Справа №591/3688/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Прокудіна Н.Г.
Номер провадження 22-ц/788/1256/16 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 02 жовтня 2014 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири та акта державного виконавця про реалізацію квартири, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 02 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

При цьому вказує, що судом першої інстанції, при ухвалені оскаржуваного рішення, застосовано закон, який не поширюється на спірні правовідносини та не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 11 грудня 2014 року рішення Зарічного районного суду м.Суми від 02 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1, проведені 18 березня 2014 року Філією 19 Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.».

Визнано недійсним акт державного виконавця від 24 березня 2014 року про реалізацію квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 грудня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та представника Зарічного відділу ДВС у м.Суми - Добровольського О.В., які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Інші особи, які брали участь у розгляді справі належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дія Закону України від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» в силу п.2 його Прикінцевих положень не поширюється на зазначені правовідносини і державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження реалізації заставленого майна правильно керувався ч.2 ст.49 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час вчинення відповідних виконавчих дій.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28 листопада 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 5875880, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 359840,45 грн. зі сплатою 11,90% річних з кінцевим терміном повернення 28 листопада 2027 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладений договір іпотеки, за умовами якого останні передали в іпотеку банку належну їм квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань 13 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на зазначену квартиру і 29 листопада 2010 року відкрито відповідне виконавче провадження.

03 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ Колос Р.В. складено акт опису й арешту майна.

23 грудня 2013 року відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції та приватним підприємством «Нива-В.Ш.» укладено договір про надання послуг по організації та проведенню

прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, на підставі якого

передано на реалізацію квартиру АДРЕСА_1.

10 січня 2014 року перші прилюдні торги з реалізації квартири не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту і державним виконавцем складено акт про зниження вартості квартири до 195651 грн.

17 лютого 2014 року призначені другі прилюдні торги, які не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту і 20 лютого 2014 року державним виконавцем складено акт про зниження вартості квартири до 119564,50 грн.

18 березня 2014 року призначенні треті прилюдні з реалізації квартири, переможцем яких стала ОСОБА_4

24 березня 2014 року державним виконавцем складено акт про

реалізацію предмета іпотеки.

Частиною другою ст.49 Закону України «Про іпотеку» у редакції яка була чинною до внесення змін Законом №3795-VІ, було передбачено: якщо іпотекодержатель не скористався своїм правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами прилюдних торгів призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків.

Законом №3795- VІ ч.2 ст.49 Закону України «Про іпотеку» доповнено реченням такого змісту: «Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першої цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50% початкової вартості майна».

Прикінцевими положеннями цього Закону передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (пункт 1), а у пункті 2 - не передбачено поширення Закону на договори, укладені до набрання ними чинності.

Закон №3795-VІ набрав чинності 16 жовтня 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під негайною дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таке розуміння негайної дії норми права відображено в нормах процесуальних кодексів, зокрема ЦПК України (частина третя статті 2 ЦПК України), яка передбачає, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, у разі негайної дії норм права застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини (наприклад, правовідносини з проведення прилюдних торгів).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі невиконання боржником (іпотекодавцем) своїх зобов'язань.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю дій і правовідносин (урегульованих законами України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Отже, з урахуванням положень ч. 3 ст.2 ЦПК України, правовідносини з примусової реалізації заставленого майна повинні регулюватися нормативними актами, чинними на час вчинення певної процесуальної дії, зокрема проведення прилюдних торгів.

Судом першої інстанції встановлено, що сукупність дій виконавчих дій і правовідносини з примусової реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса від 13 жовтня 2010 року виникло у листопаді 2010 року (момент відкриття виконавчого провадження з примусової реалізації майна) та тривали протягом 2012-2014 років, тобто після 16 жовтня 2011 року - до набрання чинності Законом №3795- VІ.

З огляду на те, що підставою виникнення правовідносин сторін у справі є безпосередньо не кредитний договір, а настання певної події, передбаченої іншим договором - договором іпотеки (невиконання зобов'язань) наслідком якої є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, то на такі правовідносини дія п.2 Прикінцевих положень Закону №3795- VІ не поширюється.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» у частині вимог до ОСОБА_4 й доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 02 жовтня 2014 року у даній справі у частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, на підставі якого10 січня 2014 року перші прилюдні торги з реалізації квартири не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту і державним виконавцем складено акт про зниження вартості квартири до 195651 грн.

Головуючий -

Судді -