АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6997/16 Справа № 206/1882/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А. О. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Пономарь З.М., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення вкладу, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення вкладу посилаючись на те, що 22.04.2015 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено три договори про розміщення вкладів, а саме: № SAMDNWFD101 у сумі 50.000,00 грн., № SAMDNWFD901 у сумі 50000,00 грн. та № SAMDNWFD301 у сумі 50000,00 грн., а всього 150000,00 грн. За умовами цих договорів, які є однотипними: п.25. вклади розміщені строком на три місяці; п.6. після скінчення строку вклад банком зараховується на депозитний вклад «до витребування»; п.7 якщо вкладник протягом 3-х календарних днів після зарахування вкладу «до витребування» не вимагає повернення вкладу строк розміщення вкладу вважається розміщеним на новий 3 місячний строк; п.4. дія договору припиняється після сплати всієї суми вкладу та нарахованих процентів; п.16. уразі порушення сторонами умов договору винна сторона несе відповідаль-ність, передбачену законодавством України. Для обслуговування депозиту № 1 відкрито рахунок № НОМЕР_1, за договором № 2 № НОМЕР_2, за договором № 3 № НОМЕР_3, на які нею були внесені грошові кошти по 50000,00 грн., всього 150000,00 грн. У зв'язку з тим, що ні клієнт, ні банк не заперечували, починаючи з 23.04.2015 року по 14.03.2016 року договори поновлювались кожні 3 місяці, з виплатою 22 % річних. 14.03.2016 року банком припинено депозитні договори, та всі вклади зняті з депозитних рахунків із зазначенням підстави "погашення заборгованості согл. Сз.6029702&YEAR =2016», про що свідчать виписки банку від 16.03.2016 року. Порушивши умови договорів №№ 1,2,3, норми цивільного права та спеціального законодавства України про надання банківських послуг клієнтам, Закон України «Про захист прав споживачів», ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставно списав з рахунків грошові кошти та не повернув депозитний вклад у встановлений договорами строк. ПАТ КБ «Приватбанк» протиправно привласнив її вклади у сумі 150000,00 грн. Відповідно до п.25. депозитних договорів, на вклад нараховуються проценти у розмірі 22 % річних у зв'язку із зменшенням поточної процентної ставки, яка існує на даний період часу у розмірі 19 року % річних. З огляду на неповернення депозитних вкладів з 14.03.2016 року станом на 12.07.2016 року прострочення повернення коштів складає 130 днів. Станом на 12.07.2016 року сума процентів складає 10122,95 грн., а загальна сума заборгованості перед нею складає 160122,95 грн., яка має бути сплачена ПАТ КБ «Приватбанк». Уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк грошові кошти банківського вкладу за договорами № SAMDNWFD101, № SAMDNWFD901, № SAMDNWFD301 у сумі 150000,00 грн. та проценти річних у розмірі 10122,95 грн. (а.с.1-3,29,38,86).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів за банківськими вкладами за договорами № SAMDNWFD101, № SAMDNWFD901 та № SAMDNWFD00 1 від 22 квітня 2014 року, розраховану станом на 12 липня 2016 року, в розмірі 160122,95 грн., яка складається із суми внесених коштів в розмірі 150000,00 грн. та процентів у розмірі 10122,95 грн. (а.с.105-108).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задовольненні позовних вимог, оскільки п.7 договору поруки № 2007/127/1 від 03.07.2007 року, укладеного сторонами, позивач, як поручитель, поручає банку списання грошових коштів, що належать їй і знаходяться на її рахунках у випадку порушення зобов?язання по сплаті заборгованості за кредитом, що відповідає положенню ч.2 ст.1071 ЦК України (а.с.111-114).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що:

- між сторонами укладено договір поруки, за яким позивач виступає поручителем за виконання обов?язків позичальника за кредитним договором, та договори банківського вкладу;

- договір поруки припинено внаслідок збільшення об?єму відповідальності поручителя,

- до списання грошових коштів з депозитних рахунків жодних вимог зі сторони банку пред?явлено не було.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом першої інстанції встановлено, що:

- 03 липня 2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2007-127 про надання кредиту у сумі 600 000,00 дол. США з датою остаточного погашення боргу 03 липня 2022 року з виплатою процентів та пені,

- 03 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 2007/127/1, за умовами якого остання поручилася за виконання ОСОБА_3 своїх обов'язків за кредитним договором № 2007-127 від 03 липня 2007 року,

- 22 квітня 2015р. між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договори вкладу "Депозит Плюс на 3 місяці": № SAMDNWFD101, № SAMDNWFD901 та, № SAMDNWFD301 у сумі по 50000,00 грн. кожний,

- відповідно до цього банком відкрито рахунки № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, на які зараховані вклади строком до 22 липня 2015 роки включно з нарахуванням 22 % річних,

- згідно п.6,7 договорів, якщо після закінчення строку та зарахування вкладу на депозитний вклад «до витребування» вкладник протягом 3-х календарних днів не вимагає повернення вкладу строк розміщення вкладу вважається розміщеним на новий 3 місячний строк,

- у 2014 році банком до Індустріального районного суду м. Дніпропетров-ська подано позов до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ТОВ БК "ВАЛГАН" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2007-127 від 03.07.2007 року,

- 29 травня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 будо укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 2007-127 від 03 липня 2007 року, за яким змінено умови кредитного договору № 2007-127 від 03.07.2007 року,

- 07 липня 2014 року банком подано заяву про залишення позову без розгляду у зв'язку з укладенням договору про внесення змін № 1 від 29 травня 2014 року та додатку № 2 "Графік погашення кредиту" від 29 травня 2014 року,

- ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2014 року позовну заяву банку до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ТОВ БК "ВАЛГАН" залищено без розгляду,

- згідно виписки банку від 16 березня 2016 року депозитні договори припинено банком та всі вклади 14 березня 2016 року зняті з депозитних рахунків із зазначенням підстави «погашення заборгованості согл.Сз.6029702&YEAR =2016».

Обставини, встановлені судом першої інстанції, відповідачем не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляіційної скарги про те, що п.7 договору поруки № 2007/127/1 від 03.07.2007 року, укладеного сторонами, позивач, як поручитель, поручає банку списання грошових коштів, що належать їй і знаходяться на її рахунках у випадку порушення зобов?язання по сплаті заборгованості за кредитом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки своє право на списання грошових коштів банк може реалізувати лише за умови, якщо договір поруки є не припиненим.

В апеляційній скарзі висновки суду першої інстанції про те, що порука припинена внаслідок збільшення об?єму відповідальності поручителя у зв'язку з укладенням між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 договору № 1 від 29.05.2014 року про внесення змін до кредитного договору № 2007-127 від 03.07.2007 року, за яким змінено умови кредитного договору № 2007-127 від 03.07.2007 року, відповідачем не спростовані.

З матеріалів цивільної справи № 202/4312/14-ц, дослідженої в суді апеляційної інстанції, вбачається, що:

- 04.04.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ БК "ВАЛГАН" про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 2007-127 від 03.07.2007 року,

- 11.01.2014 року банк направив позичальнику та поручителю письмову вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № 2007-127 від 03.07.2007 року, яку останні отримали 04.02.2014 року,

- за заявою банку ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропет-ровська від 23.07.2014 року позовну заяву банку до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ БК "ВАЛГАН" залищено без розгляду.

Таким чином, звернувшись до суду з позовом до поручителя про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» змінив строки повернення кредиту.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договір поруки № 2007/127/1 від 03.07.2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, не містить умови про строки припинення поруки.

Після залишення позовної заяви банку до поручителя без розгляду банк протягом протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання вимоги до поручителя не пред'явив та з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним лдоговором до суду не звернувся.

Уклавши з позичальником договір № 1 від 29.05.2014 року про внесення змін до кредитного договору № 2007-127 від 03.07.2007 року, яким змінено умови кредитного договору № 2007-127 від 03.07.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» не уклав такий договір з поручителем.

За таких обставин слід визнати, що на час застосування банком свого права на договірне списання коштів з депозитних рахунків відповідача, як поручителя, порука з 2014 року є припиненою.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: