Справа № 141/653/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року с смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Слісарчука О.М.

при секретарі Ставничому С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, без участі сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області Кулеша Т.Д., будучи належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області померла тітка позивача - ОСОБА_5, яка проживала та була зареєстрована в с. Ганнівка Оратівського району Вінницької області.

ОСОБА_5 заповіту не залишила.

На день смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 2,46 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 08.07.1997 року.

Спадкоємців за законом, крім позивача ОСОБА_1 немає.

Згідно довідки №354 від 31.05.2016 року виданої виконавчим комітетом Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_5 проживала одиноко і спадкоємців першої і другої черги немає.

Згідно довідки №353 від 31.05.2016 року виданої виконавчим комітетом Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_1 проводила догляд за ОСОБА_5, з 1990 року і до дня смерті проживала спільно з ОСОБА_5, обробляла земельну ділянку, проводила похорон та до сьогоднішнього для проводить догляд за могилою ОСОБА_5.

Згідно довідки №336 від 05.0562016 року виданої виконавчим комітетом Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Чернявської сільської ради за №6 померла ОСОБА_5, яка народилася в с. Ганнівка Оратівського району Вінницької області і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала по АДРЕСА_1

Згідно письмових свідчень від 06.06.2016 року ОСОБА_6, справжність підпису на яких засвідчено Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_1 проводила догляд за ОСОБА_5 більше семи років, до дня смерті проживала спільно з ОСОБА_5, обробляла земельну ділянку, проводила похорон та до сьогоднішнього дня проводить догляд за могилою.

Згідно письмових свідчень від 06.06.2016 року ОСОБА_7, справжність підпису на яких засвідчено Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_1 проводила догляд за ОСОБА_5 більше семи років, до дня смерті проживала спільно з ОСОБА_5, обробляла земельну ділянку, проводила похорон та до сьогоднішнього дня проводить догляд за могилою.

Відповідно до виписки №621 від 23.06.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП "Чернявка" с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії НОМЕР_1 за порядковим №860 видано на ОСОБА_5, яка проживала на території с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,46 га. Вартість земельної частки (паю) становить 75086 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 23.05.1997 року за №112. Вартість земельної частки (паю) на день смерті ОСОБА_5 становить 18454 грн. Станом на 23.06.2016 року дублікати сертифікатів не видаються.

Відповідно до довідки №623 від 23.06.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області відповідно до розпорядження голови Оратівської РДА від 23.05.1997 року за №112 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_5. Сертифікат на ім'я ОСОБА_5 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області на території Чернявської сільської ради по КСП "Чернявка" с. Чернявка за реєстраційним №860, серія сертифікату НОМЕР_1.

Відповідно до оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" №27 (1001) від 07.08.2016 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай)серії НОМЕР_1 виданий на ім'я ОСОБА_5 (с. Чернявка) вважати недійсним.

Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ втрачено, крім цього відсутні документи, які б підтверджували родинні зв'язки.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення зазначеного факту позивачу ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадкових прав, тобто пов'язане з подальшим вирішенням спору про право, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в порядку позовного провадження.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення.

Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_5. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

На підставі ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 208, 209, 212, 215, 256, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року є тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженці с. Чернявка Оратівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну частку (пай) площею 2,46 га, розташовану на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 08.07.1997 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд.

СУДДЯ О.М. Слісарчук