Ухвала

іменем україни

15 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 07 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, в якій міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені у ньому причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити на таких підставах.

Так, судами встановлено, що 22 червня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/08-5/13454-СК, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 49 000 дол. США на строк 240 місяців зі сплатою 12% річних.

Перед укладенням вказаного кредитного договору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у письмовій формі надав ОСОБА_2 всю необхідну інформацію, передбачену частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Сторони узгодили усі його істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну процентну ставку, умови повернення кредиту, нарахування та сплату процентів, порядок сплати за кредит, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору та позивач особистим підписом засвідчив, що він ознайомився з умовами кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

У частині 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року визначено, що Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму вартого регулювання.

Крім того, судом встановлено, що НБУ видав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» банківську ліцензію від 11 жовтня 2006 року № 10 та дозвіл від 11 жовтня 2006 року № 10-4 (дозвіл від 21 березня 2009 року № 10-5), на підставі яких банк має прав здійснювати операції з валютними цінностями, в тому числі розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що укладення оспорюваного договору відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема за наявності у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідної генеральної ліцензії (дозволу НБУ на здійснення кредитних операцій у валюті). Крім того, оспорюваний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі

Вимоги матеріального та процесуального права при розгляді справи. судами додержані.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 07 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання кредитного договору недійсним.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана