Справа № 645/3950/16-ц
Провадження № 2/645/2285/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. 04 листопада 2015 року вона, на прохання відповідача, зареєструвала останню за вищевказаною адресою, однак жодного дня ОСОБА_2 у спірній квартирі не мешкала, своєї обіцянки щодо добровільного зняття з реєстрації відповідач не виконала. Позивач вказала, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі змушує її сплачувати за комунальні послуги вдвічі більше та чинить перешкоди у користуванні належним їй майном.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, що діяв на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зазначивши про обставини, викладені вище, та просили їх задовольнити.

ОСОБА_2, яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась. В матеріалах справи міститься заява відповідача, нотаріально посвідчена 27 вересня 2016 року тимчасово виконуючою обов'язки нотаріуса Тверського міського нотаріального округу Тверської області Дубшан І.І., якою ОСОБА_2 просить розглянути вказану справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

За змістом ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., зареєстрованого 31 липня 2001 року у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 58962, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1.

З 04 листопада 2015 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою б/н, наданою 15 серпня 2016 року ОСББ «Харків», та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області від 29 серпня 2016 року.

Відповідно до акту обстеження квартири щодо встановлення проживаючих осіб від 15 серпня 2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 сторонніх речей та слідів проживання будь-кого, окрім власниці, не виявлено. Даних на підтвердження користування ОСОБА_2 спірним помешканням та проживання у ньому не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судовим розглядом встановлено, що наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу у здійсненні нею права користування і розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -