Справа №2-1599/11 20.07.2016 20.07.2016 20.07.2016
Провадження №22-ц/784/1752/16
Справа 2-1599/11 Головуючий у 1-й інстанції: Батченко О.В.
Провадження 22ц/784/1752/16 Доповідач апеляційного суду: Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.

за участі: ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а:

В січні 2011 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості.

Банк зазначав, що 22 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є Банк, та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 5472282, за умовами якого позичальник отримав 28548 доларів США строком до 22 червня 2014 року, під 12,40 % річних та зобов'язався належно виконувати умови кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 04 грудня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, на підставі якого останній зобов'язався нести солідарну з позичальником відповідальність в разі порушення останнім зобов'язань за кредитним договором.

Проте позичальник ОСОБА_3 належним чином зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконував. У зв'язку з чим станом на 10 листопада 2010 року за утворилась заборгованість в розмірі 30685, 72 доларів США, із яких: 21532,81 дол. США - заборгованість за кредитом; 4784,72 дол. США - заборгованість за відсотками; 4368,19 дол. США - пеня.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2011 року позовні вимоги Банку задоволено.

Стягнуто з відповідачів в солідарному порядку достроково на користь Банку кредитну заборгованість в розмірі 30685, 72 доларів США, із якої: 21532,81 дол. США - заборгованість за кредитом; 4784,72 дол. США - заборгованість за відсотками; 4368,19 дол. США - пеня.

Вирішено питання про судові витрати.

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник позивача ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати. Він посилається на те, що рішення ухвалено у відсутність відповідача ОСОБА_3 без належного повідомлення останнього про розгляд справи, який відбувся 22 вересня 2011 року. Крім цього представник відповідача зазначає, що позивачем на надано належних доказів на підтвердження заборгованості за кредитом, а висновок суду щодо наявності підстав для стягнення заборгованості в іноземній валюті суперечить положенням ст. 192 ЦК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну слід відхилити і таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право вимагати дострокового повернення усієї частини кредитних коштів та відсотків, що залишилися у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики, та пені.

Згідно частин 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із матеріалів справи, 22 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 5472282, за умовами якого позичальник отримав 28548 доларів США строком до 22 червня 2014 року, під 12,40 % річних (а.с.11 -13). Сторонами підписано графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в іноземній валюті (в доларах США) (а.с. 13зв. - 14).

В забезпечення виконання вказаного зобов'язання за кредитним договором 04 грудня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, на підставі якого він зобов'язався нести солідарну з позичальником відповідальність в разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором. Договір містить графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.15-17).

Судом встановлено, що зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У зв'язку з чим станом на 10 листопада 2010 року за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 30685, 72 доларів США, із яких: 21532,81 дол. США - заборгованість за кредитом; 4784,72 дол. США - заборгованість за відсотками; 4368,19 дол. США - пеня (а.с.9-10).

Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Банком (а.с. 9 -10). Доказів на спростування заборгованості, зазначеної в розрахунку Банку, ОСОБА_3 не надав.

В матеріалах справи також наявні повідомлення Банку від 12 травня 2009 року та від 16 липня 2010 року, відповідно до яких Банк попередив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.18-23). Проте, вимогу Банку відповідачі не виконали.

Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику ОСОБА_3 кредитні кошти в іноземній валюті.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст. 5 цього Декрету.

Відповідно до копії банківської ліцензії № 8 від 02 жовтня 2006 року, дозволу № 8-1 та додатку до нього від 02 жовтня 2006 року, виданих Національним банком України, позивач має право здійснювати фінансові операції з залучення та розміщенням іноземної валюти на валютному ринку України (а.с. 120-122).

Отже, Банк на час укладення кредитного договору мав банківську ліцензію на здійснення банківських операцій в іноземній валюті. А тому правомірно надав кредит позичальнику в іноземній валюті, який останній зобов'язався повертати у валюті кредиту, тобто в доларах США.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (з наступними змінами) роз'яснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Відповідно до пунктів 1.1, 3.2, 3.3., 3.4 кредитного договору позичальник отримав кредит в іноземній валюті і зобов'язався повернути цей кредит в іноземній валюті.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано поклав на відповідачів обов'язок щодо повернення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, що відповідає положенням ч. 3 ст. 533 ЦК України та умовам кредитного договору.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що вимоги Банку не підлягають задоволенню безпідставні, оскільки доказів на спростування заборгованості за кредитом він не надав.

Посилання представника відповідача на незаконність рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом в іноземній валюті теж не підлягають задоволенню, оскільки спростовуються умовами кредитного договору пунктами 3.2.1, 3.3 та графіком повернення кредиту, яким щомісячні платежі визначені в доларах США.

Рішення суду першої інстанції відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (справа №6-1618цс15), відповідно до якої в разі, якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Що стосується аргументів представника ОСОБА_3 про розгляд справи у відсутність відповідача, то ця обставина відповідно до ст. 309 ЦПК України не є підставою для скасування рішення суду.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий К.О. Буренкова

Судді

Т.В. Крамаренко

О.О Ямкова