Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/3583/15-ц
У Х В А Л А

18.04.2016 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді - Кашуби А.В., при секретарі Чернянчук К.П., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_5" про відшкодування майнової шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Прокуратури Закарпатської області про відшкодування завданої (спричиненої) матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

17.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_5" про відшкодування майнової шкоди.

14.03.2016 року представник відповідача ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1, Прокуратури Закарпатської області про відшкодування завданої (спричиненої) матеріальної шкоди та просила обєднати зустрічний позов з первісним в одне провадження.

15.03.2016 року ухвалою суду вищевказані позови обєднані в одне провадження.

14.04.2016 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_1 Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_1 не відшкодував завдані йому збитки на протязі трьох років, не бажає здійснювати такі дії, а тому може перереєструвати чи продати належне йому майно іншим особам, а звідси невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримала заяву в повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні заяви за безпідставністю.

Розглянувши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У поданій до суду заяві заявник не надає доказів на підтвердження того, що він на протязі всього часу з моменту вчинення ДТП хоч раз звертався до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Існування такого звернення ставиться судом під сумнів, оскільки кримінальна справа за ст. 286 КК України була порушена саме відносно ОСОБА_3 і лише 20.10.2015 року вступив в законну силу вирок, яким ОСОБА_3 визнаний невинуватим у вчиненні даного злочину, у звязку з недоведеністю його вини. Так само, представником позивача за зустрічним позовом не надано відповіді щодо ризиків відчуження майна належного ОСОБА_1, не долучено доказів щодо цього, а отже не вказано чим саме буде утруднено виконання рішення суду в подальшому.

Згідно із офіційною позицією Пленуму ВСУ, викладеною у Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Зокрема, при обранні як виду забезпечення позову арешту майна відповідача слід переконатися, що при цьому не буде порушено конституційно гарантоване право власності інших осіб (наприклад, право спільної сумісної власності).

Та обравши способом забезпечення позову накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно заявник не враховує можливість ризиків належності даного майна (особливо нерухомого) на праві спільної сумісної власності іншим особам, права яких будуть порушені в разі задоволення клопотання судом.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Заява позивача не містить даних про вартість майна на яке необхідно накласти арешт, що унеможливлює визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимоги.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не буде порушувати прав інших осіб, а отже відсутні підстави для задоволення даної заяви.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Усунувши вказані недоліки заяви заявник може повторно звернутись до суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовною заявою до ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_5" про відшкодування майнової шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Прокуратури Закарпатської області про відшкодування завданої (спричиненої) матеріальної шкоди повернути заявнику.

Копію ухвали направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6