Справа № 344/4552/16-ц
Провадження № 2/344/3330/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 28.01.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 94. В шлюбі у них народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя та інтереси, через що виникають конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач працює, зобовязаний утримувати сина. За наведених обставин позивачка просила шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти у свою користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про розгляд справи (а.с. 22). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії I-HM_№274915 від 28 січня 1995 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 28.01.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис за № 94.

В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

26.05.2016 року ухвалою суду надано сторонам строк для примирення 1 місяць.

29.06.2016 року відновлено провадження по справі.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Так, відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України визначено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі добровільність. Частиною 1 статті встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Передбачена даним Кодексом умова існування шлюбу відповідає вимогам ч. 1 ст. 51 Конституції України.

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сімю не бажають, Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

При цьому суд звертає увагу на те, що сторонам надано було термін на примирення, однак примиритися не вдалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що сторонами не надано суду доказів про їх матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити: шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживанні з матір'ю, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання дитини, у розмірі 1/3 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову в суд і до досягнення ним повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 551,20 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

НПозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 андрієм Михайловичем зареєстрований 28.01.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис за № 94 розірвати.

Неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживанні з матірю, ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в у розмірі 1/3 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 12.04.2016 року.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) - 551 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, кодкласифікації доходів бюджету 22030101, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 551 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.