Справа № 372/701/16-ц
№2-601/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Підгірцівська сільська рада Обухівського району, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу житлового будинку недійсними,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Підгірці, вул. Гагаріна, 8ж, серія та номер: 774, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 19.08.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, недійсним, та визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 177 кв. м., житловою 64,1 кв. м., розташованого на вищевказаній земельній ділянці, серія та номер: 775, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 19.08.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, недійсним. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що 07.10.2014 року вона уклала з ОСОБА_6 попередній договір купівлі-продажу будинку і земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 2582, за яким сторони домовилися не пізніше 31.12.2014 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Підгірці та укласти договір купівлі-продажу житлового будинку № 8ж по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області. Також ОСОБА_6 відповідно до пп. 1.3., 3.1.2 попереднього договору взяла на себе зобовязання ввести будинок в експлуатацію та отримати свідоцтво на право власності на житловий будинок, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок та змінити цільове призначення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд задля чого отримала суму забезпечувального платежу у розмірі 130 000 грн., що підтверджує п. 5.1. попереднього договору. Проте, ОСОБА_6 31.12.2014 року своїх зобовязань стосовно введення будинку в експлуатацію, отримання свідоцтва на право власності та зміни цільового призначення земельної ділянки не виконала, основні договори відмовилася укладати посилаючись на те, що їй потрібен ще час та додаткові кошти для введення будинку в експлуатацію. Також ОСОБА_6 порушила п. 5.3. попереднього договору, за яким не виконала зобовязання повернути позивачу протягом 3 робочих днів суму забезпечувального платежу та станом на 09.01.2015 року кошти не повернула. 19.01.2015 року позивач уклала з представником ОСОБА_6 ОСОБА_10 ще один попередній договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, який посвідчила приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за №53. За умовами якого, сторони домовилися не пізніше 15.04.2015 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці та укласти договір купівлі-продажу житлового будинку № 8Ж по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області. Повторно вже представник ОСОБА_6 відповідно до п. 1.3. попереднього договору взяла на себе зобовязання ввести будинок в експлуатацію та отримати свідоцтво на право власності на житловий будинок, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок та змінити цільове призначення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд задля чого згідно п. 5.1. попереднього договору за №53 представник ОСОБА_6 ОСОБА_10 за попереднім договором отримала від позивача суму забезпечувального платежу у розмірі 130 000 грн. Проте, в черговий раз ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_10 15.04.2015 року своїх зобовязань стосовно введення будинку в експлуатацію, отримання свідоцтва на право власності та зміни цільового призначення земельної ділянки не виконали, основні договори відмовилися укладати та кошти надані позивачем не повернули. 05.06.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва відкрито провадження у цивільній справі №753/8451/15 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. 05.06.2015 року Дарницький районний суд м. Києва виніс ухвалу про накладення арешту на належне ОСОБА_6 майно, в тому числі земельну ділянку площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, та житловий будинок № 8Ж по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області. 15.07.2015 року ухвалою апеляційного суду м. Києва ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2015 року про забезпечення позову скасовано та передано питання на новий розгляд. Не зважаючи на ту обставину, що питання розгляду заяви про забезпечення позову щодо арешту зазначених земельної ділянки та житлового будинку передано на новий розгляд до суду першої інстанції, ОСОБА_6 19.08.2015 року продала земельну ділянку площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, та житловий будинок № 8Ж по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області. У звязку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав, посилаючись на те, що при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 приховала ту обставину, що питання розгляду заяви про забезпечення позову щодо арешту зазначених земельної ділянки та житлового будинку апеляційною інстанцією передано на новий розгляд до суду першої інстанції при цьому переслідувала мету неповернення позивачу грошових коштів та навмисне не виконання рішення суду про стягнення коштів. Крім того позивач зазначає, що при будівництві спірного будинку та здачі в експлуатацію були грубо порушені норми закону, в зв»язку з чим позивач звернувся з заявою про злочин щодо відповідача, та на підставі його заяви були внесені відомості до ЄРДР за ст. 190 ч.1 КК України.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві, та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні, в зв»язку з його безпідставністю, необґрунтованістю, недоведеністю, та відсутністю доказів щодо порушення прав позивача, відповідачем.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила проти позову, та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач був обізнаний про справу, що розглядалася в Дарницькому районному суді м. Києва та про те, що ухвалою апеляційного суду м. Києва ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2015 року про забезпечення позову скасовано з передачею питань на новий розгляд. Крім того при укладенні оспорюваних правочинів, заборони на відчудження спірного майна не існувало.

Третя особа Підгірцівська сільська рада Обухівського району в судове засідання не зявилась на адресу суду подала клопотання про слухання справи у відсутність їх представника.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, направила до суду клопотання, в якому позовні вимоги не визнала, та просила слухати справу у її відсутність

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, відповідно до якого сторони домовилися про укладення в майбутньому, але не пізніше 31.12.2014 року, договорів купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці та житлового будинку № 8Ж по вул. Гагаріна в селі Підгірці Обухівського району Київської області, в порядку строки та на умовах, передбачених цим попереднім договором та діючим законодавством України.

Відповідно до п. 1.3. попереднього договору ОСОБА_6 гарантувала, що до моменту укладення основного договору введе будинок в експлуатацію, отримає свідоцтво про право власності на житловий будинок та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок. Відповідно до п. 3.1.2. попереднього договору ОСОБА_6 зобовязувалася змінити цільове призначення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п. 5.1. попереднього договору, в рахунок належних за основними договорами платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки та своєї платіжної спроможності, ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 суму забезпечувального платежу у розмірі 130 000 грн.

15.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було видано довідку, про те що 15.04.2015 року сторони зявилися до офісу приватного нотаріуса, але укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна не відбулося у звязку із тим, що у продавця були відсутні документи, а саме: свідоцтво про право власності на житловий будинок, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, експертна оцінка житлового будинку, довідка про склад мешканців житлового будинку (форма №3), витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, експертна оцінка земельної ділянки тощо.

19.01.2015 року між ОСОБА_6 в особі її представника ОСОБА_10 та ОСОБА_5 був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, відповідно до якого сторони домовилися про укладення в майбутньому, але не пізніше 15.04.2015 року, договорів купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці та житлового будинку № 8Ж по вул. Гагаріна в селі Підгірці Обухівського району Київської області, в порядку строки та на умовах, передбачених цим попереднім договором та діючим законодавством України.

Відповідно до п. 1.3. попереднього договору ОСОБА_6 в особі свого представника ОСОБА_10 гарантувала, що до моменту укладення основного договору введе будинок в експлуатацію, отримає свідоцтво про право власності на житловий будинок та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок. Відповідно до п. 3.1.2. попереднього договору ОСОБА_10 зобовязувалася змінити цільове призначення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п. 5.1. попереднього договору, в рахунок належних за основними договорами платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки та своєї платіжної спроможності, ОСОБА_5 передала ОСОБА_10 суму забезпечувального платежу у розмірі 130 000 грн.

26.01.2015 року рішенням ХХХХХХІ сесії УІ скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області було затверджено ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, що знаходиться по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області, та передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

05.06.2015 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було накладено арешт на нерухоме майно належне ОСОБА_6, а саме: земельну ділянку площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, та житловий будинок №8Ж по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області, з забороною його відчуження.

Постановою ВДВС Обухівського МУЮ від 12.06.2015 року, відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа, та у відкритті виконавчого провадження ухвали Дарницького районного суду м. Києва про забезпечення позову від 05.06.2015 року.

15.07.2015 року ухвалою апеляційного суду м. Києва ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2015 року про забезпечення позову скасовано з передачею питань на новий розгляд.

19.08.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1383 га, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, кадастровий номер :01:011:0041.

19.08.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_7 житловий будинок № 8Ж, розташований по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району, Київської області, житловою площею 64,1 кв. м., загальною площею 177 кв. м., що розташований на земельній ділянці площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, розташованій за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

04.09.2015 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було накладено арешт на нерухоме майно належне ОСОБА_6, а саме: земельну ділянку площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, та житловий будинок № 8Ж по вул. Гагаріна в с. Підгірці Обухівського району Київської області, з забороною його відчуження.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.09.2015 року, ОСОБА_7 є власником житлового будинку, загальною площею 177 кв. м., житловою площею 64,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, вул. Гагаріна, буд. 8Ж, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:011:0041 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.08.2015 року; та земельної ділянки площею 0,1383 га, кадастровий номер :01:011:0041, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Підгірці, Обухівський район, Київська область, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.08.2015 року.

30.06.2016 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення забезпечувальних платежів, штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму забезпечувальних платежів за попередніми договорами в розмірі 260000 грн., інфляційні збитки в розмірі 26376 грн. 02 коп., 3% річних в розмірі 1218 грн. 08 коп., а всього стягнуто 287594 грн. 10 коп.

Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 16.02.2016 року, зазначається, що за заявою ОСОБА_5 16.02.2016 року внесено відомості в ЄРДР про кримінальне правопорушення за ст. 190 ч.1 КК України, щодо вчинення шахрайських дій з боку ОСОБА_6.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 225, частини першої статті 229, частини першої статті 230, частини першої статті 233 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають значення, такий правочин визнається судом недійсним. Правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави стверджувати, що суд за власною ініціативою докази на підтвердження чи спростування позовних вимог не збирає, за власною ініціативою будь-які витребування не робить.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Підгірцівська сільська рада Обухівського району, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу житлового будинку недійсними, слід відмовити в зв»язку з тим, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав відповідачами, крім того позивач не є стороною оспорюваних договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, також позивачем не доведено, що при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 приховала, що питання розгляду заяви про забезпечення позову щодо арешту зазначених земельної ділянки та житлового будинку апеляційною інстанцією передано на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки ця обставина повністю спростовується показами представника ОСОБА_7, який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 було відомо про наявність судового спору між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та про розгляд цивільної справи в Дарницькому районному суді м. Києва, та про клопотання про забезпечення позову поданого позивачем, а порушення при будівництві спірного будинку та здачі його в експлуатацію норм закону, навіть якщо такі і були, жодним чином не зачіпають, та не порушують прав та інтересів позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 212-214, 292, 294 ЦПК України. ст.ст. 203, 215, 230 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Підгірцівська сільська рада Обухівського району, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу житлового будинку недійсними, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :