Справа № 559/1371/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірваний рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 січня 2014 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року був задоволений її позов та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 27 січня 2014 року. Згідно з договором № 4658-20 про оплату послуг Національний університет «Львівська політехніка» бере на себе зобов»язання за її рахунок , здійснити навчання дочки ОСОБА_3. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору термін чинності договору з дня його підписання до 30 червня 2019 року. Пунктом 4.1 договору про оплату послуг встановлено, що «Розмір плати за навчання встановлюється на термін відповідно до п.1 і не може змінюватися. Згідно з п. 4.2. договору про оплату послуг загальна вартість освітньої послуги становить: 1 курс (2015/2016) 6500 грн.; 2 курс (2016/2017) 7150 грн.; 3 курс (2017/2018) 7860 грн.; 4 курс (2018/2019) 8650 грн. Оплата здійснюється у повному розмірі до початку навчального року, або до початку кожного семестру в розмірі вартості навчання за семестр, або щомісячно в розмірі вартості навчання за місяць. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року по справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини її позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_3 в розмірі 3250 грн. ? частини вартості навчання за один рік та 1080 грн. ? частини вартості проживання в гуртожитку за один рік, а всього 4330 грн. Таким чином загальна сума навчання дочки за 2-4 курси становить 7150 грн. + 7860 грн. + 8650 грн. = 23660 грн. Відповідно ? частина від цієї суми становить 23600 грн. : 2 = 11830 грн. Відповідач відмовляється укладати договір про надання неповнолітнім та повнолітнім дітям коштів на покриття додаткових витрат. Між нею та відповідачем не досягнуто домовленості по питанню, які витрати підлягають компенсації батьками та у якому розмірі. Вона не домовилася із відповідачем про сплату витрат на навчання дитини, зайняття спортом, музикою, відпочинок. Враховуючи, що понесені нею додаткові витрати викликані особливим обставинами, а саме: навчанням дитини, у зв»язку з чим, відповідач зобов»язаний приймати участь у таких витратах, а також, зважаючи на те, що обов»язок по утриманню дитини покладено на обох батьків і вони мають рівні права та обов»язки щодо своїх дітей, тому вважає, що позовні вимоги слід задоволити в межах половини суми вартості навчання. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_5 в розмірі 11830 грн.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Подав до суду заперечення в якому позовні вимоги не визнає повністю з тих підстав, що 21 травня 2016 року дочці ОСОБА_3 виповнилося вісімнадцять років і вона не має статусу дитини, а тому норми ст.185 СК України щодо стягнення додаткових витрат у даному випадку не підлягають застосуванню. Просить в позові відмовити, справу розглядати у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 1997 року до 10 січня 2014 року. Від цього шлюбу мають двоє дітей, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5-9)

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року був задоволений позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 27 січня 2014 року. (а.с11)

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_3 в розмірі 3250 грн. ? частини вартості навчання за один рік та 1080 грн. ? частини вартості проживання в гуртожитку за один рік, а всього 4330 грн. (а.с.12)

Згідно договору № 4658-20 про надання платних послуг загальна вартість освітньої послуги становить 30160 грн. Загальна сума навчання ОСОБА_5 за 2-4 курси становить 7150 грн. + 7860 грн. + 8650 грн. = 23660 грн., ? частина від цієї суми становить 23600 грн. : 2 = 11830 грн. (а.с.13)

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Частиною 1 ст. 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Враховуючи те, що на час розгляду справи, дочка сторін, ОСОБА_5, досягла повноліття, вона не має правового статусу дитини, а тому норми ст.185 СК України щодо стягнення додаткових витрат у даному випадку не підлягають застосуванню. Зазначеними нормами права не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на повнолітню дочку не підлягають до задоволення як безпідставні.

На підставі ч.2 ст.82 ЦПК України, враховуючи те, що судові витрати не були оплачені позивачем при поданні позову, суд стягує з неї на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.3,6,57,60,82, 212-215 ЦПК України, ст.ст.6, 185 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: