Справа № 315/501/16-ц
Номер провадження № 2/315/227/16
22 липня 2016 рокуГуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Прістенській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
30.05.2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
04.07.2016 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність.
Позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала.
Суд, керуючись ст.224 ЦПК України, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів, так як проти цього не заперечує представник позивача.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
На момент розгляду справи судом відповідач позику не повернула, що підтверджується поясненнями представника позивача.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:
Між позивачем та відповідачем склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та умовами договору позики від 18.01.2016 року, укладеного між сторонами.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір позики, укладений 18.01.2016 року між сторонами
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідач зобов'язана відповідно до умов договору позики, в якому встановлений строк повернення позики, повернути борг, однак його не повернула, чим допустила невиконання зобов`язання щодо повернення позики.
Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за договором позики з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого договором позики, шляхом відшкодування збитків у виді неповернутої позики, в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення боргу.
Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором позики: повернення боргу порушене відповідачем внаслідок його невиконання обов'язку, передбаченого договором позики, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення боргу.
А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Так як рішення ухвалено на користь позивача, то суд відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує стягненню з відповідача як другої сторони понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати на суму 551,21 грн.
Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 256, 258, 260, 267, 536, 546, 549, 550, 551, 610-612, 625, 629, 1046-1055 ЦК України, договором позики від 18.01.2016 року суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
З повним текстом рішення особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися 26 липня 2016 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ярош С.О.