Номер провадження: 22-ц/785/5464/16
Головуючий у першій інстанції Пушкарський
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Сегеди С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Ліснік Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 квітня 2016 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 24727,25 доларів США та 34085,01 гривень, а також стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 3654,00 грн. (а.с. 2-5).

В обґрунтування позову позивач послався на те, щовідповідно до умов кредитного договору №27/RI-P, від 24 червня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2, банк надав відповідачу ОСОБА_2 на споживчі потреби кредит шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на картковий рахунок відповідача №00840/9780840 у банку з 24 червня 2008 р. і терміном погашення по 23 червня 2023 р. включно, у вигляді кредитної лінії, у сумі 38729,60 доларів США (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять девять доларів США 60 центів) на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 35000,00 доларів США (тридцять пять тисяч доларів США 00 центів), а також у сумі 3729,60 (три тисячі сімсот двадцять девять доларів США 60 центів) зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,9% річних від фактичної суми заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №27/RI-P від 24 червня 2008 року, відповідно до умов якого Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору №27/RI-P, від 24 червня 2008 року.

Оскільки, в обумовлені строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує виникла заборгованість за кредитом в розмірі 24727,25 доларів США та 34085,01 грн.

По теперішній час відповідачі свої зобовязання не виконали, кредитну заборгованість не погасили, в звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні:

- представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов;

- відповідачі в судове засідання не зявились.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області позов публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №27/RI-P від 24 червня 2008 року у розмірі 24727,25 доларів США та 34085,01 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» судовий збір в розмірі 3654 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) просить рішення Іллічівського міського суду Одеської області скасувати повністю, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обовязково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи вищевказані позови суд першої інстанції правильно, на підставі ст.ст. 526, 530, 543, 553, 554, 612, 623, 1054 ЦК України, виходив з наступного.

24 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний Банк (правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», далі - банк) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №27/RІ-Р (далі - кредитний договір), на підставі якого банк зобовязався надати відповідачу на споживчі потреби кредит шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на картковий рахунок відповідача №00840/9780840 у Ббнку з 24 червня 2008 р. і терміном погашення по 23 червня 2023 року включно, у вигляді кредитної лінії, у сумі 38729,60 доларів США (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять девять доларів США 60 центів) на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 35000 доларів США (тридцять пять тисяч доларів США 00 центів), а також у сумі 3729,60 (три тисячі сімсот двадцять девять доларів США 60 центів) зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,9% річних за фактичний період користування кредитом від фактичної суми заборгованості за кредитом (а.с. 8-10).

В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк виконав взяті на себе кредитним договором зобовязання, надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним валютним ордером №11 від 25 червня 2008 року та випискою по рахунку клієнта (а.с. 25, 35).

Правомірність видачі кредиту в доларах США підтверджується ліцензією на право здійснення банківських операцій в іноземній валюті №66 від 08 травня 2003 року, дозволом №66-2 від 15 вересня 2003 року, додатком до дозволу №66-2 15 вересня 2003 року, виданих Національним банком України (а.с. 38-41).

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 24 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №27/RI-P, відповідно до умов якого поручитель зобовязується відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору №27/RI-P від 24 червня 2008 року (а.с. 22-24).

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 договору поруки ОСОБА_3 зобовязується перед банком відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором №27/RI-P від 24 червня 2008 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

В обумовлені кредитним договором строки позичальник своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом.

Станом на 19 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 24 727,25 доларів США (заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії) та 34 085,01 грн. (заборгованість по пені та штрафу) у тому числі:

- 22 504,38 дол. США (двадцять дві тисячі пятсот чотири долари США 38 центів), що по курсу НБУ станом на 19 лютого 2015 року становить 603110,63 грн. (шістсот три тисячі сто десять гривень 63 копійки) - заборгованість за кредитом;

- 2222,87 дол. США (дві тисячі двісті двадцять два долари США 87 центів), що по курсу НБУ станом на 19 лютого 2015 року становить 59572,25 грн. (пятдесят девять тисяч пятсот сімдесят дві гривні 25 копійок) - заборгованість по відсоткам;

- 11989,77 грн. (одинадцять тисяч девятсот вісімдесят девять гривень 77 копійок) - заборгованість по пені за несплату боргу;

- 14236,23 грн. (чотирнадцять тисяч двісті тридцять шість гривень 23 копійки - заборгованість по пені за несплату відсотків за користування кредитом. станом на 19 лютого 2015 року (а.с.36-37).

Як вбачається з вимоги від 17 жовтня 2014 року, адресованої відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, банк вимагає виконання зобовязань за кредитним договором (а.с. 33).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Оскільки, грошове зобовязання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст.1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

У разі порушення боржником свого зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова відповідальність поручителя.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що відповідачі не виконують належним чином свої зобовязання, відповідно до умов кредитного договору, а тому вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що відповідачі не довели ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що дана справа була розглянута за відсутності належним чином повідомленого відповідача та її представника, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порядок повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання врегульовано ст. 74 ЦПК України.

Належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обовязковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України).

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання у якому було ухвалене вищевказане рішення (а.с. 133).

Відомості про належне сповіщення представника ОСОБА_3 в матеріалах даної справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді цієї справи допустив деякі порушення норм діючого ЦПК України в частині належного сповіщення осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, судова колегія вважає, що відсутність відповідача та її представника в судовому засіданні при розгляді даної справи, не призвела до неправильного вирішення вищевказаної справи.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 квітня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_1