Справа № 466/1273/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

У складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Чепіль С.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району Львівського міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, -

установив:

24.02.2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району Львівського міського управління юстиції внести зміни в книгу реєстрації актів про народження, де у відомості про батьківство, вказати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та змінити прізвище та ім'я дитини на ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що починаючи з 2009 року позивач ОСОБА_1 з відповідачем періодично спільно проживали та вели спільне господарство, але у зв'язку з різного роду розбіжностями в поглядах, у шлюб не вступали. Протягом тривалого часу, вони намагались зачати дитину, але у зв'язку з проблемами із здоров'ям, їм це не вдавалось. Таким чином, у лютому 2013 року, було прийнято спільне рішення звернутись у медичний центр ПП «Клініка професора С.Хміля», що знаходиться у м. Тернопіль, вул. Шептицького, 1б, для застосування допоміжних репродуктивних технологій. У даному закладі охорони здоров'я, відповідачу було призначене попереднє лікування, а згодом відбулась і процедура штучного запліднення. Усі витрати, пов'язані з оплатою лікування та безпосередньо самої процедури, покривались за рахунок позивача. Лікування продовжувалось протягом року, і в січні 2014 року було підтверджено факт вагітності.

Усі наведені вище обставини, підтверджуються довідкою про генетичну спорідненість батьків/матері чи батька/з плодом №3 від 21.01.2015 року, а також факт генетичної спорідненості ОСОБА_1 з плодом. Крім цього, під час особистої розмови з директором вищезгаданого медичного центру, ОСОБА_7 запевнив позивача, що за необхідності готовий підтвердити вищезазначені факти у судовому засіданні.

Дізнавшись, що відповідач завагітніла, вони почали проживати разом. Проте, незабаром їх стосунки, внаслідок постійних розбіжностей у поглядах та непорозумінь, різко погіршувались, незважаючи на це, позивач все ж намагався примиритись, оскільки розумів, що в них буде спільна дитина та те скільки зусиль для цього було докладено. Але примирення так і не було, вони повністю припинили будь-яке спілкування.

Згодом позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач народила сина ОСОБА_4. Враховуючи те, що відповідач в той час не перебувала у шлюбі, відомості про батька дитини, у книгу реєстрації актів про народження, вносились на підставі заяви матері.

Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач зазначає, що має всі підстави стверджувати, що він є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відомості про нього, як батька, не внесені, то порушуються його права пов'язані з утриманням, доглядом та вихованням сина. Враховуючи вищенаведене просить суд позов задовольнити.

Позивач та його представники в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечила проти задоволення позову, покликаючись на мотиви, викладені в запереченні на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи. Просила у задоволені позову відмовити.

Третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відомостей про причину її неявки немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року, що стверджується поясненнями в судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого 21 січня 2015 року. Згідно даного свідоцтва батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК Україниза відсутності заяви, право на подання якої встановленост.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тверджень зазначених у її запереченнях на позов, про те, що позивач не є біологічним батьком дитини, народженої відповідачем ОСОБА_2

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивачем згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, з метою надання доказів на підтвердження визнання батьківства стосовно малолітнього сина заявлялося клопотання про призначення у справі судової молекулярно- генетичної експертизи щодо встановлення ймовірності кровного споріднення народженої нею дитини та відповідача, яке було задоволено судом ухвалами від 27.05.2015 року та 03.09.2015 року про призначення по справі молекулярно-генетичної експертизи.

Як вбачається з повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи № 10/664 від 26.11.2015 року, до Львівського НДЕКЦ МВС України прибув ОСОБА_1, ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 до Львівського НДЕКЦ МВС України не прибули, що унеможливило відібрання зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Крім того, згідно довідки медичного центру ПП «Клініка професора С. Хміля» про генетичну спорідненість батьків/матері чи батька/ з плодом вбачається, що подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (шлюб не зареєстрований) 23 лютого 2013 року звернулися в заклад охорони здоровя. У зв'язку з неможливістю досягнення вагітності було проведено програму ДРТ з переносом ембріонів в порожнину матки матері ОСОБА_2 В лікувальній програмі ДРТ використано сперматозоїди ОСОБА_1. Факт вагітності при дослідженні ХГ в крові встановлено 28.12.2013 року. На УЗД факт вагітності підтверджено 14.01.2014 року. Має місце генетична спорідненість батька з плодом (а.с.3-4).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягать до задоволення.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 134 СК України, п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району Львівського міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 (особ.) - батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виключити запис про ОСОБА_8, як батька, з актового запису № 692 від 28 серпня 2014 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису № 692 від 28 серпня 2014 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині по батькові, зазначивши замість «ОСОБА_3» - «ОСОБА_3», в графі батько вказати - ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Ковальчук