РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

при секретарі: Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до держави Україна в особі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 11.11.2010 подала до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві заяву про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2010 та виконавчий лист, виданий відповідним судом. 18.11.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказувала, що по теперішній час вказане вище судове рішення залишається невиконаним. Із суми боргу боржник повернув позивачу лише 200 грамів золота та державний виконавецьперерахував на рахунок позивача 1065,00 грн. Залишок боргу у вигляді 740 грамів золота до цього часу не стягнуто.

Позивач вважала, що невиконання вказаного рішення боржником відбулося у результаті неправомірних дій та бездіяльності державного виконавця, що у свою чергу спричинено позивачу значну моральну шкоду, яку вона оцінила у 500 000,00 грн.

Відтак, позивач просила стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України 500 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначала, що бездіяльність органу державної виконавчої служби була предметом чисельних перевірок та судових розглядів, за результатами яких визнавались неправомірними дії державного виконавця щодо заходів, спрямованих на виконання рішення суду та порушення строків здійснення виконавчого провадження.

Справа № 761/11965/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10672/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Вказувала, що не зважаючи на встановлені факти, державні виконавці понад 5 років ухиляються від проведення виконавчих дій, що призводить до погіршення самопочуття позивача, втрати душевного спокою, а також позбавляє можливості розпоряджатися власним майном.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представники Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві просили апеляційну скаргу відхилити з огляду на її безпідставність.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2010 у справі № 2-6300/10, яке набрало законної сили, стягнуто з ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1за договором № 811145/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий вклад для фізичних осіб» від 22.01.2008 року заборгованість по депозитному вкладу-банківський метал: золото в зливках 999,9 проба номіналом 100 грам в кількості 9 (дев'ять) шт., золото в зливках 999,9 проби вагою 40 грам в кількості 1 (одна) шт., 5 грамів, які в гривневому еквіваленті 1 065,00 грн., всього: 940 грам, що складає в гривневому еквіваленті 261 320 (двісті шістдесят одна тисяча триста двадцять) грн. 00 коп. та 1 065 /одну тисячу шістдесят п'ять/ грн. 00 коп., а всього: 262 710 (двісті шістдесят дві тисячі сімсот десять)грн. 00 коп.Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 9,10, том І).

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції Артемчука Т.В. від 18.11.2010 відкрито виконавче провадження № 22676216 з виконання виконавчого листа № 2-6300, виданого 07.05.2010 Шевченківським районним судом м. Києва (а.с. 12, том І).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31.05.2012 у справі № 22-6570/12 визнано неправомірними дії держаного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Артемчука Т.В., зобов'язано останнього виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 26 березня 2010 року про виправлення описки в зазначеному рішенні, а саме: стягнути з ПАТ КБ "Надра" на користь ОСОБА_1 заборгованість по депозитному вкладу-банківський метал: золото в зливках 999,9 проби номіналом 100 грм в кількості 9 (дев'ять) штук, золото в зливках 999,9 проби вагою 40 грам в кількості 1 шт., а всього 940 грам золота (цифровий код літерний 959 XAU)(а.с. 43, 44, том І).

Постановою начальника Управління ДВС ГУЮ у м. Києві Мазур Ю.С. від 27.11.2014 №295 «Про перевірку матеріалів виконавчого провадження» дії старшого державного виконавця Артемчука Т.В. з примусового виконання виконавчого листа № 2-6300, виданого 07.05.2010 Шевченківським районним судом м. Києва визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 11, 30 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 83-85, том І).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2015, яка набрала законної сили, у справі № 761/4303/15-ц визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуба М.І. щодо невиконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2010 з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2012 року. Зобов'язано державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуба М.І. виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2010 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2012 (а.с. 104, 105, 115-117, том І).

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014

«Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173, 1174 ЦК України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

В матеріалах справи наявні належні докази протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, а саме: копія ухвали Апеляційного суду міста Києва від 31.05.2012 у справі № 22-6570/12, копія хвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2015, яка набрала законної сили, у справі № 761/4303/15-ц, копія постанови начальника Управління ДВС ГУЮ у м. Києві Мазур Ю.С. від 27.11.2014 №295 «Про перевірку матеріалів виконавчого провадження».

Враховуючи наявні в матеріалах справи копії звернень до органів державної виконавчої служби, судової влади, Державної казначейської служби України, які направлялися позивачем та її представником, останні доклали зусиль для відновлення порушеного права, і висновки суду першої інстанції про недоведеність обставин спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди та зміни звичайного способу її життя є необґрунтованими.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд також надає оцінку тій обставині, що на повідомлення державного виконавця про наявність коштів на рахунку з обліку депозитних сум у розмірі 262710,00 грн. та пропозицію надати банківські реквізити для їх перерахування ОСОБА_1 таких реквізитів не надала.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, поведінку сторін виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. у даному випадку є достатнім, виваженим та справедливим.

Разом з тим, суд першої інстанції наведеного не врахував, не прийняв до уваги зазначені вище докази, в результаті чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню на її користь.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 88, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до держави Україна в особі Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі ) гривень відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну ) гривню 20 коп. відшкодування сплаченого судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: