Справа № 2/359/1390/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Саган В.М.,

при секретарі Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл майна набутого у шлюбі, -

в с т а н о в и в:

19.04.2016 року позивачка звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2007 року, було укладено між нею та відповідачем ОСОБА_2 шлюб. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3. 14.01.2016 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час шлюбу, ними було придбано автомобіль ЗАЗ VidaSE 1/5 4dr, який згодом перереєстровано на іншу особу, без її згоди. Оскільки згоди щодо поділу даного спільного майна вони не дійшли, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя даний автомобіль, стягнути з відповідача на її користь компенсацію половини вартості автомобіля в розмірі 60 930 грн. 00 коп. та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, обставини справи підтвердила, пояснила, що за час шлюбу з відповідачем, ними було придбано автомобіль, який згодом було перереєстровано на третю особу, без її згоди. Автомобіль вона вважає сумісною власністю подружжя, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію половини вартості автомобіля в розмірі 60 930 грн. 00 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, так як позов не відповідає вимогам законодавства, не підтверджений належними доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що дійсно сторони мали автомобіль. З їхніх слів знає, що в жовтні 2015 року автомобіль продали за борги. В листопаді ОСОБА_1 пішла від свого чоловіка ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5»яненко Г.В. показав, що ОСОБА_2 позичала кошти в розмірі 7000 доларів США на придбання автомобіля в квітні 2013 року. ОСОБА_2 за автомобіль вона платила в касу сама. В рахунок заборгованості по позиці їй віддали автомобіль у власність. Машина оцінена у 60 тис.грн., оскільки двічі була ушкоджена. Інколи ОСОБА_2 давала автомобіль в користування. Про це все ОСОБА_1 знала. В листопаді 2015 року ОСОБА_1 пішла від свого чоловіка ОСОБА_2, забравши всі речі нажиті в шлюбі. На сьогоднішній день зали шишок боргу по позиці 1400 доларів США, яку ОСОБА_2 повинен повернути.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 08.04.2013 року возив ОСОБА_2 до автосалону. ОСОБА_2 за придбаний автомобіль сплачувала Лук»яненко Г. в розмірі 7000 доларів США. Навесні 2015 року позичав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10000 грн. на погашення боргу за автомобіль. В вересні 2015 року ОСОБА_2 також звертався до нього за позикою в розмірі 4000 доларів США, щоб погасити борг за машину. Знає, що сторони жили разом та мали спільний бюджет до листопада 2015 року.

Заслухавши пояснення сторін у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Спірні відносини між сторонами є сімейними та повязані з поділом спільного сумісного майна.

Судом встановлено, що 08.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №529 (а.с.10).

Від шлюбу мають дитину, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

14.01.2016 р. шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, що підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.12-13).

Як встановлено, за час шлюбу 08.04.2013 р. ОСОБА_2 уклав із Філією «Автоцентр на Московському» Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» договір №214273-У007444 від 08.04.2013 р. купівлі транспортного засобу ЗАЗ VidaSE 1/5 4dr, VIN № Y6DSF6950С0008077, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується видатковою накладною №hk25137434 від 08.04.2013р. (а.с.14).

Відповідно до листа №46 від 03.02.2016р. Територіального сервісного центру №3 транспортний засіб ЗАЗ VidaSE 1/5 4dr, VIN № Y6DSF6950С0008077 27.10.2015р. на підставі довідки рахунку виданої ТОВ «МОДІВ-АВТО» було перереєстровано на третю особу (а.с.15).

Згідно Звіту про експертну грошову оцінку колісного транспортного засобу ЗАЗ Vida 2012 р.в., від 27.02.2016р. складеного ТОВ «КОНСАЛТ-С» середньоринкова вартість КТЗ ЗАЗ VidaSE 1/5 4dr, VIN № Y6DSF6950С0008077 (без ПДВ) станом на 27.10.2015р. складає 121 860 (сто двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 00 коп. (а.с.16-33).

Керуючись нормами ч.1 ст. 70 СК України, яка передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ набута, за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 63 СК України вставновлено, дружина та чоловік мають рівні права на володіння. Користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної влсаності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної влсаності на майно, набуте за час шлюбу.

Як встановлено, 27.10.2015 р. ОСОБА_2 перереєстрував транспортний засіб на нового власника, - в період коли шлюб між сторонами не було розірвано. Таким чином даний транспортний засіб був придбаний та проданий у шлюбі.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З цього приводу суду не надано достатніх доказів в порядку ст. 60 ЦПК України, що даний правочин був вчинений без згоди позивача ОСОБА_1

У цьому звязку інші посилання позивачки не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи в суді, та не мають значення для прийняття рішення по суті, та спростування зроблених судом висновків.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено права спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно та стягнення з відповідача ОСОБА_2 компенсації вартості половини автомобіля.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, присуджуються йому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З наданих позивачем квитанцій ( а.с.2) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 609 грн.30 коп. Оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, тому суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 63, 68, 69, 70 СК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна набутого у шлюбі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Саган