Ухвала

Іменем України

22 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про визнання договору поруки припиненим за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі - КС «Імперіал ЛТД») звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 03 грудня 2013 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 8 660 грн. Того ж дня між кредитною спілкою та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено окремі договори поруки. У результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручителі, незважаючи на вимоги, не погасили. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 14 515 грн. 58 коп.

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому посилалася на те, що сторони основного договору без її як поручителя згоди внесли до нього зміни, що спричинило збільшення обсягу її відповідальності, а також на те, що КС «Імперіал ЛТД» пропустила визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк для звернення до неї як до поручителя із вимогами.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 грудня 2015 року позов КС «Імперіал ЛТД» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 515 грн. 58 коп. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір поруки від 03 грудня 2013 року, укладений між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_4, припиненим. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 лютого 2016 року рішення районного суду в частині відмови в позові КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_4 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 скасовано. Позов КС «Імперіал ЛТД» у цій частині задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 515 грн. 58 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Інші сторони судові рішення не оскаржили.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов кредитної спілки до поручителя ОСОБА_4 й відмовляючи їй у вимозі про визнання договору поруки припиненим, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позичальник порушив умови кредитного договору, допустив заборгованість, розмір якої визначено згідно вимог закону та умов договору, тому повинен понести відповідальність, у тому числі солідарно з поручителем ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про припинення поруки згідно положення ч. ч. 1, 4 ст. 359 ЦК України безпідставні, оскільки п.п. 4.2, 5.2 договору поруки визначено, що порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальником за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Кредитор у цей строк пред'явив позов до суду, тому доводи ОСОБА_4 про те, що договором поруки строк не визначено безпідставні.

Апеляційний суд також правильно виходив із того, що п. 3.11 договору поруки сторони узгодили право кредитора на зміну розміру відсоткової ставки за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення та укладення окремої угоди. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах № 6-152цс13 від 05 лютого 2014 року та № 6-100цс12 від 26 вересня 2012 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: Ю.Г. Іваненко

І.М.Фаловська