З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/486/16-ц
Провадження №2/377/257/16
21 липня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
УСТАНОВИВ:
07 липня 2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2, в яких просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони з 25 липня 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення Нахімовського районного суду м.Севастополь від 13 серпня 2012 року. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з позивачкою і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати допомогу, оскільки працює вчителем у ЗОШ № 19 м.Севастополя на посаді вчителя.
Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті «Урядовий курєр», проте в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. У звязку з цим та за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського РУЮ м. Севастополя, Україна, актовий запис № 258, який був розірваний згідно рішення Нахімовського районного суду міста Севастополь від 24 серпня 2012 року, яке набрало законної сили (а. с. 5).
Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 6).
Як вбачається із змісту позовної заяви, сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою, між батьками виник спір щодо утримання дитини.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обовязку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.
Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Як зазначено в позовній заяві, відповідач працює у ЗОШ № 19 м. Севастополя на посаді вчителя допризовної підготовки молоді.
Довідку про доходи та про стан здоровя відповідач суду не надав, заперечень на позовну заяву також від нього не надійшло.
Частиною 2 статті 27 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Зазначаючи в позовній заяві розмір аліментів в твердій грошовій сумі, позивачка обґрунтувала тим, що їй невідомо точний розмір заробітку відповідача.
Суд бере до уваги рівність обовязку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, нормальний стан здоровя дитини та відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоровя чи з інших обєктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні дитини.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмір 1000 гривень щомісяця є такими, що не ґрунтуються на законі, тому задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову.
Відповідно до правил ст. 79, 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551,20 гривень та на користь позивачки судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 420 гривень.
Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 551 гривні 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н. Ф. Теремецька