Справа №474/391/16-ц
Провадження №474/152/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.16 року смт Врадіївка

Миколаївська область

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Фасій В.В.

при секретарі - Багрін Н.А.

без участі представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Врадіївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 25.04.2008р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 20000 грн. зі сплатою 27% річних, строком на 36 місяців, зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 24.04.2011р.

Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення заборгованості в розмірі 35745,41 грн., яка у добровільному порядку ним та поручителями не погашена, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, звернувшись з заявою (вх.№ 2813 від 11.07.2016р.) про розгляд справи у його відсутність, в якій позов підтримує. Просить його задовольнити, без застосування строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, звернувшись з заявою (вх.№ 2817 від 11.07.2016р.) про розгляд справи у її відсутність, в якій у позові просить відмовити, в звязку з витіком строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, звернувшись з заявою (вх.№ 2791 від 08.07.2016р.) про розгляд справи у його відсутність, в якій у позові просить відмовити, в звязку з витіком строку предявлення вимоги до поручителя.

Відповідач ОСОБА_4 будучи двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України (судові повістки про виклик до суду на 08.07.2016р. та 15.07.2016р.), повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність, його відкладення не надав.

В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_4, повідомленого належним чином, суд, на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України, прийняв рішення щодо вирішення справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлені факти:

· 25.04.2008р. між кредитором - ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальником ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №299 (далі - договір), згідно п.п. 1.1, 1.2 розділу І якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 20000грн. під 27 % річних, на строк 36 місяців (з остаточним терміном повернення кредиту 24.04.2011р.), на споживчі цілі, а позичальник, відповідно до п. 1.6 розділу І цього договору зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн., до 30 числа кожного місяця (договір, графік погашення кредиту та відсотків згідно договору);

· при укладенні договору, сторони - кредитор ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальник ОСОБА_2, у п. 7.8 р.7 договору погодили збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі комісійних винагород, пені), що передбачені умовами договору (договір);

· 25.04.2008р.., з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки (далі договір поруки), у п.1.1 розд. І та 1.2 розд. І яких, відповідно, сторони погодили, що поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором та у. п. 4.2 розд. 4, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя (договори поруки);

· 25.04.2008р. позивач, надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20000 грн. (п.1.1 розділу І договору, заява на видачу готівки №23 від 25.04.2008р.);

. останній платіж по договору позивальник здійснив 31.08.2009р. щодо погашення тіла кредиту в сумі 556 грн. та комісії в сумі 5,83 грн., 30.10.2009р. щодо погашення відсотків в сумі 254,63 грн. (розрахунок заборгованості до договору);

· в зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 п.п. 1.6 розділу І договору, повне припинення ним з листопада 2009 року внесення щомісячних платежів, згідно договору, у останнього станом на 10.05.2016р., утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 11104 грн., по відсоткам у сумі 4421,59 грн., по комісії у сумі 86,76 грн. та за період з 25.04.2011 р. по 10.05.2016 року по пені у сумі 20133,06 грн., яка станом на день розгляду справи в суді, відповідачами добровільно не погашена (розрахунок суми заборгованості станом на 10.05.2016р., розрахунок заборгованості по пені);

· 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний банк України" реорганізовано у ПАТ "Державний ощадний банк України" (зміни до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України");

· судові витрати понесені позивачем складають - судовий збір 1378 грн. (платіжне доручення №73259140 від 18.05.2016 р.);

Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 1049,1050, 1054 ЦК України, якими встановлено, обов'язок позичальника повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором та неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ст. ст. 549, 551 ЦК України згідно яких розмір неустойки, процентів може бути встановлений договором, ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі його порушення настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема у виді сплати неустойки, та кредитним договором:- п.п.1.7 - черговість виконання позичальником грошових зобов'язань за договором, при надходженні від позичальника коштів на рахунок погашення кредиту та сплати процентів за користування ним,- п. 1.8 розділу 1, згідно якого за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди, - за обслуговування кредиту в розмірі 0,05% але не менше 5 грн., щомісячно, п.п 5.2 розділу 5, відповідно до якого за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту, та сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,07 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; п. 6.2 розділу 6, згідно з яким спори за цим договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку; п. 7.8 розділу 7.

Крім того суд, керується п. 4.2 р.4 договорів поруки, згідно яких порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителів.

Сттатею 257 ЦПК України, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та пята ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Частиною 4 ст. 559 ЦПК України, що у разі якщо в договорі поруки не встановлено строку її закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Статтею 60 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Правовими позиціями ВСУ у справі №6-990цс15 від 27.01.2016р., №6-1188цс16 від 29.06.2016р.

Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4 кредитної заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії станом на 10.05.2016р. та по пені за період 25.04.2011 р. по 10.05.2016 року, не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Оскільки умовами договору встановлені як окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, так і кінцевий термін повернення кредиту, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, звертаючись до суду у червні 2016 р., позивач пропустив строк позовної давності як до стягнення чергових щомісячних платежів, строк виконання яких настав з листопада 2009 року, так і щодо кінцевого повернення кредиту, строк виконання якого настав 24.04.2011 року.

Оскільки за змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки), а тому вимоги позивача про стягнення пені також не підлягають задоволенню.

Разом з тим, посилання представника банка на не застосування судом позовної давності, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не зазначено про причини пропущення банком строку позовної давності, їх поважність, з посиланням на докази, що підтверджують вказані обставини.

Щодо вимог позивача до поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виконання ними солідарно з боржником зобовязання за кредитним договором, то з огляду на те, що договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором (остаточне повернення кредиту відповідно до п. 1.2 розд. 2 кредитного договору) закінчився 24.04.2011р., строк погашення чергового платежу за основним зобовязанням настав у листопаді 2009року, позивачем не подано доказів на підтвердження предявлення Банком вимоги до поручителів на протязі 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання у квітні 2011р., чи після порушення у листопаді 2009 р. строку внесення обов'язкових щомісячних платежів, суд вважає вимоги позивача заявлені до поручителів, такими що не підлягають задоволенню.

Питання про судові витрат підлягає вирішенню, в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,213,214,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 299 від 25.04.2008 р. в сумі 35745,41 грн., станом на 10.05.2016р., відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Фасій