Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3033/16 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, третя особа МКП «Основаніє» про визнання права користування житловим приміщенням та визнання членом сімї наймача,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона за народження мала прізвище ОСОБА_4. Зміна її прізвища відбулася 27 червня 2013 року у зв'язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5.

З листопада 2002 року вона, як член родини наймача житлового приміщення ,оселилася у квартирі АДРЕСА_1 де почала постійно проживати як дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6. У зазначеній квартирі проживав ще ОСОБА_7, який є батьком ОСОБА_6 та був наймачем зазначеного житлового приміщення. Місце проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 було зареєстровано з 14.10.1986 р. Квартира № 104 в будинку по вул.. Героїв Сталінграду у м. Запоріжжі належить до комунального житлового фонду. 31.05.2003 року від ОСОБА_6 вона народила доньку - ОСОБА_4. Вона їх спільна з ОСОБА_6 дитина, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 постійно проживали однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_2. 18.09.2010 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті вона спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишилась проживати у зазначеній квартирі. 27.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 після чого, за згоди ОСОБА_7В, ОСОБА_5 почав проживати спільно з нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3. 18.09.2013 року ОСОБА_7 уклав з МКП «Основаніє» Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у житловому будинку № 7 по вул.. Героїв Сталінграду у кв.104 у м. Запоріжжі. 04.10.2013 року у неї з ОСОБА_5 народилась спільна дитина - ОСОБА_8. 25.10.2014 року помер ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7, вона , ОСОБА_4, та її чоловік - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишилися проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 де усі разом мешкають до теперішнього часу. Вважає, що оселившись у листопаді 2002 року як член сім'ї наймача квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_7, і проживаючи у цій квартирі тривалий час, вона набула права користування зазначеним житловим приміщенням. Так як ОСОБА_6 був єдиною особою, яка проживала з наймачем квартири - ОСОБА_7, і саме у зв'язку зі спільним з ним проживанням як чоловіка та дружини вона оселилась у квартиру, його письмова згода на її вселення не складалась. Квартира АДРЕСА_1 з листопада 2002 року є її постійним місцем проживання і з моменту її вселення по дату смерті ОСОБА_7 вона постійно проживала як член його сім'ї, вела з ним спільне господарство, доглядали йог8о та здійснювала заходи його поховання

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати її членом сім'ї ОСОБА_7, який помер 25.10.2014 року, та визнати за нею право користування квартирою № 104 в будинку № 7 по вул.. Героїв Сталінграду у м. Запоріжжі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обємі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як правильно встановив суд першої інстанції, спірна квартира знаходиться у комунальній власності міста Запоріжжя, власником є територіальна громада міста в особі Запорізької міської ради.

В квартирі з 1986 року був зареєстрований та мешкав ОСОБА_7, який помер 25.10.2014 року. Також в квартирі до 2010 року був зареєстрований ОСОБА_6, який помер 18.09.2010 року.

Позивач посилається на те, що вона мешкала у квартирі як член сімї ОСОБА_6, та вони мають спільну дитину.

ОСОБА_9 ОСОБА_6 не зареєстрував себе батьком дитини, народженої позивачкою, шлюб з нею не укладав.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках держаного і громадянського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера.

У відповідності до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним житлове приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1983 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України" роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

У матеріалах справи відсутні докази того, що наймачі квартири, в тому числі ОСОБА_7, членом сімї якого вважає себе позивачка, надавав письмову згоду на вселення позивачки до спірної квартири, в ній вона також не зареєстрована та звернень щодо її реєстрації або реєстрації її дитини не надходило.

Судом було встановлено, що у 2013 році позивач уклала шлюб , створила нову сімю та народила дитину.

При цьому нова родина позиваки також не була зареєстрована у встановленому порядку у спірній квартирі, що позбавляє суд можливості вважати, що вселення у спірну квартиру, яка перебувала у комунальній власності відбулося з дотриманням закону.

Вселення позивачки, а тим більше її нової родини, було унеможливлене і тим, як пояснила сама позивачка, що квартира є однокімнатною та вселення інших осіб порушувало встановлені санітарні норми.

Відтак судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: