Справа № 621/974/16-ц
Провадження № 2/621/667/16
РІШЕННЯ

іменем України

11 липня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

за участю секретаря Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, третя особа з боку позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області,

встановив:

16.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, третя особа з боку позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, в якому вказано, що ОСОБА_1 близько 10 років проживав з ОСОБА_2 спочатку 2 роки в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області по вул. Гвардійців Широнінців, 175 у її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а потім в с. Таранівка Зміївського району Харківської області по вул. Харківській, 21. Цей будинок належить матері позивача ОСОБА_5. У вересні 2010 року у сторін відбувся конфлікт, після якого вони проживали за різними адресами. Налагодження відносин відбулося приблизно у грудні 2010 року і з того часу сторони продовжили проживати разом. Приблизно через місяць ОСОБА_2 повідомила мене, що вагітна, але про те, що ОСОБА_1 є батьком дитини - вона не повідомляла. 30.05.2011 року відповідач народила сина ОСОБА_6. Дані до актового запису про народження ОСОБА_6 були внесені зі слів відповідача, батьком у свідоцтві позивача визначено не було. ОСОБА_1 постійно цікавився у ОСОБА_2, можливо, що саме він є батьком, але ОСОБА_2 постійно заперечувала проти даного факту, у звязку з чим позивач робив висновки, що батьком дитини є не він. Однак, з часом ОСОБА_1 став помічати як ОСОБА_6 все більше стає схожим на нього і навесні 2015 року у нього почали виникати серйозні підозри з цього приводу. Позивач знову почав постійно цікавитися у ОСОБА_2 про батька дитини і 10.07.2015 року на день народження ОСОБА_5, ОСОБА_2 та день народження позивача (у всіх трьох день народження в один день), відповідач, у присутності свідків, вказала позивачу про те, що саме він є батьком ОСОБА_7. Саме з того часу ОСОБА_1 почав вмовляти відповідача зявитися до органів РАГС та скласти відповідну заяву. Вона постійно вказувала на те, що на це ще буде час і спочатку вони повинні одружитися.

Але, 01.04.2016 року ОСОБА_2, без повідомлення причин, забрала свої особисті речі та пішла з будинку разом з дітьми, склавши при цьому записку про те, що вона виїжджає проживати до Російської Федерації.

На підставі викладеного, а також враховуючи той факт, що внесені дані до Свідоцтва про народження ОСОБА_6 є неприйнятними для ОСОБА_1, оскільки він є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач просив визнати його батьківство по відношенню до ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; Виключити відомості про ОСОБА_8 як батька з актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після набрання рішенням суду законної сили направити його до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області з метою внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі «прізвище» (дитини) замість «Малета» вказати «Сліпченко», в графі «батько» замість «Малета Анатолій Олександрович» вказати «Сліпченко Анатолій Олександрович», громадянство - громадянин України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області у судове засідання не зявився, до суду надійшов лист начальника Відділу про розгляд справи за відсутності представника Відділу.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у цивільних шлюбних відносинах. Так, сторони мешкають разом близько 10 років, спочатку 2 роки в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області, а потім, і нині, в с. Таранівка Зміївського району Харківської області по вул. Харківській, 21, у будинку, що належить матері позивача ОСОБА_5 /а.с. 11/.

ОСОБА_9 від 10.05.2016 року № 131 підтверджується, що ОСОБА_1 проживає із своєю жінкою ОСОБА_2 разом із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Таранівка Зміївського району Харківської області, починаючи з 2008 року /а.с. 9/.

Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані згідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідач ОСОБА_2 визнала позов в повному обсязі, не заперечувала проти того факту, що біологічним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є позивач ОСОБА_1, а отже відповідач фактично відмовилася від проведення судової генетичної експертизи

Крім того, в матеріалах справи наявні копії фотознімків, з яких вбачається, що сторони перебувають у цивільному шлюбі, в період якого народився ОСОБА_6 /а.с. 13-15/.

Також, позивачем надана копія записки, залишеної йому ОСОБА_2 про те, що вона його залишає. Вказана записка свідчить про те, що відповідач відмовлялася в добровільному порядку змінити відомості про батька дитини, які містяться в актовому записі про його народження /а.с. 10, 42-43/.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З вищенаведеного вбачається, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує прав сторін та третіх осіб, в звязку з чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128 СК України, ст.ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, третя особа з боку позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Виключити з актового запису від 08 червня 2011 року № 20 про народження ОСОБА_6, 30 травня 2011року народження, відомості про батька ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: