Справа № 296/4970/16-ц
У Х В А Л А

"29" червня 2016 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні майном і встановлення порядку користування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою та просять визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, на 1/3 частину автомобіля PENGEOT 308, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 1/3 частину всього спадкового майна, зазначеного у переліку; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2, на 1/3 частину автомобіля PENGEOT 308, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 1/3 частину всього спадкового майна, зазначеного у переліку; зобовязати відповідача не чинити перешкоди у користуванні квартирою та встановити порядок користування квартирою.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 6 890,00 грн., тобто, у будь-якому випадку не менше 551,20 грн. за кожну вимогу майнового характеру. При цьому, згідно ст.80 ЦПК України ціна позову визначається вартістю майна на час подання позовної заяви, тобто, дійсною вартістю майна.

За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн..

За подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів встановлена ставка судового збору - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн..

Оскільки позивачами, які звернулись до суду кожен за захистом саме свого порушеного права з декількома неоднорідними позовними вимогами майнового і немайнового характеру та заявою про забезпечення доказів, у порушення вимог ст.119 ЦПК України не було зазначено ціну позову з врахуванням вимог ст.80 ЦПК України щодо дійсної (ринкової) вартості майна та не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору за кожну вимогу, у тому числі майнового та немайнового характеру та за заяву про забезпечення доказів, що позбавляло можливості перевірити правильність сплати судового збору, тому ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.06.2016 року позовну заяву було залишено без руху та позивачам наданий строк для усунення недоліків.

Всього позивачем ОСОБА_1 додано квитанцію №110 від 10.05.2016 року про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. і квитанцію №15677685 від 23.05.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1500 грн.; позивачем ОСОБА_2 додано квитанцію №124 від 24.06.2016 року про сплату судового збору у розмірі 488,00 грн. і квитанцію №123 від 24.06.2016 року про сплату судового збору у розмірі 275,60 грн..

Відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України якщо на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Однак, позивачі не виконали у повному обсязі вимоги ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 07.06.2016 року, оскільки, крім позовних вимог майнового характеру про визнання за кожним із них права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частину автомобіля PENGEOT 308, реєстраційний номер НОМЕР_1, кожен з позивачів просить визнати за ним право власностітакож на 1/3 частину спадкового майна, зазначеного у переліку. При цьому, перелік такого майна не доданий і у позовній заяві та доданих документах відсутній, тому суд й надалі позбавлений можливості як попередньо визначити розмір судового збору, так і перевірити правильність сплати судового збору кожним із позивачів за кожну вимогу, у тому числі майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усунув недоліки, то позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню, що не позбавляє позивачів можливості повторно звернутись із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, у тому числі визначитись з позовними вимогами немайнового характеру і майнового характеру в частині переліку майна та одночасно порушувати питання про відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати у порядку, встановленому ст.82 ЦПК України.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні майном і встановлення порядку користування вважати неподаною та повернути її позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Анциборенко