Справа № 216/5134/16-ц
провадження №2/216/2446/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про зняття з реєстрації померлої особи, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 17.09.2015 державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1.

Позивач просить суд зняти з реєстрації ОСОБА_4 у зв'язку зі смертю, оскільки він не має змоги розпорядитись своїм майном, так як у них дружина його батька ОСОБА_5, померла до смерті його батька, однак не була знята з реєстрації. Зняти самостійно Позивач не має змоги, оскільки у нього відсутнє свідоцтво про смерть.

Позивач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за умови доведеності обставин справи, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 17.09.2015 державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1 (а.с.5), зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_2 від 17.09.2015 року (а.с.6), ОСОБА_2 отримав у власність житловий будинок А-1 житловою площею 47,9 кв.м., загальною площею 60,5 кв.м з господарчими побудовами: саманна, обкладена цеглою літня кухня Б, шлакоблоковий сарай В, шлакоблоковий гараж Г, цегловий сарай Д,, огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, хвіртка №4, водоколонка І, замощення ІІ, та розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка переходить у користування ОСОБА_2

Конституцією (ст.41), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджуватися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежне від волі інших осіб.

Як убачається з домової книги приписки громадян, які мешкають у будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_4 зареєстрована у вище вказаному будинку з 14.03.2011 року та по теперішній час (а.с.12).

Однак, згідно актового запису про смерть НОМЕР_3 від 14.10.2014 року ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вбачається, що інакше як з допомогою суду Позивач не може захистити свої права, тому його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права та враховуючи, що інакше як з допомогою суду Позивач не може захистити свої права, отже, суд приходить до висновку, що задоволення заявлених позовних вимог захистить порушені права і інтереси Позивача та не порушить прав, свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», ст.ст.16, 386, 391 ЦК, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, - задовольнити у повному обсязі.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку зі смертю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під проголошення рішення вправі скористуватися правом на оскарження протягом 10-ти днів з дати отримання копії рішення.

Суддя: О.І.Бондарєва