УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування позову ОСОБА_3 посилалась на те, що вона є сестрою померлого ОСОБА_6, тобто спадкоємцем другої черги, а відповідачка ОСОБА_4 - дружиною померлого ОСОБА_6, тобто спадкоємцем першої черги.

Посилаючись на вимоги ч. 5 ст. 1224, ч. 6 ст. 1224 ЦК України та вважаючи, що відповідачка має бути усунена від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав, установлених ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 01 лютого 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилено, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись із указаними ухвалами, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої або апеляційної інстанцій.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачка двічі поспіль, а саме: 07 жовтня та 04 листопада 2015 року, не з'явилася у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а заяв про розгляд справи за її відсутності суду не подавала.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Судами установлено та підтверджується матеріалами справи, що судова повістка про призначення розгляду справи на 07 жовтня 2015 року була вручена представнику позивачки - ОСОБА_5 особисто (а. с. 151), проте у судове засідання позивачка та її представник не з'явилися; при цьому ОСОБА_3 надіслала письмове клопотання (телеграму) про неможливість з'явитись у судове засідання через зайнятість її представника в іншому процесі (а. с. 158).

Також належним чином повідомлена позивачка повторно не з'явилася у судове засідання, яке було призначене на 04 листопада 2015 року, проте її представник надіслав клопотання про відкладення розгляду справи через його зайнятість у іншому судовому процесі та через зайнятість позивачки на роботі (а. с. 162, 167).

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого із інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо він нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, є для суду підставою, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, для залишення заяви без розгляду.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду, у разі відсутності клопотання позивача про слухання справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки у судове засідання з поважних причин.

З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду з підстав, установлених ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки неявка позивачки та її представника у судове засідання, призначене на 04 листопада 2015 року, є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило.

Апеляційний суд також вмотивовано відхилив доводи заявника про поважність причин неявки до суду, оскільки наслідки, передбачені ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвали судів попередніх інстанцій постановлено з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана