АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1531/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 червня 2016 року, по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року, ПАТ КБ «Приватбанк» звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 19 червня 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5040 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 30 червня 2015 року у відповідача виникла заборгованість.

У зв'язку з цим та після уточнення вимог, позивач просив суд стягнути заборгованість по відсотках, нарахованих за прострочену заборгованість по кредиту за період з 20 липня 2012 року по 20 липня 2015 року в розмірі 5361 грн. 07 коп..

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 червня 2016 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що суд не звернув уваги, що відповідач засвідчив, що ознайомлений та згідний на умови договору та тарифи, підписавши заяву.

Крім того, апелянт вказує, що оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання строку погашення кожного чергового траншу, що судом також було проігноровано.

Також, апелянт вказує, що суд не звернув увагу на умови договору щодо лонгації, тобто якщо зобов'язання, які не виконані у межах річного строку дії договору, при лонгації останнього продовжують існувати.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Пунктами 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, визначено, що граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-14 цс 14 від 19 березня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 4 липня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого на даний час є позивач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 5040 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 за кредитним договором б/н була видана картка НОМЕР_1, яка була відкрита 22 червня 2008 року і термін її дії - 06/12 (а. с. 47). Оригінал картки відсутній.

Останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1, було сплачено 8 червня 2011 року (а. с. 5-7).

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 червня 2015 року заборгованість відповідача становила 21498,57 грн., а саме: 4931,99 грн. заборгованість за кредитом; 12098,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3205,84 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1011,84 грн. штраф (процентна складова) (а. с. 5 -7). За період з 20.07.2012 року по 20.07.2015 року відповідачу на прострочену заборгованість по кредиту за договором б/н від 04.07.2008 року в сумі 4931,99 грн., нараховано до сплати заборгованість по відсоткам в сумі 5361,07грн., (а. с. 40-41).

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Відповідно до умов договору, укладеного 4 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки, який встановлено з 22 червня 2008 року і термін її дії - 06/12 року.

Між тим, останній платіж внесено ОСОБА_1 8 червня 2011 року (а.с. 5 - 7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банк звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права з пропуском строку позовної давності, про застосування якої просив відповідач, що є підставою для відмови в позові.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Не може бути підставою для скасування рішення суду, посилання апелянта, що суд не звернув уваги, що відповідач підписавши заяву, засвідчив, що ознайомлений та згідний на умови договору та тарифи, оскільки зазначене не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Суперечить вищевикладеному, посилання апелянта, що оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання строку погашення кожного чергового траншу, що судом також було проігноровано. Крім того, розрахунок черговості щомісячних платежів погашення кредиту відповідачу не видавався, і він не наданий суду.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо пролонгації дії договору не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо прострочення кредиту, процентів і неустойки.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ В.П. Фанда

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Козак О.В. Категорія:19,27

Доповідач: Купельський А.В.