РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 за участю третіх осіб Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та Львівського комунального підприємства «Затишне», про стягнення вартості не донарахованої електроенергії та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 за участю третіх осіб Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та Львівського комунального підприємства «Затишне», про стягнення вартості не донарахованої електроенергії та судових витрат

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 30.10.2013 року представниками енергоінспекції ПАТ «Львівобленерго» було встановлено, що на об»єкті - художня майстерня за адресою: м. Львів, вул. Здоров»я 14 здійснено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника , в порушення Правил користування електричною енергією затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р, що підтверджується складеним актом про порушення, а тому , посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику» просить стягнути вартість недоврахованої електричної енергії в розмірі 83768,14 грн.

В судовому засіданні представники позивача, позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним в позовній заяві, та додатково пояснили, що 31.12.2004 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна в строкове платне користування нежитловим приміщенням по вул. Здоров»я, 14 у м. Львові для творчої майстерні. Відповідно до листа Управління комунальної власності № 2302-3200 від 30.10.2014 року, договір оренди був припинений 27.12.2013 року. Відтак, відповідач ОСОБА_1 є споживачем електроенергії в розумінні п.1.2. ПКЕЕ.

Крім того ствердили, що виявлення порушень з боку споживача було здійснено ними з дотриманням п.6.41 ПКЕЕ, а саме складено акт, винесено питання на засідання комісії ЛМЕМ та прийнято рішення провести нарахування вартості недорахованої електроенергії у відповідності до Методики на 12 місяців.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовних вимог не визнали, подали до суду письмові заперечення відповідно до яких вважають позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки стороною позивача не надано жодних доказів його вини, так як перевірка та акт складені у відсутності відповідача , а він перебував на лікуванні. Споживачем у розумінні п.1.2. Правил користування електричною енергією він не являється, так як відповідно до п. 1.3. Правил , постачання електроенергії здійснюється на підставі договору між власником електроустановки та постачальником електроенергії за врегульованим тарифом , або договору про купівлю-продаж електроенергії.

Крім того, вважає, що позивач безпідставно покликається в своєму позові на норми ст..ст. 1212, 1213 ЦК України, оскільки ним, відповідачем, не набуто нових цінностей та не збільшено свого майна за рахунок позивача. Також, в акті про порушення не йдеться про таке збагачення, а лише стверджується сам факт споживання електроенергії іншою особою, що є розміром шкоди заподіяної підприємству, а не збагачення відповідача.

В заперечення на доводи відповідача, позивачем надано суду додаткові пояснення, відповідно до яких вважає , що застосування норм ст..ст. 1212, 1213 ЦК України є підставними, оскільки сторони не перебувають між собою у договірних відносинах, а оскільки законних підстав для отримання електричної енергії у відповідача не було, то відповідач в силу приписів ст.. 1212 ЦК України є особою, що набула спірне майно без достатньої правової підстави і зобов»язаний повернути його позивачу.

Представник третьої особи ЛКП «Затишне» в судовому засіданні в своїх поясненнях поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради в судове засідання не прибув, про причини неявки сауд не повідомив.

Суд у відповідності до вимог ст.. 169 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності та постановити рішення проти чого сторони не заперечили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю таких.

Судом встановлено, що 31.12.2004 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна в строкове платне користування нежитловим приміщенням по вул. Здоров»я, 14 у м. Львові для творчої майстерні. Відповідно до листа Управління комунальної власності № 2302-3200 від 30.10.2014 року договір оренди був припинений 27.12.2013 року.

30.10.2013 року представниками енергоінспекції ПАТ «Львівобленерго» було встановлено, що на об»єкті - художня майстерня за адресою: м. Львів, вул. Здоров»я 14 здійснено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника в порушення Правил користування електричною енергією затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., про що складено акт № 026675.

Згідно статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно пункту 6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих правил і вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт, в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Згідно пункту 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків».

Згідно пункту 6.43 Правил, кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка».

В акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку, згідно з вимогами Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення згідно з пунктів 4.6 та 4.7 Методики.

Відповідно до абз.14 п. 3.1 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту , ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначаються в акті про порушення та позначається на схемі.

Як вбачається з вказаного акту, такий був складений у відсутності ОСОБА_1 за участю невстановленої особи - художника, який не представився.

Разом з тим, відповідач заперечує свою присутність при складанні даного акту та це підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого , відповідно до якої останній перебував на лікуванні у П»ятій міській клінічній лікарні з 22.08.2013 року по 05.09.2013 року.

Як вбачається з Листа № 30-02923 від 01.11.2013 року відповідачу скеровано акт та запрошено на засідання комісію по розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

Разом з тим, жодних підтверджень того, що таке повідомлення було вручено відповідачу позмвачв не надав , як і не надав доказів, яке саме джерело споживання було підключено.

На підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією комісією ЛМЕМ було прийнято рішення, оформлене протоколом № 294 від 08.11.2013 р. щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем вимог Закону. Розрахунок проведено з застосуванням Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. Протоколи засідання комісії, розрахунки обсягу та вартості електричної енергії, рахунки на їх оплату направлені відповідачу поштою .

Разом з тим, підтверджень отримання таких відповідачем, стороною позивача теж не представлено, так як такі направлені без увідомлення про вручення.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Як вбачається із вказаних норм вони містять положення, що врегульовують договірні відносини між постачальником та споживачем електричної енергії, відтак не можуть застосовуватись до відносин, які склалися між сторонами, адже як було встановлено судом та стверджується позивачем, між останніми не існує договірних відносин щодо постачання електроенергії по об'єкту за адресою: м. Львів, вул. Здоров»я, 14.

Пунктом 1.3. Правил, передбачено, що постачання електроенергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії , що укладається між власником цієї електроустановки та постачальником електричної енергії або договору про купівлю продаж такої електроенергії.

Відповідно до п.10.2.1 Правил, споживач зобов»язаний користуватись електроенергією виключно на підставі договору.

Разом з тим, сторонами не заперечується, що такий договір між ними не укладено.

З огляду на відсутність договору, позивач покликається, як на підставу свого позову на ст..ст. 1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до ст..1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим , до спірних правовідносин у даному випадку застосуванню ст.1212 ЦК України не підлягає , оскільки підставою для такого збагачення є юридичні факти, дії чи події, які є правомірними та невинними. Проте, в даному випадку мова йде про вчинене правопорушення особою, що порушила ПКЕЕ в результаті самовільного підключення.

Отже, у даному випадку покликання позивача на правову позицію Верховного суду України щодо застосування ст. 1212 ЦК України є невдалим та стосується різних цивільно - правових відносин у порівнянні із позовними вимогами позивача.

Крім того, в акті про порушення не йдеться про таке збагачення, а лише стверджується сам факт споживання електроенергії іншою особою, що є розміром шкоди заподіяної підприємству, а не збагачення відповідача.

Позивачем не надано переконливих і достатніх доказів, які б підтверджували винність дій відповідача в заподіянні збитків енергопостачальній організації, оскільки ніяких договірних відносин між позивачем та відповідачем не існує і по теперішній час.

Більш того, сам факт виявлення у нежитловому приміщенні, яке не належить відповідачу , як зазначено в акті самовільного підключення, ще не свідчить про те, що воно існує та встановлене відповідачем.

За даних обставин, не вбачається доведеності вини відповідача у причинному звязку з якими позивачу були заподіяні збитки з вини саме останнього.

Сам акт від 30.10.2013 року , складений представниками ПАТ «Львівобленерго» з вищенаведеними порушеннями та не є належним доказом порушення відповідачем ПКЕЕН і не може бути підставою для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН.

У зв»язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61, 169, 208-210, 212- 215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог з підстав наведених позивачем відмовити, у звязку з недоведеністю таких.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з часу його проголошення через суд, що ухвалив рішення.

Суддя В.Кузь