УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Марцинкевича В.А.,

при секретарі Іова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду м. Києві заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором оренди квартири, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором оренди квартири, позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди квартири в сумі 33694,04 грн. та судові витрати в сумі 610 грн.

18 квітня 2016 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, мотивуючи тим, що відповідач не була повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, тому не мала можливості скористатись наданим їм законним правом захисту своїх прав та законних інтересів.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та докази, надані представником відповідачів на підтвердження підстав для скасування заочного рішення, приходить до наступного.

Згідно правил статті 225 Цивільного процесуального кодексу України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, 25 березня 2016 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором оренди квартири, позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди квартири в сумі 33694,04 грн. та судові витрати в сумі 610 грн.

Посилання відповідачки на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідачка була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні, - є безпідставними.

Так, відповідачка мала можливість реалізувати свої процесуальні права і доводи як при попередньому судовому засіданні, так і в стадії судового розгляду.

Таким чином, небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209-210, 231, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором оренди квартири- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :