Справа №295/7132/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії в.о. начальника Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3 та постанову старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 за виконавчим листом, виданим Богунським районним судом м. Житомира про визначення йому способу участі у вихованні дітей.

З вищевказаною постановою ОСОБА_2 не погоджується та вважає, що виконавче провадження було закінчено передчасно, без здійснення державним виконавцем всіх необхідних дій для примусового виконання рішення суду. Зокрема з описової частини постанови вбачається, що державним виконавцем лише один раз 04.04.2015 року було здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_5 з метою перевірки виконання рішення суду, при цьому стягувачем неодноразово подавалися заяви до виконавчої служби з повідомленням про свідоме невиконання боржником ОСОБА_5 судового рішення та проханням вжити державним виконавцем необхідних заходів для примусового виконання такого рішення.

В судове засідання заявник скарги ОСОБА_2 не зявився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник Богунського ВДВС Житомирського МУЮ в судове засідання так само не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника ВДВС, а також письмові заперечення на скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_2, та копію матеріалів виконавчого провадження №46713397.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 10.02.2015 року було змінено рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2014 року та визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні внуків ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення йому таких днів та годин для спілкування з внуками у присутності матері ОСОБА_8 за місцем її проживання у першу суботу місяця з 11 години до 15 з години, у третю неділю місяця з 11 години до 15 години.

25.02.2015 року Богунським районним судом м. Житомира на виконання вищевказаного судового рішення видано виконавчий лист №295/7132/14-ц.

02.03.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №295/7132/14-ц від 25.02.2015 року

В матеріалах виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_8 від 16.03.2015, відповідно до змісту якої боржник не заперечує й зобовязується не перешкоджати побаченням ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_7. Окрім цього аналогічні за змістом письмові пояснення були надані 31.03.2015 ОСОБА_8 державному виконавцю Юрчуку Ю.В.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № квітня 2015 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_8 з метою перевірки виконання рішення суду в ході якого встановлено, що ОСОБА_8 будь-яких перешкод у спілкування з внуками ОСОБА_2 не чинила, проте діти відмовились спілкуватись зі стягувачем, про що були складені відповідні акти державного виконавця.

Судом встановлено, що в матеріалах провадження також містяться заяви ОСОБА_2 від 21.05.2015, 07.06.2015, 22.06.2015, 20.07.2015, 17.05.2016 та від 13.06.2016 року, подані на імя начальника Богунського ВДВС Житомирського МУЮ, у яких стягувач зазначав про невиконання боржником ОСОБА_8 судового рішення та просив вжити державним виконавцем відповідних заходів для примусового виконання такого рішення.

Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_4 від 21.06.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №295/7132/14-ц закінчено у звязку із фактичним виконанням рішення.

Розглядаючи скаргу по суті, суд виходить з того, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 14 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконання

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження закінчується у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки рішенням суду ОСОБА_2 визначений спосіб участі у вихованні онуків шляхом встановлення йому годин спілкування з дітьми у присутності матері, на думку суду таке рішення має для останньої зобовязальний характер.

За приписами частин 1 та 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У частині 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Разом з тим із рішення суду та виданого на виконання цього рішення виконавчого листа слідує, що дії боржника не мають разового характеру, оскільки спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні онуків встановлений судом без обмеження у часі.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ст.ст. 32, 49, 51, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та обовязок боржника бути присутньою при виконанні судового рішення суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скарги та задовольняє її в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст.ст. 32, 49, 51, 75 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії виконуючого обов'язки начальника Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3 та старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення та затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 року.

Зобов'язати державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_4 або іншого державного виконавця відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 295/7132/14-ц, виданого 25.02.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня її проголошення та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя Д.В. Кузнєцов