Справа № 143/1159/15-ц Провадження № 22-ц/772/2142/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 43 Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Рибчинського В.П., Вавшка В.С., з участю секретаря Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Поргебищенська міська рада Вінницької області, Комунальне підприємство «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації», до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у доступі до спадкового житлового будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року,

встановила:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Поргребищенська міська рада Вінницької області, за якою вимагала зобовязати відповідачів не чинити перешкод у її та працівника Комунального підприємства «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» (далі КП «Вінницьке ОБТІ») доступі до житлового будинку та господарських будівель для проведення обміру та виготовлення технічної документації згідно з ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 липня 2015 року.

Вказувала, що в провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за її позовом до Поргребищенської міської ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований у м. Погребище Вінницької області по вул. Богуна, 27, в порядку спадкування за заповітом після смерті 19 березня 1997 року ОСОБА_7 Ухвалою від 14 липня 2015 року цей позов було забезпечено шляхом зобовязання КП «Вінницьке ОБТІ» виготовити технічну документацію на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями, однак відповідачі не допускають її та працівників КП «Вінницьке ОБТІ» до будинку для здійснення обмірів.

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 8 вересня 2015 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено КП «Вінницьке ОБТІ».

Рішенням цього ж суду від 8 жовтня 2015 року позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити перешкод у доступі ОСОБА_2 та працівника КП «Вінницьке ОБТІ» до житлового будинку та господарських будівель для проведення обміру та виготовлення технічної документації згідно з ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у позові.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України визначає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Ч. 3 цієї статті передбачає можливість апеляційного суду вийти за межі доводів апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК України норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміні рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі чинять перешкоди у доступі до будинку та господарських будівель, що розташовані у м. Погребище Вінницької області по вул. Богуна, 27 і є предметом спору в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, який забезпечено ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 липня 2015 року шляхом зобовязання КП «Вінницьке ОБТІ» виготовити технічну документацію на нього, чим порушують право позивачки, яке підлягає захисту у спосіб предявлення негаторного позову. Як на правову підставу задоволення позову суд послався на ст. ст. 8, 124 Конституції України.

Проте погодитись із такими висновками суду першої інстанції не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Як розяснено у п. п. 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, пояснення експерта, спеціаліста наводяться в рішенні суду від третьої особи.

За змістом ст. 16 ЦК України особа, яка вважає своє право порушеним має право обрати один із таких способів його захисту:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, кожному порушенню права має відповідати один або кілька способів визначених цією статтею, законом чи договором.

Однак, суд першої інстанції не встановив які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Мотивувальна частина рішення суду взагалі не містить юридичної оцінки встановлених судом обставин справи та визначення відповідно до них правовідносини, норми матеріального права, якою ці правовідносини регулюються (зазначені у рішенні ст. ст. 8 та 124 Конституції України є загальними нормами, які визначають принцип верховенства права в Україні і не є нормами матеріального права, якими можуть регулюватись правовідносини сторін цивільно-правового спору), а також будь-якого обґрунтування щодо відхилення обставин, на які посилались відповідачі, як на підставу своїх заперечень проти позову. Значна частина судового рішення є дослівним відтворенням позовної заяви, а його резолютивна частина повною копією прохальної частини позову (зі збереженням граматичних, синтаксичних та стилістичних помилок).

Як видно зі змісту позовної заяви та матеріалів справи спір між сторонами виник через неможливість позивачки здійснити доступ до будинку, на право на який вона лише претендує, у зв`язку із чим попередньо звернулась із іншим позовом про визнання права власності. Із заперечень відповідачів вбачається, що такого права ОСОБА_2 вони не визнають, хоча й не є стороною у тій справі. Саме із запереченням права власності позивачки на спірний будинок і повязана їх поведінка щодо не допуску до нього ОСОБА_2 та представника КП «Вінницьке ОБТІ».

При цьому за змістом ст. ст. 391, 396 ЦК Україниправо на звернення із негаторним позовом (про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном) має лише власник майна або особа, якій належить одне із встановлених ч. 1 ст. 395 цього Кодексу речове право.

У разі ж осопорення або невизнання права власності способом захисту є визнання цього права за власником (ст. 392 ЦК України), у разі якщо майно, зокрема житловий будинок перебуває у володінні чи користуванні особи, яка не має на це відповідної правової підстави, то власнику належить і право витребування майна на підставі ст. 387 або 388 ЦК України та виселення відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України.

Таким чином, обраний ОСОБА_9 спосіб захисту не відповідає змісту права, на яке вона претендує і яке не визнається, фактично оспорюється, відповідачами.

Щодо зазначення у рішенні про зобовязання відповідачів не чинити перешкод у виконанні ухвали Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 липня 2015 року, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 9 ст. 154 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Такий порядок визначено Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ч. 1 ст. 1 цього Закону визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання судових рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч. 1 ст. 2 Закону).

Отже, зобовязання судовим рішенням виконувати інше судове рішення з аналогічним порядком його примусового виконання суперечить не лише нормам процесуального права, не відповідає нормам матеріального права (встановленим ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів), а й законам логіки.

Щодо доводів апеляційної скарги, які зводяться до заперечення доказів зміни поштової адреси спірного будинку, то колегія суддів не вважає їх таким, що заслуговують на увагу, тому що із заперечень проти позову самих відповідачів видно, що спірний будинок є одним і тим же обєктом нерухомості, право власності на який ОСОБА_2 вони заперечують, стверджуючи, що його придбав у неї батько ОСОБА_3 за усним договором.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 88, 205, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Поргебищенська міська рада Вінницької області, Комунальне підприємство «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації», до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у доступі до спадкового житлового будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 551 (пятсот пятдесят одну) грн 20 к. у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_10

Судді: /підпис/ ОСОБА_11

/підпис/ ОСОБА_12

Згідно з оригіналом ОСОБА_10