АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5747/16 Справа № 209/3056/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Котушенко С.П., Романюк М.М.,

при секретарі Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

13 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що із 02 грудня 1995 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки, проживають разом з нею у квартирі АДРЕСА_1. На даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач ухиляється від утримання дітей та матеріальну допомогу добровільно не надає, хоча має постійний дохід та працює керівником Приватного підприємства «Агропром - 2000» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроелеватор», що підтверджує витяги з ЄДР від 18.06.2015 р. Інших стягнень аліментів по виконавчим листам з відповідача не проводиться, утриманці відсутні. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно. У серпні 2015 року позивачка уточнила позовні вимоги та остаточно просила сул стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення нею повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 13017,00 грн. з подальшою індексацією, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_3, починаючи стягнення з 13.07.2015 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу; стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 13412,00 грн. з подальшою індексацією, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_3, починаючи стягнення з 13.07.2015 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2В на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7500,00грн. з подальшою індексацією, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 13.07.2015 року, до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7500,00 грн. з подальшою індексацією, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 13.07.2015 року, до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за надання правової допомоги в сумі 500,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норма матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення, встановивши розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання їхніх неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення найстаршою повноліття.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення змінити в частині стягнутих аліментів, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 27 березня 2001 року, народження та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6 т.1).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.67-70 т.2).

Неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самостійних доходів не мають, проживають з позивачкою; між сторонами не досягнуто домовленості щодо сплати відповідачем коштів на утримання дітей. Викладені обставини стверджуються письмовими матеріалами справи та визнані сторонами.

Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує відповідну соціальну допомогу.

Відповідач у шлюбі не перебуває; інших дітей та осіб на утриманні, окрім доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не має; з його доходів за виконавчими документами утримання не здійснюються. Викладене стверджується письмовими матеріалами справи та визнається сторонами.

Відповідно до довідки від 09.07.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, має діагноз: цукровий діабет 2 типу середньої тяжкості (а.с. 101 т.1).

Відповідач є працездатним; має постійне місце роботи та стабільний регулярний (щомісячний) дохід у вигляді заробітної плати, а також доходи від підприємницької діяльності.

Так, станом на час винесення оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 працює на посаді директора у ПП «Агропром-2000», та за сумісництвом на посаді директора у ПП «Сектор-Д, що стверджується відповідними письмовими доказами, зокрема, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.07.2016 року і змістом апеляційної скарги (а.с. 2-3, 40-42 т.2).

Згідно листа Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, загальна сума задекларованого доходу, отриманого ОСОБА_2 (зареєстрований з 04.03.2003 року фізичною особою-підприємцем) від підприємницької діяльності склала: за 2013 рік 86942,92 грн., за 2014 рік 1828334,00 грн., за 2015 рік 1567260,00 грн. (а.с.53 т.2). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, відповідач здійснює підприємницьку діяльність у галузі рослинництва, післяурожайну діяльність, роздрібну торгівлю деталями та приладдям для автотранспортних засобів та інш. (а.с. 88 90 у т. 2), тобто підприємницька діяльність відповідача не має виключно сезонного характеру.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, до їх повноліття, починаючи з часу предявлення позову 13.07.2015 року.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно визначив розмір аліментів у твердих грошових сумах, стягнутих на утримання дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у розмірі по 7500,00 грн. на місяць на кожну дитину.

Колегія приймає до уваги, що відповідач протягом тривалого часу має постійне місце роботи, працюючи на посадах директора одразу на кількох підприємствах (ПП «Агропром» та ПП «Сектор-Д»), має стабільний щомісячний дохід.

ОСОБА_2 має також додаткові доходи від підприємницької діяльності, займаючись нею з 2003 року, що підтверджується, зокрема, листом ДФС України на аркуші справи 53 у томі 2.

Враховуючи викладене, встановивши факт наявності у відповідача постійного місця роботи, регулярних і стабільних щомісячних доходів; зважаючи на безпідставність тверджень позивачки про мінливий характер доходів відповідача; приймаючи до уваги, що відповідач має хронічне захворювання, у шлюбі не перебуває, інших дітей не має, будь-яких осіб на утриманні, окрім доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не має; враховуючи відсутність стягнень з доходів відповідача у примусовому порядку, стан здоровя та матеріальне становище дітей, які мешкають разом із позивачкою, потребують піклування та утримання, матеріальне положення позивачки, колегія дійшла висновку, що у даному випадку розмір аліментів на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинен бути визначений у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, зважаючи на правильне застосування місцевим судом положень ст.ст. 367, 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення в підлягає частковій зміні, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7500,0 грн. щомісячно та в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 7500,0 грн. щомісячно, змінити, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.07.2015 року до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді