АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2901/16 Справа № 185/9614/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Болдирєва У. М. Доповідач - Романюк М.М.
13 липня 2016 року м. Дніпро Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 01 вересня 2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі до 2010 року, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що відповідач з 2010 року проживає окремо від дитини, не виконує батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його життям та здоров'ям просить позбавити його батьківських прав.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено та вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини та відповідності цього інтересам дитини, оскільки не надано висновку органу опіки та піклування.

З даним висновком в повному обсязі погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2010 року, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

На виконання зазначеної норми закону суд першої інстанції звернувся до управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, однак ухвалив рішення не дочекавшись відповіді. Відповідний висновок від 14 грудня 2015 року надійшов до суду 29 грудня 2015 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При прийнятті рішення про позбавлення батьківських прав необхідно враховувати, що це є крайнім заходом реагування на свідоме невиконання особою батьківських обов'язків.

На підтвердження заявлених вимог позивач як доказ ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання сина надала документи, що свідчать про несплату відповідачем аліментів, які стягуються за рішенням суду. Надані документи не можуть бути прийняти до уваги, оскільки з них не вбачається, що відповідач взагалі був повідомлений про наявність рішення про стягнення з нього аліментів. Крім того, на даний час відповідач проживає на окупованій території у м.Донецьк.

З урахуванням зазначеного та приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач свідомо не виконує свої батьківські обов'язки, судова колегія дійшла до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року - змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні заявлених вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

Т.П.Красвітна