Номер провадження 2/631/402/16
Номер справи 631/614/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Ю.М. Покальчук

при секретарі О.В. Євсюковій

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, та ОСОБА_2 Іюлії Василівни, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом.

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася ОСОБА_1 позовом до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, та ОСОБА_2 Іюлії Василівни, ОСОБА_2, про визнання права власності на спадщину за законом , в якому вказала, що 14 травня 2014 року помер ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3, залишився спадок - земельна ділянка площею 3,65 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Ордівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка була передана йому у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР №019182 від 29 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 20 грудня 2002 року №379 . ОСОБА_4 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0041.

15 березня 2016 року позивач звернувся до завідувача Нововодолазької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 14 травня 2014 року ОСОБА_3 .

16 березня 2016 року завідувачем Нововодолазької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за Вих. №173 була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії . У постанові державний нотаріус зазначив, що крім позивача також прийняли фактично спадщину після померлого 14 травня 2014 року ОСОБА_3 мати спадкодавця, ОСОБА_2 Іюлія Василівна та син спадкодавця, ОСОБА_2, в звязку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач надала заяву в якій просить суд слухати справу без її участі за наявності доданих до матеріалів справи доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі по справі позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

14 травня 2014 року помер ОСОБА_3 (спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 446304 від 16 травня 2014 року, про що 16 травня 2014 року складено відповідний актовий запис №9.

Родинні відносини між позивачем та ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про укладання шлюбу від 06 листопада 1980 року серії І-ФЛ №344905, актовий запис №12 зроблений в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 06 листопада 1980 року, з якого вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 є чоловіком позивача.

Крім позивача спадкоємцями майна ОСОБА_3 є також, ОСОБА_2 Іюлія Василівна та ОСОБА_2, які відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України також являються спадкоємцями першої черги за законом . Але, ОСОБА_2 Іюлія Василівна спадщину не прийняла та відмовилася від прийняття спадщини відповідно до поданої до суду заяви від 08.04.2016 року.

Крім того, ОСОБА_2 спадщину також не прийняв та відмовився від прийняття спадщини відповідно до поданої заяви від 03.03.2016 року, що була посвідчена нотаріусом міста Москви ОСОБА_6, зареєстрована в реєстрі за №3-965 .

Після смерті ОСОБА_3, залишився спадок - земельна ділянка площею 3,65 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Ордівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка була передана йому у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР №019182 від 29 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 20 грудня 2002 року №379 . ОСОБА_4 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0041.

Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 19.02.2016 року, що була проведена ТОВ «Інститут правового консалтингу» ринкова вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,65 гектарів, визначена на підставі експертної грошової оцінки інвестиційним методом, становить 66115,00 гривень (шістдесят шість тисяч сто пятнадцять гривень 00 копійок) .

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Відповідно до довідки, що була складена головою Ордівської сільської ради ОСОБА_7 від 25 березня 2015 року №56 померлий ОСОБА_3 дійсно проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1986 року по день смерті (14.05.2014 року). За даною адресою з 1986 року та по теперішній час проживає та зареєстрована дружина спадкодавця ОСОБА_1 .

Отже позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

15 березня 2016 року позивач звернувся до завідувача Нововодолазької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 14 травня 2014 року ОСОБА_3 .

16 березня 2016 року завідувачем Нововодолазької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за Вих. №173 була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії . У постанові державний нотаріус зазначив, що крім позивача також прийняли фактично спадщину після померлого 14 травня 2014 року ОСОБА_3 мати спадкодавця, ОСОБА_2 Іюлія Василівна та син спадкодавця, ОСОБА_2, в звязку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом .

Інших спадкоємців, які мають право на спадщину після смерті заповідача немає.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Статтею 1299 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-11, 57-66, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 1216, 1222, 1258, 1261, 1268, 1299 ЦК України та п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, та ОСОБА_2 Іюлії Василівни, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 14 травня 2014 року, на:

- земельну ділянку площею 3,65 гектарів в межах згідно з планом, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0041, що розташована на території Ордівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка була передана спадкодавцеві ОСОБА_3 у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР №019182 від 29 грудня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 20 грудня 2002 року №379 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Покальчук Ю.М.