РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Мукачево Справа №303/4018/16-ц

2/303/1966/16

номер рядка с.з. 49

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

За участю:

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття.

Позивачка вказує на те, що відповідач матеріально та фінансово дитині не допомагає. Крім того, внаслідок проведеної операції в 2011 році, донька потребує щорічного лікування, на що потрібні чималі кошти. В свою чергу, вона (позивач) знаходиться у важкому матеріальному становищі, тому не має можливості матеріально забезпечити дитину на належному рівні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно та до досягненню нею повноліття.

Відповідач, прийнявши участь у судовому розгляді справи, позовні

вимоги визнав частково, погодившись на сплату аліментів у межах суми 600,00 грн.

Представник відповідача висловив аналогічну з його довірителем думку.

Заслухавши пояснення та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2007 року у виконкомі Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за актовим записом №20 (свідоцтво про шлюб, серії 1-ФМ №030204 від 16.06.2007 року, а.с. 5).

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 20.06.2008, а.с. 6).

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне.

При розгляді позовних вимог за предметом спору суд передусім виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, і не оспорюється сторонами, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню дитини, яка перебуває на повному утриманні та вихованні позивача, а тому з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобовязання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини, у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі, що становить 800,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Тому, визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості розумності та моральності.

При цьому, визначаючи саме такий розмір аліментів суд враховує встановлений у 2016 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 1 січня становить у розмірі 1455 грн.

При цьому, аргументи та доводи відповідача та його представника щодо можливості сплачувати аліменти відповідачем у зазначеному ним розмірі, з посиланням на відсутність постійної роботи та скрутне матеріальне становище, судом відхиляються з огляду на те, що вказані обставини не знімають з нього обовязку фінансово забезпечувати доньку на належному рівні, за умови, що відповідач є молодою за віком особою, яка має можливість працювати та отримувати доходи.

Таким чином змінені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, с. Ракошино Мукачівського району, вул. Заводська, 13 Закарпатської області, і.к. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, с. Ракошино Мукачівського району, вул. Леніна, 23, код НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень), щомісячно, починаючи з 06.07.2016 року та до досягнення нею повноліття.

4. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, с. Ракошино Мукачівського району, вул. Заводська, 13 Закарпатської області, і.к. НОМЕР_1) в дохід держави суму 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.) судового збору.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Кость