Справа № 379/1531/15-ц Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/3512/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 46 26.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сліпченка О.І.,

суддів: Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря : Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське», третя особа: Реєстраційна служба Таращанського районного управління юстиції Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовував тим, що 14 жовтня 2010 року він уклав договір оренди земельної ділянки № 421, згідно якого позивач передав відповідачеві належні йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18.03.2010 р. земельну ділянку площею 3,04 га та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 18.03.2010 р. земельну ділянку площею 0,1275 га в оренду строком на 5 (п'ять) років зі сплатою орендної плати в розмірі встановленому договором. Протягом дії договору він неодноразово повідомляв відповідача, що не має наміру продовжувати строк дії договору.

При зверненні до відповідача з приводу припинення договору оренди, після закінченням строку його дії, працівниками СТзОВ «Плосківське» було пред'явлено йому примірники двох договорів оренди земельних ділянок №548 від 05.11.2014 року, на площу 3,04 га (кадастровий номер НОМЕР_4), що зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 23.03.2015 року та договір оренди № 549 від 05.11.2014 року, на площу 0,1275 га (кадастровий номер НОМЕР_3). Строк дії вищезазначених договорів 5 (п'ять) років. Позивач стверджує, що вказаних договорів не укладав та не підписував.

Просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 548 від 05 листопада 2014 року, площею 3,04 га (кадастровий номер НОМЕР_4), укладеного між сторонами.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року позов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі відповідач СТзОВ «Плосківське» просить рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі та при цьому вказує, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не підписував вищезазначений договір.

З таким висновком погоджується і судова колегія з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що восени 2010 року між сторонами по справі укладено договір оренди земельної ділянки № 421 від 14 жовтня 2010 р., згідно якого позивач передав відповідачеві належні йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18.03.2010 р. земельну ділянку площею 3,04 га та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 18.03.2010 р. земельну ділянку площею 0,1275 га в оренду строком на 5 (п'ять) років зі сплатою орендної плати в розмірі встановленому договором.

Додаткова угода чи інший документ про розірвання чи припинення даного договору оренди не укладалася.

При зверненні позивача до відповідача з приводу припинення договору оренди, після закінченням строку його дії, працівниками СТзОВ «Плосківське» було пред'явлено йому примірники двох договорів оренди земельних ділянок №548 від 05.11.2014 року, на площу 3,04 га (кадастровий номер НОМЕР_4), що зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 23.03.2015 року та договір оренди № 549 від 05.11.2014 року, на площу 0,1275 га (кадастровий номер НОМЕР_3). Строк дії вищезазначених договорів 5 (п'ять) років.

Позивач категорично стверджує, що вказаний договір не укладав та його не підписував.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи за №24100/24101/15-32 від 21.03.2016 року підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі № 548 від 05.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та СТзОВ «Плосківське», виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2.

З врахуванням вищевикладених обставин, висновку експертизи, місцевий суд правильно виходив з того, що позов за таких підстав підлягає до задоволення.

Крім вищевикладеного, апелянтом в апеляційній скарзі надані доводи, колегією суддів не можуть взято до уваги, оскільки апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» - відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: