Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить скасувати арешт з 63/100 частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника, АА 128470 від 11.07.2005 р., Першого відділу державної виконавчої служби Приморського РУЮ м. Одеси, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 2215816.

При цьому позивач посилається на те, що з метою відчуження нерухомого майна, він звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, де стало відомо про арешт, накладений на належне йому майно, а саме на 63/100 частини квартири №5, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 74.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 6226660 від 25.08.2016 року встановлена заборона відчуження зазначеного майна (реєстраційний номер обтяження: 2215816, зареєстровано 23.07.2005 року реєстратором: Перша державна нотаріальна контора).

Підставою обтяження зазначається постанова АА №128470 від 11.07.2005, І-го ВДВС Приморського РУЮ м. Одеси; обєкт обтяження 63/100 частин квартири, адреса: АДРЕСА_2; власник ОСОБА_3.

В результаті спілкування з співробітниками Приморського відділу ДВС міста ОСОБА_2 було встановлено, що виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Самостійно відділ ДВС зняти арешт не може у звязку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з заявою, в про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надіслав до суду листа, згідно якого просив суд розглянути справу у відсутності представника Відділу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу № 4-1502 від 16.03.2004 р., що посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4В, належить 63/100 частини квартири № 5, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 74.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 6226660 від 25.08.2016 року встановлена заборона відчуження зазначеного майна (реєстраційний номер обтяження: 2215816, зареєстровано 23.07.2005 року реєстратором: Перша державна нотаріальна контора).

Підставою обтяження зазначається постанова АА №128470 від 11.07.2005, Першого ВДВС Приморського РУЮ м. Одеси; обєкт обтяження 63/100 частин квартири, адреса: АДРЕСА_2; власник ОСОБА_3.

В результаті спілкування з співробітниками Приморського відділу ДВС міста ОСОБА_4 позивачем було зясовано, що виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Самостійно відділ ДВС зняти арешт не може у звязку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження» під час завершення виконавчого провадження державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не був скасований арешт накладений постановою про арешт майна боржника, АА 128470 від 11.07.2005 р.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно положень ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Оскільки, на теперішній час, жодних виконавчих документів про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на примусовому виконанні Приморського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 не знаходиться, тому суд вважає, що накладення арешту на 63/100 частини квартири АДРЕСА_1 порушує право власності позивача щодо вільного розпорядження майном, унеможливлює укладення договорів відчуження належної позивачу квартири.

Таким чином, слід скасувати арешт з 63/100 частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, АА 128470 від 11.07.2005 р., Першого відділу державної виконавчої служби Приморського РУЮ м. Одеси, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 2215816.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 50, 60 Закону України „Про виконавче провадження, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт з 63/100 частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, АА 128470 від 11.07.2005 р., Першого відділу державної виконавчої служби Приморського РУЮ м. Одеси, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 2215816.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

22 вересня 2016 року