___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5255/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.10.2016 року звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №680 від 04.08.2007 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не підтримуються, у них з відповідачем різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе. Також просила стягнути з відповідача аліменти на малолітнього сина.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести а її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд розірвати шлюб та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно, розгляд справи просив суд провести за його відсутності.

Вивчивши, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №680 від 04.08.2007 року.

За час шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов ОСОБА_1 в частині про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільніє від обовязків щодо дитини.

При викладених обставинах, суд, з урахуванням визнання відповідачем розміру заявлених аліментів до стягнення, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, та вважає законним і справедливим стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 21.10.2016 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 14.03.2031 року.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивачем в позові заявлено, що стягнення судових витрат по розірвання шлюбу покласти на позивача, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача, тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання позивачем позовної заяви в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Шеремета) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №680 від 04.08.2007 року.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Шеремета) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачеві ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Шеремета) ОСОБА_4 залишити прізвище «Мацюк».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2016 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 14.03.2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.