УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., КоротунаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Зарічненський лісгосп» про надання попередньої роботи (посади) після закінчення терміну повноважень на виборній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив зобов'язати директора ДП «Зарічненський лісгосп» надати йому попереднє місце роботи (посаду) лісничого Вичівського лісництва та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що наказом від 17 листопада 2010 року його було звільнено з посади лісничого Вичівського лісництва у зв'язку з переходом на виборну посаду. 12 листопада 2015 року його було звільнено з посади сільського голови Вичівської сільської ради у зв'язку із закінченням повноважень. Оскільки на нього поширюються гарантії для працівників обраних на виборні посади, 7 грудня 2015 року він звернувся до директора відповідача із заявою про призначення його на попередню роботу (посаду) лісничим Вичівського лісництва. ДП «Зарічненський лісгосп» листом від 4 січня 2016 року запропонував йому іншу роботу, а саме, лісничим Дібровського або Острівського лісництва, оскільки на його попереднє місце роботи призначено іншого працівника. 13 січня 2015 року з питання працевлаштування він повторно звернувся до відповідача, однак відповіді не отримав. Указував, що через відмову у прийнятті на роботу відповідач зобов'язаний оплатити йому вимушений прогул.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Так, обґрунтовуючи підставність позову, позивач фактично посилався на обставини, які свідчать про незаконність відмови відповідача у наданні йому попередньої роботи, яку він виконував до обрання на виборну посаду сільського голови Вичівської сільської ради.

Таке свідчить про те, що способом захисту порушеного права позивач обрав саме визнання незаконною відмови відповідача у наданні йому попередньої роботи, надання йому такої роботи шляхом поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно зі ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Ця норма передбачає суб'єктивне право звільнених з роботи працівників внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах на одержання після закінчення їх повноважень за виборною посадою в державних органах попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві.

Виходячи з аналізу змісту зазначеної норми право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства, або є інша рівноцінна робота.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для задоволення позову, оскільки посада, яку займав позивач до обрання її на виборну посаду, не є вакантною, відповідачем ОСОБА_4 пропонувались рівноцінні посади лісничого Озерського чи Дібрівського лісництва (а.с. 76-93), від яких останній відмовився.

В частині позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу суди також правильно відмовили, оскільки така позовна вимога є похідною від вимоги про надання попередньої роботи (посади) лісничого Вичівського лісництва, у задоволенні якої судами відмовлено.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М. Коротун

Т.О.Писана