У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Рожина Ю.М., Шимківа С.С.

секретар судового засідання : Мельник С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом приватного підприємства «Олександрійське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року позов ПП "Олександрійське" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП "Олександрійське" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5066 гривень 86 копійок та сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок на рахунок 0295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030001, Банк ГУ ДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260 недоплачений позивачем судовий збір в сумі 974 гривні 40 копійок.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, а зазначене рішення є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не перевірив доводів апелянта про неналежне та неякісне надання ПП «Олександрійське» послуг щодо обслуговування будинку та прибудинкової території, незважаючи на те, що ОСОБА_1 надавалися докази ненадання передбачених договором послуг, а саме фотографії будинку, в якому проживає апелянт. Суд, натомість, в оскаржуваному рішенні зазначає, що апелянт не надав доказів того, що позивачем не надавалися послуги з обслуговування його будинку, а в матеріалах справи відсутні згадувані вище фотографії.

Крім того вказує, що апелянт у своїх заперечення до позову, 24 листопада 2011 року він разом з іншими мешканцями будинку, повідомив директора ПП Олександрійське" про розірвання згадуваного вище Договору, чим виконав вимоги щодо розірвання Договору і тим самим припинивши будь-які договірні відносини із позивачем.

Натомість апелянтові було відмовлено в задоволенні його заяви, мотивуючи це тим, що: 1) для належного виконання умов договору в частині його розірвання, необхідно подати у виконком Олександрійської сільської ради письмове звернення з проханням призначити нового виконавця послуг; 2) зі змісту заяви не вбачається причин розірвання договору; 3) не вказано заборгованості за надані послуги; 4) не вказано адреси заявника.

Наведені обставини не містяться в Договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 443 від 01 жовтня 2010 року, встановлені позивачем в односторонньому порядку та обмежують право апелянта на розірвання Договору, яке передбачене цим же Договором.

Відтак, можна зробити висновок, що позивач неправомірно відмовив апелянтові в задоволенні заяви про розірвання договору, продовжуючи нав'язувати його умови, чим порушив такі засади цивільного законодавства як свобода договору, справедливість та добросовісність.

На підставі викладеного, просила скасувати рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПП Олександрійське до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом із сімєю в буд. 4 , кв. 1 по вул. Санаторна в с. Олександрія, Рівненського району Рівненської області.

З 2010р. ОСОБА_1 плати за житлово - комунальні послуги не вносить, в наслідок чого утворилася заборгованість з 2010 р. по час звернення до суду в сумі 5066,86 грн.

Вказаний розрахунок судом правильно визнаний як достатній, належний та допустимий доказ по справі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що договір з позивачем про надання таких послуг він розірвав, надіславши відповідного листа 24.11.2011р. та що ПП „Олександрійське надавало неякісні послуги по утриманню будинку, не можуть бути підставою для відмови у задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З вказаного випливає, що ОСОБА_1, як споживач, незалежно від наявності договору, повинен оплачувати вартість за надані житлово комунальні послуги, оскільки фактично він їх отримував.

В судовому засіданні представником позивача були надані копії договорів, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, з яких вбачається, що впродовж 2011-2013 років ПП "Олександрійське" забезпечувало надання послуг по ремонту житлового будинку, де проживає відповідач.

У тому разі, коли ОСОБА_1 своїми силами здійснював ремонт будинку, де він проживає, чи був не згідний з якістю наданих послуг, він мав можливість звернутися до позивача з відповідною заявою про зменшення плати за житлово комунальні послуги.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: Ю.М. Рожин

ОСОБА_3