1Справа № 335/5009/16-ц 2/335/1294/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кравченко Л.Ю. при секретарі Огневюк Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького обласного бюро подорожей та екскурсі в особі директора ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел ОСОБА_3» про захист прав споживачів, розірвання договору про надання послуг та стягнення грошової суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 14.03.2016 року він уклав з ЗОБПЕ договір IL23036009 про надання туристичних послуг. За умовами договору останнє, діючи від імені ТОВ «Тревел ОСОБА_3», зобовязалося надати з 23.03.2016 по 30.03.2016 року наступні туристичні послуги на 2 осіб до Ізраїлю: бронювання авіаквитків на літак, розміщення в готелі, трансфер, екскурсійна програма, медичне страхування. 15.03.2016 року ним сплачено ЗОБПЕ за договором 35897 грн. та 665 грн. Рішенням 5712-1952 йому було відмовлено у вїзді до Ізраїлю. Відповідач 1 в порушення взятих на себе зобовязань не звернувся із запитом стосовно його права відвідин Ізраїлю. Тому просить розірвати договір та стягнути солідарно з відповідачів 35897 грн. та 665 грн. сплати за туристичний пакет,, 921,01 грн витрат, що стосуються переїзду та 40000 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягає на підставах, викладених в ньому. Пояснив, його довірителем виконані умови договору, а відповідачами ні, тому просить стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати.

Представник Запорізького обласного бюро подорожей та екскурсій заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що бюро виконало умови договору. Їх вини в тому, що позивачу не надано дозволу на вїзд до Ізраїлю не має, оскільки таке рішення приймає погранична служба. Крім того, умовами договору передбачено, що бюро не несе відповідальності на за відмову прикордонної служби у вїзді клієнту до Ізраїлю. Тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Тревел ОСОБА_3» заперечує проти задоволення позову. Пояснила, що між ЗОБПЕ та ними укладено агентський договір № А16/1401-9 від 14.01.2016 року. 14.03.2016 року між ЗОБПЕ, яке діє від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Тревел ОСОБА_3», та позивачем укладено договір IL23036009 про надання туристичних послуг. Туроператором надано турагенту документи: ваучери, авіаквитки на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_1, програму туру, памятку для туристів, страховий поліс. Рішення стосовно відмови у вїзді відповідно до Закону про вїзд до Ізраїлю, 5712-1952, причиною для відмови у вїзду до держави Ізраїль ОСОБА_1 є запобігання нелегальній міграції. Пунктом 4.20 агентського договору передбачено, що туроператор не несе відповідальності за дії міграційних служб. Безвізовий режим встановлений між Україною та Ізраїлем не є гарантією вїзду до Ізраїлю, оскільки остаточне рішення щодо такого вїзду уповноважені приймати службові особи, що здійснюють імміграційний контроль, митний або прикордонний контроль. Підстав для задоволення позову не має.

Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що між ЗОБПЕ та ними укладено агентський договір № А16/1401-9 від 14.01.2016 року. З умовами договору туроператор доручає, а тур агент зобовязується за винагороду надавати послуги туроператору з реалізації сформованого туристичного продукту. (п.1.1. договору)

14.03.2016 року ОСОБА_1 уклав з Запорізьким обласним бюро подорожей та екскурсій договір IL23036009 про надання туристичних послуг. За умовами договору турист зобовязується своєчасно у повному обсязі оплатити вартість з урахуванням послуг тур агента по забезпеченню його надання в сумі 36562 грн. (п.2.1.1.)

Пунктом 2.6.1. договору передбачено, що турагнет зобовязаний надати тур на 2 особи до Ізраїлю з 23.03.206 по 30.03.206 року. Оформлення туроператором вїзної візи до Ізраїлю не потребує. На виконання цього пункту договору туроператором надано турагенту документи: ваучери, авіаквитки на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_1, програму туру, памятку для туристів, страховий поліс.

Пунктом 3.3. передбачено, що сторони звільняються від будь-якої відповідальності за невиконання, неналежне виконання умов договору в разі, якщо таке невиконання було викликане обставинами не переробної сили… відмова пропустити туриста через державний кордон України та (або) країни відвідування при умові, якщо вказані обставини були не могли бути усунутими сторонами.

Відповідно до квитанції №6 ОСОБА_1 сплатив 14.03.2016 року 35897 грн. за тур пакет.

15.03.2016 року ОСОБА_1 сплачено 665 грн. доплати за турпакет (прибутковий ордер №58)

Як вбачається з проїзного білету Київ-Запоріжжя на 24.03.2016 року придбаний на імя ОСОБА_4 та сплачено 145,00 грн.

Відповідно до посадочного документу на імя ОСОБА_1 придбаний на поїзд Київ-Запоріжжя на 12.11.2014 року на суму 319,49 грн.

Згідно з чеком №10018 від 22.03.2016 року вартість білету з Запоріжжя до Бориспіля складає 395,00 грн.

Рішенням стосовно відмови у вїзді відповідно до Закону про вїзд до Ізраїлю 5712-1952 ОСОБА_1 було відмовлено у вїзді до Ізраїлю через запобігання нелегальній міграції.

Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що у вїзді позивачу до Ізраїлю було відмовлено прикордонною службою, тобто не з вини відповідачів, а також те, що умовами договору не передбачена відповідальність за це відповідачів, то підстав для стягнення вартості наданих туристичних послуг не має.

Також не має підстав для стягнення вартості перевезення, оскільки: по-перше, з наданих проїзних білетів не вбачається, що саме позивачем було здійснено переїзд до м.Києва та звортньо у період з 23 по 30 березня 2016 року, по друге, договором не передбачено таке відшкодування витрат на проїзд.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи те, що відповідачем порушення умов договору не було, то підстав для розірвання договору не має.

Згідно приписів ч.1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, то підстав для стягнення витрат з відповідача на правову допомогу не має.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст. 901, 906 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.Ю.Кравченко