Єдиний унікальний номер 341/3223/13-ц
Номер провадження 2/341/5/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого-судді Мула О.Д.

секретаря Гомерди Г.М.

представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Галицького районного суду міста Галича справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивачка звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про поділ майна подружжя.

ОСОБА_5 та її представники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та пояснили, що 15.11.2003р. одружилась із відповідачем, спільно проживала та вела спільне господарство до фактичного припинення шлюбних відносин з лютого 2013р., у якому народився син ОСОБА_8 10.12.2008р., займалась вихованням дитини, працювала, відповідач займався підприємницькою діяльністю. В його підприємницьку діяльність не втручалася, а тому не знала про його доходи від підприємницької діяльності.

В судових засіданнях я дізналася, що відповідач впродовж 2007 р. по 2013 роки від підприємницької діяльності отримав 1450578грн. доходів, які приховував від неї, а також приховував придбане майно, а саме автомобілі, придбання та реалізацію здійснював без мого відома та згоди, яке у відповідності до ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя незалежно від отриманого заробітку.

За період перебування у шлюбі ними набуто ряд автомобілів, частина яких реалізована, частина знаходиться у нашому користуванні, частина використовувалася у підприємницькій діяльності, зокрема автомобілі Богдан DФ-25(АТС 031485) д.р.н. АТ 3742 АМ (2006 р. випуску) та автомобіль ІVЕКО 35S 18 V д.р.н.АТ2530ВЕ, 2006 р. випуску. Автомобілі JEEP Grand Сherokee 5 2 CAE д.р.н.АТ1060ВВ та Мercedes BENZ S500L (CAA 951230) д.р.н. AT6999АХ 2003 р.в. приховує від мене і має їх у власному користуванні, хоча зняв їх з обліку в 2013 р.

Крім автомобілів, набуто трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Незавершене будівництво житлового будинку по вул. Івасюка №13 в м. Бурштині, проведено капітальний ремонт житлового будинку по вул. Міцкевича №29 м. Бурштин, за цією адресою споруджені ряд нерухомих обєктів. Із врахуванням ч.2 ст.70 СК України вважає, що суд має підстави відступити від засад рівності часток подружжя, оскільки у неї на утриманні знаходиться малолітній син, а наявність аліментів є недостатнім засобом для забезпечення повноцінного утримання, догляду та виховання.

З огляду на придбане майно, прошу позов задовольнити та визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя: 79/100 частки житлового будинку за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин, вартість якої складає 112112,43грн., та врахувати її при поділі майна подружжя; майстерня-склад (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин, вартість якої складає 71542,86грн.; гаражу (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин вартість якого складає 38211,69 грн.; будинку відпочинку (альтанка) (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин, вартість якого складає 51653,63грн.

Провести розподіл спільного майна подружжя та визнати за нею, право власності на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 вартістю 772301,23 грн; незавершеного будівництвом житлового будинку (ступінь завершеності житлового будинку становить 57% (будівельні матеріали)) за адресою вул. Івасюка, 13 м. Бурштин вартістю 807882,09грн; 79/100 частки житлового будинку за адресою вул. Міцькевича,29, м. Бурштин, вартістю 112112,43грн.; майстерня-склад (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин вартістю 71542,86грн.; гаражу (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин вартістю 38211,69грн.; будинку відпочинку (альтанка) (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцькевича, 29, м. Бурштин вартістю 51653,63грн. Сукупна вартість якого складає 1853703,93грн., що є 58/100 частки від загальної вартості спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за відповідачем право власності на: автомобіль БОГДАН DF-25, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 68040грн; aвтомобіль Mercedes-Benz 500 SEL (АТС003448) державний реєстраційний номер НОМЕР_2 2000р. випуску, вартість 398120грн; автомобіля IVECO 35S18V (САК719308), державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 2006р. вартістю 209760грн.; автомобіль JEEP Grand Cherokee 5.2 (САЕ73997), державний реєстраційний номер НОМЕР_4. 1995р. випуску вартістю 1426520грн; автомобіля Mercedes-Benс 2003р. випуску S500L (САА951230) державний реєстраційний номер НОМЕР_5 вартістю 537590грн. Сукупна вартість якого складає 1356130грн., що є 42/100 частки від загальної вартості спільної сумісної власності подружжя.., а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

ОСОБА_6 позов визнав частково, а саме згідний на розподіл по ? частині спільно придбаного майна під час перебування у шлюбі, тобто у розподілі квартири АДРЕСА_3.

Відповідач та його представники пояснили, що житловий будинок по вул. Міцкевича №29 у м. Бурштині та земельна ділянка на якій розташований будинок є особистою власністю відповідача, і не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки є йому подарований. Маючи на праві власності земельну ділянку та житловий будинок з метою зайнятися підприємницькою діяльністю 02.10.2007р. зареєструвався як фізична особа підприємець та 10.10.2011р. як субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_7 (третя особа) уклав договір про спільну діяльність та надає офісне приміщення (житловий будинок) і земельну ділянку по вул. Міцкевича № 29 для будівництва на ній гаражно-складського приміщення, майстерні та побутового приміщення, який, зобовязується за власні кошти виготовити проектну документацію, збудувати гаражно-складське приміщення, майстерню та приміщення для переодягання,.

На праві власності для здійснення підприємницької діяльності має два автомобілі ІVECO в робочому стані Богдан, який не придатний для експлуатації із-за значних пошкоджень які знаходяться на обліку в Калуському ВРРЕР ДАІ. Решту автомобілів, які були придбані ОСОБА_6 у 2006-2012 роках зняті з обліку, на день звернення позивачки з позовом до суду про поділ майна подружжя легкових автомобілів у користуванні сторін не було, а тому згадані автомобілі, крім автомобілів ІVEСО та Богдан, які використовувалися, а на даний час використовується тільки автомобіль ІVEСО в підприємницькій діяльності який належать відповідачу, як підприємцю у підприємницькій діяльності і не підлягають поділу.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 в судове засідання подав заперечення на позов, в якому заперечує позовні вимоги ОСОБА_5, а саме: земельну ділянку ним придбано в гр.. ОСОБА_9, незавершеного будівництвом житлового будинок по вул.. Івасюка, 13. ОСОБА_10 не купував; гаражо-складське приміщення майстерня та приміщення для переодівання персоналу по вул.. Міцкевича, 29 в. м. Бурштині фактично будувалися та будуються на подарованій земельній ділянці брату ОСОБА_6 , які зводяться за його(третьої особи) кошти згідно договору про ведення спільної підприємницької діяльності укладеного між ними. Всі без винятку роботи та будівельні матеріали із яких будуються дані обєкти придбані за його ОСОБА_7 кошти, тому просить виключити зазначене майно із позову, оскільки воно не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є його власністю.

Суд заслухавши пояснення сторін, ознайомився з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено між сторонами - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10.11.2003р. укладено шлюб, який розірвано в 2013р. і в якому народився син - ОСОБА_11. З відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини. (а.с. 9, 17).

Сторони перебуваючи в шлюбі, що розірваний рішенням Галицького районного суду, спільно придбали нерухоме майно, яке у відповідності до ст. 60 СК України є їх спільною сумісною власністю незалежно від трудової чи грошової участі у його придбані.

За час перебування у шлюбі сторони придбали нерухоме та рухоме майно, яке є предметом спору та його поділу.

Згідно вимоги ст. 63 СК України сторони мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відсутня домовленість сторін щодо використання майна іншим способом.

Позовні вимоги позивачки про визнання обєктом спільної сумісної власності подружжя: 79/100 частки житлового будинку за адресою вул. Міцкевича №29 м. Бурштин, Івано-Франківська область, вартістю 112112.43грн.; майстерню-склад (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцкевича №29 м. Бурштин, вартістю 71542.86грн.; гараж (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцкевича №29, вартістю 38211.69грн.; будинок відпочинку (альтанка) (будівельні матеріали) за адресою вул. Міцкевича №29 м. Бурштин, вартістю 51653.63грн. та визнання права власності на дані обєкти не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно договору дарування житлового будинку від 22.08.2007р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15851860 від 07.09.2007р. та згідно договору дарування земельної ділянки від 20.08.2007р. і Державного акту №ЯЖ №856236 від 05.11.2009р., враховуючи вимоги п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України таке майно є особистою приватною власністю відповідача, а тому поділу не підлягає.

Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 02.10.2007р. відповідач являється підприємцем. Ставши підприємцем 10.10.2011р. ОСОБА_7 заключив договір про спільну діяльність із відповідачем де в п.2 договору взаємні обовязки сторін зазначили, що для спільної підприємницької діяльності відповідач ОСОБА_6 надає житловий будинок (офіс) земельну ділянку для будівництва гаражно-складського приміщення, майстерні та приміщення для переодягання робочого персоналу (в подальшому будинок відпочинку) за рахунок ОСОБА_7, який бере на себе зобовязання відремонтувати офісне приміщення), побудувати склад, майстерню, гараж та будинок для переодягання. Таким чином відповідач та позивачка не вклали жодних коштів в ремонт житлового (офісного) будинку, та в будівництво гаражно-складського приміщення, майстерні та приміщення для переодягання робітників, яке в подальшому стало приміщенням відпочинку. Таким чином житловий (офісний) будинок відремонтований, а новозбудовані приміщення ОСОБА_7 являються приміщеннями для підприємницької діяльності та в залежності від участі належать кожному учаснику спільної сумісної власності, а тому не підлягають поділу як спільна сумісна власність подружжя (а.с. 31-43, 48-50, 74-78, 80, 111-120 т.1).

Про те, що відповідач у 2010р. зичив грошові кошти в сумі по 20000 доларів США у гр. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свідчать копії розписок (а.с. 242-245) т.1.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що позичав приватному підприємцю ОСОБА_6 декілька разів грошові кошти в тому числі і 20000 доларів США, які йому останні повертав вчасно.

Позивачка не довела, що незавершене будівництво житлового будинку по вул. Івасюка №13 в м. Бурштині належить на праві власності відповідачу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про права на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. №11 п.24, абзац 2 не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти , які належали одному з подружжя».

Виходячи з Висновку Верховного Суду України, «викладені в постановах , ухвалах за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України за 2 півріччя 2013р.» (Спори про право власності та інші речові права) п.2 абзац 4 ОСОБА_10 фізичної особи підприємця, яке ним придбане й використовується в його підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність відповідно до ст. 57 СК України, а не як обєкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання статей 60, 61 зазначеного Кодексу (постанова Пленуму Верховного Суду України від 2.10.2013р. у справі №6-79цс 13).

Транспортні засоби, автомобілі: Мercedes BENZ 500 SEL CAA 789261 ATOO779 KM; NISSAN Infiniti CPF 802782 ATOO79 KM; BMD 745 CAA 468419 AT 6999 AX; MERCEDES BENS S 500L CFF 951230 AT 7774 AE; DAIMLER BENS 240CRD 962329 AT9895AT - зняті з обліку за час спільного проживання в шлюбі та за згодою позивачки, а тому не підлягають поділу та визнання на них права власності будь-кому із сторін.

Транспортні засоби, автомобілі: ІVECO 35S 18V САК 719308 д.р.н. АТ 2530 ВЕ, 2006 року випуску, технічно справний, використовується відповідачем у підприємницькій діяльності; Богдан DF - 25 д.р.н. АТ 3742 АМ технічно несправний використовувався у підприємницькій діяльності. Згадані автомобілі не належать до спільно придбаного майна подружжя і не підлягають поділу (а.с. 16).

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати відповідно до вартості майна, яке виділене на його користь.

На підставі викладеного ст.ст. 57, 60, 61, 68 71 СК України , ст.ст. 355, 356, 367- 369, 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 79 , 88 , 208 , 209 , 213-215 ЦПК України , суд ,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: № 25 будинку № 4 по вул. Є. Коновальця в м. Бурштині, Івано-Франківської області.

Виділити ОСОБА_5 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність ? ідеальну частину трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою № 25 будинку № 4 по вул. Є. Коновальця в м. Бурштині Івано-Франківської області.

Виділити ОСОБА_6 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність ? ідеальну частину трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою № 25 будинку № 4 по вул. Є. Коновальця в м. Бурштині, Івано-Франківської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1000 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10-ти днів з часу його проголошення, а для осіб, що були відсутні при його оголошенні в цей же строк з часу отримання копії.

Суддя:ОСОБА_14