Провадження №4с/201/43/2016р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Головний державний виконавець Іршавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк») на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

05.04.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про оскарження дії державного виконавця та після усунення недоліків 10.05.2016р. подав до суду скаргу на дії державного виконавця (а.с. № 3-4, 8, 12-13).

Ухвалою суду від 19.09.2016р. (винесеною без виходу до нарадчої кімнати) замінено заінтересовану сторону у звязку зі зміною найменування відділу виконавчої служби з Відділ державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області на Іршавський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

В обґрунтування вимог скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження щодо стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу. 17.03.2016р. державним виконавцем Горзовим І.М. було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу, строк предявлення якого закінчився, але держвиконавець не звернув на це уваги. Просив скасувати постанову державного виконавця Горзов І.М. від 17.03.2016р. про відкриття виконавчого провадження № 50516614.

15.09.2016р. до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій він просить розглядати справу за його відсутності та вимоги скарги, називаючи їх позовними вимогами, підтримує в повному обсязі (а.с. № 49).

Заінтересована особа Головний державний виконавець Іршавського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомлення (а.с. № 48). 19.07.2016р. до суду надійшли заперечення за підписом начальника ВДВС, в яких він просив відмовити в задоволені скарги в повному обсязі, з тих підстав, що жодних порушень з боку державного виконавця при прийняті виконавчого документу не було (а.с. № 37-39).

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 18.02.2016р. - а.с. № 35) в наданій суду 19.09.2016р. заяві просив в задоволені скарги відмовити та розглядати скаргу в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 51).

За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічним засобами на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, ознайомившись із матеріалами скарги та з матеріалами виконавчих проваджень, вважає за можливе скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримав копію постанови від 17.03.2016р. про відкриття виконавчого провадження 22.03.2016р. (а.с. № 43), а скарга відправлена поштою 28.03.2016р. (а.с. № 7) в межах десятиденного строку, суд вважає, що заявником не пропущено строки звернення зі скаргою.

Судом встановлено, що 11.04.2012р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2-10331/2010 про солідарне стягнення, в тому числі й з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості в розмірі 2 514 269грн. 32коп. (а.с. № 52).

16.10.2013р. постановою заступника начальника ВДВС Іршавського РУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження, а постановою від 28.04.2014р. старшим держвиконавцем ДВС Іршавського РУЮ ОСОБА_5 виконавчий документ було повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. № 54-56).

В постанові від 28.04.2016р. про повернення виконавчого документу зазначено, що повторно виконавчий документ може бути предявлений до виконання у строк до 28.04.2015р.

В подальшому, постановою державного виконавця ВДВС Іршавського РУЮ ОСОБА_6 від 20.02.2015р. було відкрито виконавче провадження, а 29.12.2015р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий лист разом із постановою було направлено до МВ ДВС Мукачівського МУЮ для виконання (а.с. № 57-60).

09.03.2016р. МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ГУЮ у Закарпатській області було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) та виконавчий лист № 2-10331/2010 щодо стягнення з ОСОБА_1 повернуто до ВДВС Іршавського РУЮ (а.с. № 61-62).

16.03.2016р. виконавчий лист надійшов до ВДВС Іршавськогго РУЮ та постановою від 17.03.2016р. державний виконавець Горзов І.М. відкрив виконавче провадження (а.с. № 63).

Оскаржуючи постанову державного виконавця від 17.03.2016р., ОСОБА_1 посилається на те, що державний виконавець не відмовив у відкритті провадження у звязку з пропуском строку, а виніс постанову про відкриття провадження, проте дані твердження є необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту постанови від 29.12.2015р., виконавче провадження було закінчено та виконавчий документ разом із постановою було надіслано до МВ ДВС Мукачівського МУЮ для виконання за місцем роботи боржника ОСОБА_1

Зі змісту ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження у звязку з направленням виконавчого документу за належністю іншому органу державної виконавчої служби, наслідки завершення виконавчого провадження, а саме, неможливість бути розпочатим знову, не настають.

Відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документу з іншого відділу ДВС, виконавче провадження підлягає відновленню, протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документу.

Приймаючи до уваги, що дотримання строків предявлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу було вирішено під час винесення 20.02.2015р. постанови про відкриття виконавчого провадження, а в подальшому виконавчий документ лише перенаправлявся з одного ВДВС до іншого, то державний виконавець відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» повен був лише відновити виконавче провадження та продовжити виконання виконавчого документу, а не перевіряти дотримання строків звернення з виконавчим листом відповідно до положень ст.ст. 22, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, винесена 17.03.2016р. постанова є правомірною, підстав для її скасування немає та в задоволені скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи Головний державний виконавець Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк») на дії державного виконавця слід відмовити.

З огляду на те, що сторони під час розгляду скарги не заявили про понесені витрати, повязані з розглядом даної справи, то відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст. 388 ЦПК України, також, приймаючи до уваги, що Законом України «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору за скаргами на дії державного виконавця, то підстав для розподілу цих витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 210, 293, 383, 385 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи Головний державний виконавець Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк») на дії державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко