Справа № 482/970/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Пазюк І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову , -

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2016 р. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою.

Вказала, що 26.12.2013 р. Новоодеським районним судом Миколаївської області під час розгляду цивільної справи (№ 482/2325/13-ц) за її позовом до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільним майном подружжя та права власності на ? частку майна, ухвалою забезпечено позов та накладено арешт на ? частку земельної ділянки площею 0,7200 га, призначеної для обслуговування комплексу будівель та споруд виробничої бази, розташованої за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Шкільна, 27.

01 квітня 2014 р. вказану справу розглянуто по суті, але заходи забезпечення позову не скасовані.

З посиланням на ці обставини та ст. 154 ЦПК України просить винести ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову.

В судове засідання заявники не зявилися.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи викладені в заяві, додані до неї документи, суд приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положенням пункту 8 частини 1 статті 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За правилами частини 3 та 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 26 листопада 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки площею 0,7200 га, призначеної для обслуговування комплексу будівель та споруд виробничої бази приватного підприємства «Нолія», розташованої за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Шкільна, 27, спільним майном подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частку цієї земельної ділянки (с. № 482/2325/13-ц, а. 1).

В ході розгляду цієї справи, а саме, 26 грудня 2013 р., на підставі заяви позивача ОСОБА_1, ухвалою суду накладено арешт на ? частку спірної земельної ділянки (с. № 482/2325/13-ц, а. 25, 27).

На підставі вищезгаданої ухвали суду 27 грудня 2013 р. внесено інформацію до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження спірної земельної ділянки, що підтверджується відповідним витягом (с. № 482/2325/13-ц, а. 33).

01 квітня 2014 р. рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено та вирішено зняти арешт на частку спірної земельної ділянки накладений ухвалою суду від 26 грудня 2013 р.

В апеляційній інстанції рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалось.

Таким чином, питання щодо скасування забезпечення позову щодо накладення арешту на спірну земельну ділянку було вирішено судом одночасно з ухваленням рішення у справі по суті.

За такого, з часу набрання рішенням суду законної сили заявник мала право і до цього часу його не втратила звернення до Державної реєстраційної служби з метою зняття обтяження на спірну земельну ділянку, але з невідомих причин цим не скористалась.

Керуючись ст. 154, ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її письмової заяви про скасування заходів забезпечення позову, як заявлене безпідставно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий