У х в а л а

іменем україни

21 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_4, треті особи: Приватне підприємство «Гео-Кадастр», відділ Держземагенства у м. Біла Церква, Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсними та скасування рішень міськвиконкому, міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання недійсними та скасування рішень міськвиконкому, міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення Білоцерківської міської ради від 24 січня 2013 року в частині надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для оформлення земельної ділянки, яка розташована АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_8

Визнано недійсним та скасовано рішення Білоцерківської міської ради від 28 березня 2013 року про передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки, яка розташована АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку), видане на ім'я ОСОБА_8

Скасовано державну реєстрацію свідоцтва про право право власності на нерухоме майно (земельну ділянку), виданого на ім'я ОСОБА_8

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2016 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, апеляційний суд правильно виходив із того, що спірна земельна ділянка, була виділена ОСОБА_8. за рахунок земель міської ради, вона не належала позивачці на праві власності та не потребує погодження меж з ділянкою позивача оскільки не межує із нею, а тому суд дійшов обґрунтовано висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішенням рішення апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
М.В. Дем'яносов
І.К. Парінова