АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3542/16 Справа № 201/639/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Дніпро

13 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року у справі за позовом Жовтневого районного центра зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів. Позивач вказував на те, що відповідач з 15 липня 2013 року перебувала на обліку в Жовтневому районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська як безробітна особа та одержувала допомогу по безробіттю з 22 липня 2013 року по 14 квітня 2014 року (за виключенням періоду з 25 жовтня по 26 листопада 2013 року). Була знята з обліку по безробіттю та припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з її призначенням на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що протягом знаходження на обліку у якості безробітної ОСОБА_3, одночасно, перебувала у статусі фізичної особи-підприємця, а також безпідставно отримала допомогу по безробіттю в сумі 5 839,32 грн., позивач просив стягнути з неї вказану суму на свою користь /а.с.4-6/.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року позовні вимоги Жовтневого районного центра зайнятості м. Дніпропетровська задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 5 859, 32 грн., вирішено питання щодо судових витрат /а.с.50-51/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені заявлених позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права /а.с.54-58/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарги підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15 липня 2013 року ОСОБА_3 було надано статус безробітної та з 22 липня 2013 року по 14 квітня 2014 року призначено виплату допомоги по безробіттю. Дану грошову допомогу відповідач отримувала за винятком періоду з 25 жовтня по 26 листопада 2013 року, коли нею було надано заяву про відмову від послуг Державної служби зайнятості.

Наказом Жовтневого районного центра зайнятості м. Дніпропетровська № 67 від 14 квітня 2014 року ОСОБА_3 було знято з обліку по безробіттю у звязку з виявленням відомостей по факту приховування особою наявної реєстрації у якості фізичної особи-підприємця в період перебування на обліку в центрі зайнятості /а.с.17/.

Відповідно до витягів з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №223052 та № 223051, сформованих 20 березня 2014 року, відповідач починаючи з 28 грудня 1994 року була в якості фізичної особи-підприємця та її діяльність припинена з 01 листопада 2013 року на підставі судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду /а.с.23-24/.

Відповідно до довідок позивача за період з липня по жовтень (включно) 2013 року та з листопада 2013 року по квітень 2014 року, ОСОБА_3 Жовтневим районним центром зайнятості м. Дніпропетровська були виплачені грошові кошти в розмірі 6 937,11 грн.

16 квітня 2014 року на адресу відповідача була направлена позивачем претензія № 01-13/956 щодо досудового врегулювання питання сплати заборгованості у розмірі 5 839,32 грн. Зазначений лист відповідач отримала 18 квітня 2014 року, проте в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження щодо його виконання /а.с.16/.

У зв'язку із цим, Жовтневий районний центр зайнятості м. Дніпропетровська, як орган державної влади, звернувся до суду з метою реалізації повноважень, наданих йому ч.3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", якою передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними, стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтями 3, 6 та 50 КАС України встановлено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно п.1 Положення про Жовтневий районний центр зайнятості м. Дніпропетровська, затвердженого наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 18 березня 2011 року позивач є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Разом з цим, пунктом 1 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №19/2013 Державна служба зайнятості України (далі - Служба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України (далі - Міністр). Служба входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Пунктом 4 ч.1 ст.17 КАС України встановлено, що на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, поширюється компетенція адміністративних судів.

Враховуючи наведені норми закону та дослідивши обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку, що у справі виник спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, який встановлено законом, а тому справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 205, ч.1 ст. 310 ЦПК України.

Відповідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 310, 315 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року скасувати.

Провадження по справі за позовом Жовтневого районного центра зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів закрити.

Стягнути з Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 606 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_5