Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9070/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Писанець В.А.
Доповідач - Кабанченко О.А..
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Кравець В.А.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до держави України в особі Державної виконавчої служби України, третя особа: Державне казначейство України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю та протиправними діями ВДВС по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року повернуто позивачу для подачі до належного суду позов ОСОБА_2 до держави України в особі Державної виконавчої служби України, третя особа: Державне казначейство України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю та протиправними діями ВДВС по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати ухвалу, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що дана позовна заява подавалась у відповідності до ч. 2 ст. 109 ЦПК України за місцезнаходженням Державної виконавчої служби України, до Печерського районного суду м. Києва, оскільки вул. Артема, 73 в м. Києві територіально відноситься до юрисдикції Печерського району, а не до Шевченківського району м. Києва.

У судове засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до держави України в особі Державної виконавчої служби України, третя особа: Державне казначейство України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю та протиправними діями ВДВС по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ.

Позивач у позовній заяві зазначав, що вона подана у відповідності до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, оскільки він вважає, що місцезнаходження Державної виконавчої служби України є: вулиця Артема, 73, Печерський район, м. Київ, що територіально належить до юрисдикції Печерського району м. Києва.

Повертаючи позовну заяву позивачеві для подання її до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, оскільки місцезнаходженням відповідача є: м. Київ, вул. Артема, 73, а відповідно до приписів ч.2 ст. 109 ЦПК України, за якими позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам процесуального законодавства.

Статтею 93 ЦК України визначено що, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням, в даному випадку відповідач знаходиться в Шевченківському районні м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що Печерським судом м. Києва розглядались справи, де відповідачем була держава Україна в особі Державної виконавчої служби України, не є підставою для скасування ухвали суду в даній справі, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог процесуального закону.

Також доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою позивача позбавлено права на справедливий суд в порушення п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», є необґрунтованими, оскільки скерування позовної заяви для розгляду її належним судом відповідає положенням ст. 6 Конвенції, відповідно до яких, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: