Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на рішення та дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаною скаргою та просила суд скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (далі - Київський ВДВС Полтавського МУЮ) про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї скарги вказувала, що 20 січня 2012 року державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ було відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») у розмірі 9 111,13 грн. та про стягнення виконавчого збору. Позов про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за місцем її проживання не пред'являвся, а тому виконавче провадження не може бути відкрите.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвали місцевого й апеляційного судів та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 1999 року по 01 червня 2010 року в розмірі 9 081,13 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судове рішення ОСОБА_4 виконано не було, у зв'язку з чим по справі видано виконавчий лист.

Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Матвєєвим В.О. 20 січня 2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 листопада 2011 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення суми боргу в розмірі 9 111,13 грн. з ОСОБА_4 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Постійним місцем проживання ОСОБА_4, зареєстрованим у встановленому законом порядку, є квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконувати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржнику.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення та дії державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що дії державного виконавця в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2012 року є правомірними та вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення та дії державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук