Справа № 304/1248/16-ц
Провадження № 2/304/434/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2016 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі - Гарайдич Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
До початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_3 подала суду заяву, згідно якої відмовилася від позовних вимог щодо ОСОБА_2, оскільки остання померла, при цьому така відмова прийнята Перечинським районним судом і провадження у цій частині в даній справі закрито.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання також не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, а тому справа розглядається за її відсутності зі згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, 21 листопада 2007 року між Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір кредиту-поруки №598, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3100 грн. на умовах строковості, звітності, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, терміном на 24 фактичних місяців, тобто з 21 листопада 2007 року по 21 листопада 2009 року, з платою 45% річних та відсотків за користування кредитом.
Так, згідно ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.
Згідно п.п.3,5,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Разом з цим, згідно ч.1 та ч.3 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Разом з цим, відповідно до п.1.1 Договору кредиту-поруки №598 від 21 листопада 2007 року позичальник зобовязується повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договором.
Також, з відповідачки підлягають стягненню і судові витрати, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.1,2,3,11,12,13,14,15,16,177, 509, 510, 526, 1054 ЦК України, ст.ст.10,11,88,174 ч. 4, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий: ОСОБА_4