Справа № 495/5077/16-ц
Ухвала

про забезпечення позову

13 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

12.07.2016 року позивач надала до суду заяву про забезпечення позову по справі, а саме просить накласти арешт на автомобілі:

- ОДАЗ 81442 д/н 23250 0А, 1995 року випуску,

- ЗИЛ-ММЗ 45021, д/н НОМЕР_1, 1988 року випуску,

- ВАЗ 21065, д/н НОМЕР_2, 2001 року випуску.

Також просить до набрання рішення законної сили заборонити відчуження вказаних автомобілів.

В обгрунтування вимог заяви вказує, що вказане вище майно було придбане у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя. На теперішній час наявна імовірність відчуження відповідачем вказаного майна, та невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту вказаного майна та заборони на його відчуження може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши надану заяву та документи надані позивачем, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду .

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Із відповіді територіального сервісного центру №5143 вбачається, що відповідачу дійсно на праві власності належить автомобіль «ОДАЗ 81442», д/н 23250ОА, 1995 р.в.

Отже, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль «ОДАЗ 81442», д/н 23250ОА, 1995 р.в. підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна відповідачем та переходу права власності до третіх осіб, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Однак, відповідно до зазначеної вище відповіді територіального сервісного центру №5143 транспорті засоби ЗИЛ-ММЗ 45021, д/н НОМЕР_1, 1988 року випуску; ВАЗ 21065, д/н НОМЕР_2, 2001 року випуску не належать відповідачу, оскільки 18.02.2016 року були перереєстровані на іншого власника відповідно до договору купівлі-продажу.

Таким чином автомобілі НОМЕР_3, 1988 року випуску; ВАЗ 21065, д/н НОМЕР_2, 2001 року випуску не є власністю відповідача, а заявлені позивачем вимоги не стосуються спору про право власності на зазначені автомобілі, навпаки позивач просить стягнути половину вартості зазначених автомобілів, отже у суду немає підстав вживати арешт або заборону відчуження автомобілів, які не належать сторонам по справі, та правомірність набуття третьою особою права власності на які не є предметом спору.

Крім того, суд вважає вимогу позивача щодо вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження вказаних автомобілів до набрання чинності рішення по справі такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам. А тому заявлена позивачем вимога щодо заборони відчуження автомобіля лише конкретизує саме поняття арешту майна та у разі накладення арешту на майно повторне зазначення вказаної заборони не є необхідним.

З огляду на викладене заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, адреса: (Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Випасне, вул. Леніна, 140) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Випасне, вул. Леніна, 140) про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ОДАЗ 81442», д/н 23250ОА, 1995 р.в. до ухвалення остаточного рішення по справі.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання один рік з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: