УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Гвоздика П.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні належним на праві власності нерухомим майном

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення,

за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням шляхом зняття його з обліку реєстрації місця проживання.

На обґрунтування позову посилалася на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 листопада 2009 року серії НОМЕР_1.

Вказала, що ОСОБА_4 зареєстрований у зазначеному будинку із січня 2011 року на його прохання та з її дозволу, з метою скористатися можливістю волевиявлення при проведенні виборів і він тимчасово проживав у будинку, проте вже понад 7 місяців в будинку не проживає.

Посилаючись на те, що відповідач не є членом сім'ї позивача і між ними не укладалося договорів щодо можливості користування спірним будинком, а реєстрація відповідача за вказаною адресою створює ОСОБА_3 перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, яке вона має на меті продати, у зв'язку із чим просила суд задовольнити позовні вимоги.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив усунути йому перешкоди в користуванні спірним будинком шляхом його вселення.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог посилався на те, що він проживав разом із ОСОБА_3 однією сім'єю з липня 2004 року без реєстрації шлюбу та вони мають спільну дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказав, що упродовж 2005-2008 років вони сумісними зусиллями та за рахунок спільних коштів збудували вказаний житловий будинок, який було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3, проте він проживав та зареєстрований у ньому із часу введення будинку в експлуатацію.

ОСОБА_4 зазначав, що з листопада 2014 року сімейні стосунки між ними погіршились, а із червня 2015 року ОСОБА_3 перестала впускати його до будинку, в якому знаходяться його особисті речі і заощадження, та почала чинити перешкоди у спілкуванні з їх дитиною - сином ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що вказаний житловий будинок є їх спільною сумісною власністю і він, як співвласник будинку, має право на здійснення користування та розпорядження ним, у зв'язку із чим просив позов задовольнити.

Згідно з протоколом судового засідання від 24 вересня 2015 року судом ухвалено зустрічну позовну заяву прийняти до спільного розгляду з первинним позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2015 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням, а саме: будинком по АДРЕСА_1, шляхом зняття його з обліку реєстрації місця проживання.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із указаним рішенням, ОСОБА_4 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року задоволено клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі.

Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні належним на праві власності нерухомим майном та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі, та про поділ спільного майна.

Не погоджуючись із указаною ухвалою апеляційного суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернулась до суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зупиняючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що розгляд справи є неможливим до вирішення по суті Обухівським районним судом Київської області цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, та поділ спільного майна.

Проте такий висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За змістом ст. 3031 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцятьднів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції у вказаній справі зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі, та про поділ спільного майна.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, апеляційний суд виходив з того, що розгляд справи за позовом ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю має істотне значення для правильного вирішення цієї справи.

Разом з тим слід зазначити, що по суті первинного позову заявлено вимоги про зняття з обліку реєстрації за адресою спірного приміщення, яке відповідач вважає спільним сумісним майном з позивачкою.

Зупиняючи провадження у справі, апеляційний суд не вказав, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, зважаючи на те, що незалежно від установлення судом у цивільній справі фактів стосовно спільного проживання однією сім'єю, у цивільній справі, предметом первинного позову у якій є виселення шляхом зняття з реєстрації, а зустрічного - вселення, суд повинен дослідити наявні у справі докази, з'ясувати обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених цими доказами.

Сутність викладеного дає підстави стверджувати, що апеляційний суд зупинив провадження у справі з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, не врахувавши, що справи стосуються різних прав та правовідносин, а також не з'ясував, які норми підлягають застосуванню.

Така ж правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-923цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З урахуванням наведеного ухвала апеляційного суду про зупинення провадження у справі не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, поданупредставником ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: П.О. Гвоздик

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана