УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшової Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні у Вознесенівському ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 51133947/15 з примусового виконання судового наказу №335/12834/14-ц від 09.02.2016 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості у розмірі 4017,52 грн. т судового збору у розмірі 121,80 грн. 09.11.2016 року державним виконавцем з метою виконання рішення суду та перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою боржника, що вказано у виконавчому документі, боржник відмовив виконавцеві у доступі до житла. Боржникові залишено виклик державного виконавця з вимогою зявитись до відділу ДВС. 16.11.2016 року боржникові надіслано виклик державного виконавця з вимогою зявитись до відділу, божник за викликом не зявився. 30.11.2016 року державним виконавцем з метою виконання рішення суду та перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою боржника, але двері ніхто не відчинив. Державний виконавець просить винести рішення про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Суд, перевіривши доводи, викладені в поданні, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В обґрунтування необхідності примусового входження до житла боржника, державний виконавець мотивує тим, що з метою проведення опису та арешту майна державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за фактичним місцем проживання боржника, але провести виконавчі дії за вказаною адресою не виявилось можливим,оскільки двері ніхто не відчинив.

Однак матеріали приєднані до подання не містять даних, які свідчать про отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, направлення ОСОБА_1 повідомлень про необхідність явки до ДВС, попередження про вихід за адресою.

Крім того, матеріали подання не містять документів, які б підтверджували право власності боржника або інших осіб на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2. При цьому суд також виходить з інтересів осіб, які є користувачами вказаної квартири і законні права яких підлягають захисту і не можуть порушуватись в силу ст.30 Конституції України та ненадоно допустимих доказів, що за вказаною адресою знаходиться належне ОСОБА_1 на праві власності майно, на яке можна звернути стягнення в погашення боргів.

Примусове проникнення до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно має служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а має бути розумна співмірність між використовуваними інструментами й тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення в справі АГОСІ проти Обєднаного Королівства).

Більш того, слід зазначити, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 09.12.2016 року до боржника ОСОБА_1 застосовано привід, а тому, суд вважає, що є можливость виконання судового рішення після явки боржника до державного виконавця.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_1

Керуючись ст. 376 ЦПК України, п. 9 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Апаллонова