву про збільшення позовних вимог, зазначаючи що вона згоди на відчуження автомобіля який є об'єктом права спільної сумісної власності не давала, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ЗАЗ ТF669Р, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

03 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ЗАЗ ТF669Р, 2007 року, укладеного 28 жовтня 2013 року, дійсним.

Вказував, що автомобіль марки ЗАЗ ТF669Р, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 він придбав у ОСОБА_5 28 жовтня 2013 року за 40 000 грн, проте право власності на нього оформив лише в березні 2015 року. Під час огляду та купівлі автомобіля була присутня ОСОБА_4, яка була дружиною ОСОБА_5 і вона ніяких заперечень проти укладеного договору не зазначала та прийняла гроші за цей транспортний засіб. Враховуючи положення ст. ст. 638, 640 ЦК України та правові позиції ВСУ, викладеній у справі № 6-7цс15 просить визнати зазначений вище договір, укладений 28 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_5, дійсним.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду від 10 грудня 2015 року було визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно умов якої: ОСОБА_5 передано житлові приміщення в незакінченому будівництвом будинку по АДРЕСА_1, загальна вартість приміщень та господарських будівель становить 476 694 грн.ОСОБА_4 в зазначеному незакінченому будівництвом передано приміщень та господарських будівель на 430 556 грн.

Сторони домовилися що в якості урівнення долей по мировій угоді ОСОБА_5 сплачує ОСОБА_4 кошти в сумі 23 000 грн. Провадження у справі в частині поділу незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських споруд закрито у зв'язку з визнанням мирової угоди, укладеної сторонами у справі.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Здійснено поділ рухомого майна, набутого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за час перебування у шлюбі шляхом виділення в натурі:

− ОСОБА_9 рухоме майно загальною вартістю 66 900 грн, а саме: спальний гарнітур вартістю 5 000 грн; стіл письмовий вартістю 700 грн; корпусні меблі (стінка) вартістю 2 000 грн, стілець вартістю 300 грн; ліжко полуторне вартістю 500 грн; м'який куточок вартістю 6 000 грн; набір м'яких меблів (два крісла та диван) вартістю 2 500 грн; телевізор PANASONIC вартістю 4 000 грн; тумбочку вартістю 1 000 грн; комп'ютер VIEW SONIK вартістю 5 000 грн; стіл кухонний вартістю 1 500 грн; кухонний набір корпусних меблів вартістю 2 000 грн; холодильник ZANUSSI вартістю 3 000 грн; кухонний комбайн PHILIPS вартістю 1 000 грн; хлібопічку LG вартістю 1 500 грн; газову плиту NORD вартістю 500 грн; пральну машинку LG вартістю 5 000 грн; набір корпусних меблів для вітальні вартістю 3 000 грн; котел газовий вартістю 2 000 грн; ванну вартістю 1 000 грн; вмивальник вартістю 500 грн; дзеркало вартістю 400 грн; пилосос LG вартістю 500 грн; транспортний засіб Скутер вартістю 8 000 грн; транспотний засіб ВАЗ 21011, 1978 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 10 000 грн; визнавши за нею право власності на це майно;

− ОСОБА_5 рухоме майно загальною вартістю 66 176 грн 58 коп., а саме: транспортний засіб ГАЗ 2705, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_3, вартістю 49 176 грн 58 коп.; диван вартістю 4 000 грн; набір корпусних меблів вартістю 3 000 грн та телевізор LG вартістю 2 000 грн, куточок кухонний вартістю 1 000 грн; мікрохвильову піч SAMSUNG вартістю 1 000 грн; морозильну камеру Атлант вартістю 4 000 грн; стіл-книжку вартістю 1 000 грн; DVD-плеєр ВВК вартістю 700 грн; дзеркало вартістю 300 грн, визнавши за ним право власності на це майно.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 723 грн 42 коп. в якості компенсації різниці виділених в натурі часток рухомого майна.

У задоволенні решти позовних за первісним позовом відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 про визнання договору дійсним - задоволено повністю, визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ TF699P, 2007 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 28 жовтня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про поділ автомобіля марки ЗАЗ TF699P, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, як спільного сумісного майна подружжя та розподілу по справі судових витрат, скасовано.

Позовні вимоги в цій частині задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 36 964 грн 83 коп., в рахунок відповідної компенсації вартості 1/2 частини відчуженого ним автомобіля марки ЗАЗ TF699P, 2007 року

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ TF669Р, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладеного 28 жовтня 2013 року.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у поділу земельної ділянки, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки сторонами у справі укладено мирову угоду з приводу розподілу домоволодіння,будівництво якого не звершено з відступом від варіанту його розподілу, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28 вересня 2015 року і право власності на ці частки сторонами не зареєстровані, тому підстави для застосування положень ст. 120 ЗК Українивідсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 спірна земельна ділянка була набута у власність із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України для будівництва житлового будинку то вона належить до особистої приватної власності відповідача і до складу майна, яке підлягає поділу між подружжям не входить.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення рішення апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

О.В.Ступак