СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3822/16
ун. № 759/7574/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Семаніва Ю.В., розглянувши матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист», третя особа: Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного Управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С ТА Н О В И В:

30 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, дана позовна заява була розподілена судді Семанівій Ю.В. та передана у провадження 01.06.2016 року (а.с. 11).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 травня 2016 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, з підстав порушення вимог ст. 119, 120 ЦПК України.

Позивачу ОСОБА_2 направлялась копія ухвали суду, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення від 25.06.2016, про отримання поштового повідомлення.

Станом на 20 липня 2016 року зазначені в ухвалі суду недоліки не усунуті, позивач до суду не з'явився та не цікавився результатами розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним ( Рішення Суду у справі " Жоффре де ля Прадель проти Франції " від 16 грудня 1992 року).

У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконає у повному обсязі вимоги викладені в ухвалі про усунення недоліків, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовною заявою.

Керуючись ч. 2 ст. 121, п.3 ч.1 ст. 293, 294, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист», третя особа: Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного Управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення заборгованості по заробітній платі - визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва