УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 06 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частки квартири, визнання права на спадщину за законом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, укладений 16 травня 2012 року між нею ОСОБА_4 та ОСОБА_3, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану частину квартири, посилаючись на те, що її мати - ОСОБА_4 на час укладення правочину не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 06 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту абсолютної неспроможності ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій та керувати ними на час укладення спірного правочину та врахувавши висновок посмертної судово-психіатричної експертизи від 24 листопада 2015 року № 135, згідно якого остання при укладенні та підписанні договору дарування від 16 травня 2012 року могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частки квартири, визнання права на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 06 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня