Справа № 742/1016/16-ц Провадження № 22-ц/795/1236/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Рябота В. І. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного підприємства «ПМБП Стимул» про визнання наказів незаконними, зобовязання видати довідку для підтвердження трудового стажу,

третя особа Управління Пенсійного фонду в місті Прилуки та Прилуцькому районі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 травня 2016 року відмовлено повністю у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_5 до ПП «ПМБП «Стимул» про визнання наказів незаконними, зобовязання видати довідку для підтвердження трудового стажу.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що про існування наказів, якими його переміщали з однієї посади на іншу він дізнався лише коли звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства, його не було ознайомлено з даними наказами під підпис. Дані обставини були підтверджені також свідками.

Апелянт зазначає, що загалом в основу рішення взято до уваги покази свідків, які на сьогоднішній день є працівниками підприємства та свідчення яких слід поставити під сумнів в звязку із прямою зацікавленістю у вирішенні справи, як таких, що перебувають в підлеглості на час розгляду справи в суді.

ОСОБА_5 вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які обєктивно вказували б на те, що позивача по справі на час роботи на підприємстві переводили на інші посади, а скоріше навпаки, з огляду на ті докази, які надало підприємство, вбачається, що останнє винесло оспорювані накази вже на час отримання пенсії, з метою уникнення обовязку сплати податків за свого працівника, який свого часу працював на підприємстві з шкідливими умовами праці, що дає йому право на отримання пільгової пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що переміщення позивача з одного робочого місця на інше відбувалося відповідно до вимог чинного законодавства і дійсно мало місце, а тому підстав для визнання наказів недійсними не має, в звязку з чим дані вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується вимог про зобовязання відповідача видати довідку для подальшого призначення пенсії позивачу на пільгових умовах, то по-перше відповідачем вже видано дві довідки про стаж позивача, а по-друге стаж позивача підтверджується дослідженими в суді доказами, в тому числі наказами і записами в особовій картці, про що позивачу, а точніше управлінню пенсійного фонду, вже видано відповідну довідку, але це не перешкоджає позивачу звернутися особисто до керівництва підприємства і йому видадуть довідку, яка підтверджує його фактичний стаж.

Судова колегія вважає, що районний суд достатньо повно і всебічно дослідив і оцінив надані сторонами докази щодо заявлених позовних вимог, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 26 листопада 2007 року був прийнятий на роботу електрозварювальника ручного зварювання 5 розряду і перебував у трудових відносинах по 25 липня 2014 року (а.с.5)

З копії наказу №7 від 02 січня 2008 року вбачається, що позивача, електрозварника ручного зварювання, було згідно ч.2 ст.32 КЗпП України тимчасово переміщено на роботу на автоматичних і напівавтоматичних машинах у звязку з виробничою необхідністю з попереднім графіком робіт та без змін умов оплати праці, на підставі доповідної записки майстра (а.с.8). Дане переміщення підтверджується відповідним записом в особовій картці позивача (а.с.34).

Даний запис позивачем не оскаржується і не спростовується.

Зворотне переміщення позивача на посаду зварника ручного зварювання також оформлено належним наказом (а.с.9) та відповідним записом в особовій картці, і який також позивачем не оскаржується і не спростовується.

Факт переведення позивача на роботу на автоматичних і напівавтоматичних машинах і виконання робіт на напівавтоматі в судовому засіданні підтвердили свідки.

Станом на 01 січня 2008 року на балансі підприємства перебували один зварювальний напівавтомат а також один зварювальний апарат ручного зварювання (а.с.35).

З матеріалів справи вбачається неповне завантаження позивача на зварювальних роботах (а.с. 59-75), а також що позивачу не за весь період роботи надавалась додаткова відпустка.

За правилами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими та із шкідливими і важкими умовами праці, за Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу, відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка підприємства, що надається у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, за своєю суттю підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Тобто, право на пенсію та період, який підлягає зараховуванню до пільгового стажу роботи, визначається підприємством шляхом надання уточнюючої довідки.

Пунктами 17, 18 вказаного Порядку встановлено, що трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менш двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Посилання суду першої інстанції на те, що покази свідків не підтверджують постійного перебування позивача на посаді електрозварювальника ручного зварювання підтверджується матеріалами справи та прослуханими показами свідків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що про в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які обєктивно вказували б на те, що позивача по справі на час роботи на підприємстві переводили на інші посади, спростовуються матеріалами справи, адже в особовій картці, що підписувалась позивачем, було відмічені відповідні переміщення та дана обставина ніким не оспорювалась. Вказана обставина спростовує також доводи апелянта щодо того, що підприємство виготовило оспорювані накази вже на час отримання пенсії, з метою уникнення обовязку сплати податків за свого працівника,

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що в основу рішення судом взято окремі покази свідків, адже судом були заслухані та детально проаналізовані покази всіх заявлених сторонами свідків.

Таким чином, з урахуванням усіх обставин справи, позивачем не доведено, що він працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, згідно Списку №2, що давало б йому право на пенсію на пільгових умовах та зобовязувало відповідача надати таку довідку.

На вказану обставину не могло б вплинути також встановлення незаконності наказів про переміщення, визнання ж наказів недійсними трудовим законодавством не передбачене.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_5, відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування рішення суду першої інстанції, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: