Справа № 369/6607/16-ц
Провадження № 2-о/369/193/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатов Д.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Києво- Святошинське районне управління юстиції Київської області про встановлення факту прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту, прийняття спадщини.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наведений у ст. 256 ЦПК України. Так, цією законодавчою нормою передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2, мотивуючи це тим, що вона є спадкоємцем після померлого, як така, що фактично прийняла спадщину.

Заявник 10.07.2015 року, звернулася до державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, адже його було набуто за час зареєстрованого шлюбу.

Ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Позаяк нотаріус правомірно відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, адже його було набуто за час зареєстрованого шлюбу, у даному випадку виник спір про право, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження.

За приписами ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо з заяви вбачається спір про право.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи положення ст. ст. 1268, 1269 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР, суд вправі встановити факт прийняття спадщини лише у випадку, коди спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року і спадкоємець прийняв її шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном. У даному ж випадку спадщина відкрилась у 2015 році, а тому такий факт не може бути встановлений.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та, керуючись ст. ст. 122, 256 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Києво- Святошинське районне управління юстиції Київської області про встановлення факту прийняття спадщини.

Рекомендувати ОСОБА_1 вирішити дане питання в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов