Справа № 171/471/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чумак Т.А..,

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу "Апостолівська центральна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину,

встановив:

11.03.2016 року прокурор звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вироком Апостолівського районного суду від 22.10.2014 року справа № 171/2527/14-к по кримінальному провадженню №00010459 від 14.08.2014 року ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засуджену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Апостолівського районного суду встановлено, що 14 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі своєї матері по вул. Леніна, 1/13, м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, вживала разом з потерпілою ОСОБА_2 алкогольні напої, в ході чого між матір'ю та дочкою виникла сварка, в результаті якої, обурившись на матір, маючи намір на спричинення тій тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 вийшла на кухню, взяла кухонного ножа, та, діючи умисно, нанесла один удар ножем в міжребіря, чим завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного то рако-абдомінального поранення з наскрізним ушкодженням нижньої частки лівої легені та лівого куполу діафрагми з подальшим розвитком ускладнення у вигляді лівостороннього гемотораксу, які за своїм характером відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, небезпечних для життя. Вирок Апостолівського районного суду від 22.10.2014 року відносно ОСОБА_1 по справі №171/2527/14-к набрав законної сили 24.11.2014 року. Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні КЗ «Апостолівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» не заявлявся, що свідчить про неефективну роботу останнього щодо стягнення збитків в дохід держави. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла від злочину ОСОБА_2 лікувалася в хірургічному відділенні комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», яка є бюджетною установою і утримується за бюджетні кошти, протягом 7 діб (з 14.08.2014 року по 21.08.2014 року). На лікування ОСОБА_2, відповідно до інформації та довідки з комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 16.02.2016 року № 400, витрачено 2 046,24 грн., вартість 1 ліжко - дня становить 292,32 гривень, проте зазначені вище витрати ОСОБА_1 закладу охорони здоров'я до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані, зазначене є підставою для стягнення вказаних сум у судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила справу слухати у його відсутності.

У судовому засіданні прокурор Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської областіОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, оскільки є всі законні підстави для його задоволення.

У судовому засіданні відповідачка пояснила, що позовні вимоги визнає повністю, оскільки її мати ОСОБА_2 дійсно лікувалася в хірургічному відділенні комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», коштів на лікування ні у неї ні у матері не було, операція та лікування були проведені за рахунок держави.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі своєї матері по вул. Леніна, 1/13, м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, вживала разом з потерпілою ОСОБА_2 алкогольні напої, в ході чого між матір'ю та дочкою виникла сварка, в результаті якої, обурившись на матір, маючи намір на спричинення тій тілесних ушкоджень ОСОБА_1 вийшла на кухню, взяла кухонного ножа, та, діючи умисно, нанесла один удар ножем в міжребіря, чим завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного то рако-абдомінального поранення з наскрізним ушкодженням нижньої частки лівої легені та лівого куполу діафрагми з подальшим розвитком ускладнення у вигляді лівостороннього гемотораксу, які за своїм характером відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, небезпечних для життя.

Вказані обставини встановлені вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року, визнані сторонами та ними не оспорюються, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають (а.с. 11-13).

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 03 грудня 1997 року №12, закріплено, що питання щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, що також закріплено.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно п. 2 вказаного Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в КЗ «Апостолівська центральна районна лікарня» ДОР» з 14.08.2014 року по 21.08.2014 року, тобто 7 ліжко-днів, вартість стаціонарного лікування за цей період склав 2 046,24 грн., що підтверджується довідкою лікарні (а.с. 14-15).

Отже, суд вважає, що розрахунок витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2 виконаний відповідно діючих нормативно-правових актів, підтверджений відповідними належними та допустимими доказами та складає 2 046,24 грн., які підлягають стягненню з відповідачки.

З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1 378 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави - Дніпропетровської обласної ради в особі комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» (, р/р № 8774, МФО 805012 ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2046 гр. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь УДКСУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області (ОКПО 37837093, МФО 805012, р/рахунок отримувача 00) судовий збір в сумі 1378 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.А.Чумак