РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3512/16-ц

Провадження № 2/643/3244/16

19.07.2016 р. Московський райсуд м.Харкова у складі головуючого судді Оксененко В.А., з участю секретаря Башкевіч Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в поряду спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 28.03.2016 р. звернулася до Московського суду м. Харкова з позовними вимогами до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказавши в обґрунтування наступне.

ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

27.03.2003 р. ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО, подарувала їй зазначену квартиру.

28.03.2003 р. ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО, якім на випадок своєї смерті все своє майно заповідала їй.

В подальшому, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2007 р., за №2-118/07, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 12.12.2007 р. договір дарування визнаний недійсним; заповіт від 28.03.2007 р. визнаний частково недійсним, та за чоловіком померлої ОСОБА_2- ОСОБА_3 визнано право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 в порядку обов*язкової долі у спадщини.

На цей час ? частини вказаної квартири зареєстрована за ОСОБА_4, ОСОБА_5

Проте суд, визнавши заповіт, укладений на її користь, частково недійсним, по перше: не визначив, в якій частині заповіт є недійсним, по- друге: не визнав за нею право власності на ? ч. квартири. У зв*язку з чим, вона позбавлена до цього часу здійснити реєстрацію за собою речового права у встановленому порядку.

Тому, просить суд визнати на нею право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача просив справу розглянути за їх відсутності, про що надав суду письмову заяву.

Тому, суд розглянув справу за згодою представника позивача у відсутності відповідача, на підставі наявних доказів, заочно.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2.

27.03.2003 р. ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО, належну їй квартиру подарувала ОСОБА_1

28.03.2003 р. ОСОБА_2 склала заповіт, якім на випадок своєї смерті все своє майно заповідала ОСОБА_1 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ХМНО, р.№104.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2007 р., за №2-118/07, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 12.12.2007 р. договір дарування від 27.03.2003 р. визнаний недійсним; заповіт, складений ОСОБА_2 28.03.2007 р. визнаний

частково недійсним, та за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 в порядку обов*язкової долі у спадщини.

На теперішній час ? частини вказаної квартири зареєстрована за ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 23.07.2015 р.

Зазначені обставини підтверджуються судовими рішеннями та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, які містяться в матеріалах цивільної справи.

Отже, відомості щодо права власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Позивачка звернулася з вимогами про визнання за нею права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом від 28.03.2003 р. після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Піддаючи правовому аналізу позовні вимоги ОСОБА_1 суд здійснює такій висновок.

По перше.

Порядок здійснення права на спадкування врегульований главою 87 ЦК України, якій набув чинності 01.01.2004 р., Перехідними і Прикінцевими положеннями цього Кодексу, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами.

Так, згідно статті 1268 ЦК України «1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.»

Стаття 1269 цього Кодексу встановлює, що «1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини»

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, для здійснення права на спадкування визначений нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів..

Це знайшло також підтвердження у постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", де зазначено, що «п. 23 … У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

П.24 При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про

право на спадщину.»

Згідно з ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Разом з тим, як впливає з відповіді 11-ї Харківської нотаріальної контори, заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року гр.ОСОБА_2 не надходило.

Представник позивача в суді підтвердив, що до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини ОСОБА_1 не зверталася.

По друге.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позивачкою не підтверджена належними доказами, а саме- відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. .

З урахуванням викладеного, ґрунтуючись на положеннях статті. 11 ЦПК України, відповідно якої «суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі», статтею 60 ЦПК України, відповідно якої

«кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях», суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 392,396, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Харківської області через районний суд протягом 10 днів.

Заочне рішення може буто переглянуте судом. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів, починаючи з дня отримання копії судового рішення.

СУДДЯ: В.А. ОКСЕНЕНКО.