ухвала

іменем україни

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління-Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання батьківства та зміну прізвища дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровська області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з листопада 2012 року по червень 2014 року знаходився з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_6

Зазначає, що після народження дитини, між ним та відповідачем погіршились відносини, оскільки остання наполягала на тому, щоб запис про батька в книзі реєстрації актів про народження доньки було зроблено за її вказівкою для можливості отримання додаткової соціальної допомоги від держави.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати, що він є батьком ОСОБА_6, змінити прізвище «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6», про що внести відповідні зміни до актового запису про народження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління-Служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання батьківства та зміну прізвища дитини задоволено.

Визнано ОСОБА_4 батьком малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_5.

Зобов'язано Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 648 від 08.05.2014 року, змінивши прізвище ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6», та батьком дитини записати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 6 846 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині зобов'язання Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни до актового запису від 08 травня 2014 року № 648 змінивши прізвище ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6», та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про визнання батьківства, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що факт батьківства встановлений висновком молекулярно-генетичної експертизи від 11 грудня 2015 року № 430 та не заперечується відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зміни прізвища дитини, суди попередніх інстанцій, врахувавши ст. 28 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про зміну прізвища «ОСОБА_6», що записане за прізвищем матері, яке не є її дошлюбним та залишено нею після реєстрації шлюбу з іншим чоловіком, на прізвище батька «ОСОБА_6».

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги не виконання батьком дитини своїх батьківських обов'язків, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини є необґрунтованими та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровська області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік І.М. Фаловська