Справа №487/835/16-ц 21.07.2016 21.07.2016 21.07.2016
Провадження №22-ц/784/1759/16
Справа 487/835/16-ц
Провадження 22ц-/784/1759/16 Головуючий по 1 інстанції Корнешова Т.В.
Категорія 52 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2016р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Шагая О.А., представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016р.

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановила:

У лютому 2016р. ОСОБА_3 пред'явила позов до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з ухилянням від виконання обов'язків по його вихованню з 2011р. та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно починаючи з 17 лютого 2016р. і до його повноліття. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність рішення суду в частині вимог про позбавлення батьківських прав, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішення суду в частині вимог про стягнення аліментів з огляду на положення ч.1 ст.303 ЦПК не є предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 31 жовтня 2014р. ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2015р.

Після припинення шлюбних відносин місце проживання їх сина - ОСОБА_5 визначено з матір'ю, яка з 05 травня 2015р. зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1

З 01 грудня 2015р. ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад №94. За даними завідувача станом на 03 лютого 2016р. батько дитини не відвідував цей заклад.

За повідомленням КЗ ММР „Центр первинної медико-санітарної допомоги №3" ОСОБА_5 з листопада 2015р. спостерігається у лікаря педіатра. ОСОБА_4 з приводу лікування сина до дільничного лікаря не звертався.

Згідно довідки УДППЗ „Укрпошта" за період з 01 листопада 2015р. по 16 травня 2016р. грошові перекази на ім'я ОСОБА_3 не надходили.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 14 червня 2016р. позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 є недоцільним.

Враховуючи те, що відповідач хоча і неналежно виконує свої обов'язки по вихованню сина, чому є і об'єктивні причини - останнє відоме місце проживання останнього - Автономна Республіка Крим, суд з огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом обґрунтовано не знайшов підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК для задоволення цих вимог.

Аргументи апелянта щодо протиправної винної поведінки відповідача були предметом дослідження суду першої інстанції і доказам на підтвердження цих фактів (довідкам з дошкільного закладу, медичного установи, підприємства зв'язку, поясненням свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.) дана оцінка у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК.

Також суд правомірно погодився з висновком органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав, тому що він є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дитини.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий: Судді: