Справа № 2/243/4829/2016
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

14 грудня 2016 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Райгородської селищної ради Словянського району, за участю третіх осіб: Словянської райдержадміністрації, Відділу держгеокадастру у Словянському районі, Словянській міжрайонної Державної СЕС у Донецькій області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Райгородської селищної ради Словянського району, за участю третіх осіб: Словянської райдержадміністрації, Відділу держгеокадастру у Словянському районі, Словянській міжрайонної Державної СЕС у Донецькій області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, виходжу з наступного.

Так, відповідно до позовної заяви, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Райгородської селищної ради, визнати протиправним та скасувати договір оренди землі та зобовязати Райгородську селищну раду вчинити певні дії.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлений інший порядок судового провадження.

У розумінні п.1 частини 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині 3 статті 17 КАС України.

Отже, основними критеріями відмежування справ підсудних адміністративним судам та судам загальної юрисдикції є субєктивний склад та характер спірних правовідносин.

Тобто, обовязковим учасником публічно-правового спору має бути субєкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у адміністративному провадженні має бути публічно-правовий спір.

Згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції України і законів держави. Конституція України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, у сфері регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо.

Реалізуючи зазначені повноваження, органи місцевого самоврядування наділені правом приймати управлінські рішення. Нерідко внаслідок прийняття рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування порушуються права та охоронювані законом інтереси громадян, підприємств, установ і організацій.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства.

Право на оскарження рішень органів місцевого самоврядування мають особи, щодо яких застосовано відповідне рішення, а також особи, які є субєктами правовідносин, де застосовуються прийняті органами місцевого самоврядування акти.

Так, у земельних спорах, повязаних, насамперед, із розпорядженням землями держави, територіальних громад, передачі таких земельних ділянок у власність і користування громадянам та юридичним особам, особливо якщо ці спори поєднані зі спорами про право власності (право користування) третіх осіб на такі земельні ділянки підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Пункт 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин. Також відповідно до пунктів «а» - «г» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу).

Відповідний висновок міститься у Рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, у якому визначено, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів.

На підставі вищезазначеного, вважаю за необхідне, відмовити у відкритті провадження за даною заявою.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Райгородської селищної ради Словянського району, за участю третіх осіб: Словянської райдержадміністрації, Відділу держгеокадастру у Словянському районі, Словянській міжрайонної Державної СЕС у Донецькій області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Розяснити ОСОБА_1 про її права на подання позову в порядку адміністративного судочинства.

Копію даної ухвали, заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами, направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3