УхвалА

іменем україни

18 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., ЗакропивногоО.В., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Снігурівський Комунальник» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої безобліковим водокористуванням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року комунальне підприємство «Снігурівський Комунальник» (далі - КП «Снігурівський Комунальник») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 10 березня 2012 року між підприємством та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення до належної останньому квартири АДРЕСА_1. 24 вересня 2015 року працівниками підприємства виявлено, що відповідач самовільно підключився до системи водопостачання та споживає послуги безобліково, у зв'язку із чим було складено відповідний акт, від підписання якого відповідач відмовився. На підставі вказаного акту згідно із чинним законодавством було визначено вартість завданих збитків, про відшкодування яких відповідачу було надіслано повідомлення.

Оскільки відповідач матеріальні збитки добровільно не відшкодував, позивач просив суд стягнути з нього на свою користь 16 381 грн 02 коп.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року, позов КП «Снігурівський Комунальник» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Снігурівський Комунальник» матеріальні збитки, завдані внаслідок безоблікового водокористування, у розмірі 16 381 грн 02 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов КП «Снігурівський Комунальник», суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідач, який є власником квартири АДРЕСА_1, самовільно підключився до системи водопостачання та безобліково споживав надані позивачем послуги. При цьому суди з урахуванням Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 року за № 936/15627, вірно визначили період нарахування збитків, порядок такого нарахування й розрахунок збитків.

Доводи касаційної скарги про відсутність договірних відносин спростовується укладеним між сторонами 10 березня 2012 року відповідного договору про надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення до належної відповідачу квартири, а, крім того, ОСОБА_4 фактично безобліково споживав послуги (ст. 11 ЦК України).

При цьому апеляційний суд вірно зазначив, що збитки стягнуті за порушення умов договору (ст. 611 ЦК України), а тому помилкове посилання районного суду на позадоговірні (деліктні) відносини, на правильність висновків суду не впливають (ч. 2 ст. 308 ЦПК України, ч. 2 ст. 337 ЦПК України).

Отже, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, тому підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

Т.Л. Ізмайлова