У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 липня 2016року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЗавгородньої І.М., суддів: Євтушенко О.І., Попович О.В.,Савченко В.О., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалиапеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року, в с т а н о в и л а: У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»; банк) звернулося до суду з позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 07 серпня 2006 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір на споживчий кредит № 0082/06/00-S, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у розмірі 310 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % терміном по 06 серпня 2012 року. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов договору станом на 12 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 184 448 гривень 48 копійок, з яких: заборгованість з повернення кредитних коштів - 179 360 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 2 554 гривні 24 копійки; пеня за простроченим кредитом та процентами - 2 534 гривні 24 копійки, яку банк просив суд стягнути на свою користь. У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати договір на споживчий кредит від 07 серпня 2006 року № 0082/06/00-S; додаткову угоду від 30 січня 2009 pоку № 1; додаткову угоду від 11 серпня 2009 року № 2; додаткову угоду від 17 серпня 2009 року № 3; додаткову угоду від 17 березня 2010 року № 4; додаткову угоду від 15 грудня 2011 року № 5 недійсними з моменту укладення з підстав недотримання сторонами письмової форми договору. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 184 448,48 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 1 844,48 грн у дохід держави. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_6 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Не погоджуючись з вказаними рішенням та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, ОСОБА_6 оскаржила їх в апеляційному порядку. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Банк Форум» про визнання правочинів недійсними, залишено без руху, а саме: надано строк протягом 30 днів з моменту отримання даної ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та п'ять днів для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без руху, а саме: надано строк п'ять днів з дня отримання даної ухвали для подачі апеляційних скарг у новій редакції з дотриманням вимог цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Банк Форум» про визнання правочинів недійсними - відмовлено. Зобов'язано УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва повернути ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 121,80 гривень, який було сплачено 08.07.2015 року на рахунок № 0010 згідно квитанції № 0.0.406549233.2. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Зобов'язано УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва повернути ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 922,24 гривні на рахунок № 0010 згідно квитанції № 0.0.406549881.1. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи ухвалу, суддя апеляційного суду виходив з того, що ОСОБА_6 у встановлений строк не виконала вимоги ухвали від 25 червня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги. Зазначив, що, будучи обізнаною про розпочату процедуру апеляційного оскарження, що підтверджується поданими апелянтом заявами про виконанням вимог ухвал апеляційного суду м. Києва від 25 та 26 червня 2015 року, особа, яка подала апеляційну скаргу, провадженням у справі тривалий термін не цікавилась, не отримувала надіслані їй судом листи, у зв'язку із чим вважав, що ОСОБА_6, скориставшись своїм правом на апеляційне оскарження, недобросовісно ставиться до своїх процесуальних обов'язків, неухильне виконання яких визначено вимогами ст. 27 ЦПК України, а тому дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ст. 297 ЦПК України. Проте з таким висновком погодитись не можна. Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. За змістом ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 294 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані рішення та ухвала суду першої інстанції від 22 травня 2015 року ухвалені без участі ОСОБА_6 Згідно із супровідноим листом Дніпровського районного суду м. Києва того ж дня копія заочного рішення та копія ухвали направлені ОСОБА_6 Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана нею 11 червня 2015 року, на рішення - 15 червня 2015 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на несвоєчасність отримання копій оскаржуваних судових рішень. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Банк Форум» про визнання правочинів недійсним залишено без руху, а саме: надано строк протягом 30 днів з моменту отримання даної ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та п'ять днів для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_6 до ПАТ «Банк Форум» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, а саме: надано строк п'ять днів з дня отримання даної ухвали для подачі апеляційних скарг у новій редакції з дотриманням вимог Цивільного процесуального кодексу України. 09 липня 2015 року на виконання вимог ухвал від 25 та 26 червня 2015 року ОСОБА_6 направлено до апеляційного суду оригінали квитанцій про сплату судового збору та уточнені редакції апеляційних скарг із заявами про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та ухвали суду першої інстанції з посиланням на несвоєчасне отримання їх копій. Зазначила, що оскаржувані судові рішення постановлені без її участі, копії направлені їй з порушенням строків, установлених ч. 3 ст. 222 ЦПК України, і отримані нею тільки 06 червня 2015 року, про що надала витяги із ресурсу ДП «Укрпошта» (а. с. 155,156). Дійшовши висновку про недоведеність поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що з наданого апелянтом витягу відстеження пересилань поштових відправлень з інтернет-сайту поштової установи поштове відправлення зі штрих-кодовим індикатором 457 дійсно надіслано 04 червня 2015 року та отримано адресатом 06 червня 2015 року, однак з нього не видно, хто саме є відправником та адресатом, а інших доказів, зокрема конверту або його копії із указаним штрихкодовим індикатором апелянтом не надано, у зв'язку із чим ухвалами судді апеляційного суду м. Києва від 13 та 14 липня 2015 року апеляційні скарги залишені без руху та повідомлено апелянта про його право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням належних доказів протягом тридцяти днів з моменту отримання вказаних ухвал. Разом з тим матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_6 ухвал апеляційного суду від 13 та 14 липня 2015 року, причини невручення яких судом не з'ясовані, у зв'язку із чим висновки апеляційного суду про те, що особа, яка подала апеляційну скаргу, провадженням у справі тривалий термін не цікавилась, у зв'язку із чим вважав, що ОСОБА_6, скориставшись своїм правом на апеляційне оскарження, недобросовісно ставиться до своїх процесуальних обов'язків, є такими, що ґрунтуються на припущеннях. Крім того, апеляційним судом залишено поза увагою, що відповідно до ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2015 року ОСОБА_6 поштою направлено апеляційні скарги до апеляційного суду м. Києва (а. с. 122, 138), тобто в строк, визначений ч. 2 ст. 294 ЦПК України на оскарження ухвали суду першої інстанції, та 15 червня 2015 року (в строк, визначений ч. 1 ст. 294 ЦПК України). Так, ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній інстанції конкретизовано в главах 1,2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві. Однак, постановляючи ухвали, апеляційний суд на вказане жодної уваги не звернув, відмовив у відкритті апеляційного провадження, вказуючи на невиконання вимог ухвали про залишення апеляційних скарг без руху, не застосував положення ст. 297 ЦПК України, де міститься перелік підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, який розширеному тлумаченню не підлягає, та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження. Судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення та/або ухвали суду першої інстанції. За таких обставин ухвали апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалиапеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року задовольнити. Ухвалиапеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року скасувати, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий І.М. Завгородня Судді: О.І. Євтушенко О.В. Попович В.О. Савченко О.М. Ситнік В.І. Мартинюк О