Дата документу 06.12.2016 Справа № 334/4831/16-ц
Провадження № 2/334/2684/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Колесник С.Г., при секретарі Манюхіні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказує, що їй на праві приватної власності належить 21/50 частина житлового будинку № 15 по вул. Кожедуба у м. Запоріжжі, іншим співвласником є відповідач ОСОБА_2, якій належить 29/50 частин вказаного будинку. Будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 598 кв.м., яка була виділена під нього на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради № 922 від 13.07.1959 року.

Порядок користування земельною ділянкою № 15 по вул. Кожедуба в м. Запоріжжі загальною площею 598,00 кв.м. визначено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року та додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2015 року у справі № 334/2465/14-ц, які у зазначеній частині залишені без змін рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2015 року та додаткове рішення у цій справі від 22.10.2015 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою між позивачем та відповідачем не було скасоване та набрало законної сили 17 листопада 2015 року.

Відповідно до вказаних судових рішень, ОСОБА_1 виділено у користування земельну ділянку площею 251,16 кв.м, позначену як S-2 (зелений маркер) на додатку №4 до висновку експертизи від 03.03.2015р., відповідачу ОСОБА_2 виділено у користування ділянку площею 346,8 кв.м, позначену як S-1 (жовтий маркер) на додатку №4 до висновку експертизи від 03.03.2015р.

Проте, на сьогоднішній день позивач не має можливості користуватися тією частиною земельної ділянки, яка виділена на підставі рішення суду, оскільки доступ до неї закритий бетонним парканом, який самовільно побудований іншим співвласником ОСОБА_2 та займає частину виділеної у користування позивача земельної ділянки площею 49,15 кв.м. (з урахуванням 3 варіанту розподілу земельної ділянки, додаток № 4 до висновку експерта № 2034 від 03.03.2015 року), який є невідємною частиною рішення від 27.04.2015 року.

Наявність вказаного паркану, що перешкоджає позивачу користуватися частиною її земельної ділянки площею 48,82 кв.м., підтверджується технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок № 15 по вул. Кожедуба в м. Запоріжжі станом на 24.10.2012 року, висновком експерта № 2034 від 03.03.2015 року, фотознімком з домоволодіння та згідно збірного кадастрового плану.

Наявність вказаного паркану унеможливлює користування виділеною позивачу частиною земельної ділянки та можливістю використати гарантоване державою право на її приватизацію, оскільки на сьогодні неможливо встановити межі земельної ділянки, яка виділена у користування позивачу та здійснити ряд необхідних дій для набуття її у власність.

Внаслідок існування вказаних обставин грубо порушуються законні права та інтереси позивача, які повинні бути захищенні судом.

Для захисту свого порушеного права позивач просить відповідно до положень ст.103, ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобовязати ОСОБА_2 перенести бетонний паркан на свою частину земельної ділянки на 4,74 м в ширину та 10,3 м в довжину з урахуванням висновку експерта від 03.03.2015 року, який є невідємною частиною рішення суду від 27.04.2015 року. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати за подання цього позову.

У судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Відповідач у судове засідання 13.09.2016р. не зявилася, звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість її представника та необхідність підготувати заперечення проти позову. У наступне судове засідання 17.10.2016р. відповідач не зявилася, посилаючись на свою хворобу та неможливість явки представника, просила відкласти розгляд справи. В судове засідання 06.12.2016р. відповідач у судове не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, із заявою про відкладення розгляду справи не звернулася. Про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 21/50 частка житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 598 кв.м. за адресою м. Запоріжжя, вул. Кожедуба, буд. №15, на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.1979 року, посвідченого нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3723. В ТОВ «ЗМБТІ» право власності ОСОБА_1 на 21/50 частину будинку зареєстровано 13.06.1979р. за реєстровим номером 17239.

Власником інших 29/50 частин цього будинку є відповідачка ОСОБА_2

Рішенням виконкому Запорізької міської ради №22 від 13.07.1959р. за спірним житловим будинком закріплена площа землекористування у розмірі 598 кв.м. Таким чином, земельна ділянка, яка передана в користування по вул. Кожедуба,15 в м. Запоріжжі у встановленому законом порядку, складає 598 кв.м.

За матеріалами технічної інвентаризації станом на квітень 2005 року, лишків земельної ділянки за цією адресою також не виявлено. Згідно довідки ТОВ «ЗМБТІ» від 24.10.2012р., за даними технічного обстеження земельної ділянки №15 по вул. Кожедуба в м. Запоріжжі, станом на 24.10.2012р. загальна площа земельної ділянки складає 804 кв.м. Самочинно зайнято землі 206 кв.м.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року у справі № 334/2465/14-ц та додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2015 року у цій справі було задоволено позов ОСОБА_1 про поділ житлового будинку відповідно до існуючого порядку користування та приведення ідеальних часток співвласників до реальних, а також визначено порядок користування земельною ділянкою № 15 по вул. Кожедуба в м. Запоріжжі загальною площею 598,00 кв.м, відповідно до якого виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 251,16 кв.м, позначену як S-2 (зелений маркер) на додатку № 4 до висновку експертизи від 03.03.2015 року. Відповідачу ОСОБА_3 виділено у користування ділянку площею 346,8 кв.м, позначену як S-1 (жовтий маркер) на додатку №4 до висновку експертизи від 03.03.2015 р.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року та додаткове рішення суду від 22 жовтня 2015 року в частині позовних вимог про поділ житлового будинку відповідно до існуючого порядку користування та приведення ідеальних часток співвласників до реальних скасовано і в цій частині у задоволенні позову відмовлено, в частині позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою залишені без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2016 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року в не скасованій частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року залишено без змін.

При вирішенні позову про визначення порядку користування земельною ділянкою суд виходив з висновку експерта №2034 від 03.03.2015р., проведеного на підставі технічної документації, яким встановлено, що житловий будинок складається з двох відокремлених квартир: квартири №1, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2, та квартири №2, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1

Згідно технічної документації, в користуванні ОСОБА_2 перебувають наступні будівлі та споруди: у жилому будинку (квартира №1) кімнати 1-3 площею 7,0 кв.м., 1-4 площею 9,9 кв.м., 1-5 площею 17,8 кв.м., 1-6 площею 9,3 кв.м., 1-7 площею 5,2 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м. на суму 61112,00 грн.; надвірні споруди погріб літ. пг під літ. А, прибудова літ. а2, сходи до літ. а2, тераса до літ. а2, ? частина замощення І, замощення ІІ, замощення ІІІ, водопровід №2, водомір №2, паркан №5, зливна яма №6, всього на суму 98056,00 грн.

В користуванні позивачки ОСОБА_1 знаходяться наступні будівні і споруди: у жилому будинку (квартира №2) кімнати 2-2 площею 14,2 кв.м., 2-3 площею 19,1 кв.м., загальною площею 33,3 кв.м. на суму 41363,00 грн.; надвірні споруди погріб літ. пг1 під літ. А1-2, навіс літ. И, ? частина замощення літ. І, паркан №4, хвіртка №7, водопровідний колодязь №8, зливна яма №9, всього на суму 25095,00 грн.

Рішенням виконкому Запорізької міської ради №22 від 13.07.1959р. за спірним житловим будинком закріплена площа землекористування у розмірі 598 кв.м.

При вирішенні позову про встановлення порядку користування зазначеною земельною ділянкою суд виходив з розміру частки позивача у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення останньої, тобто 21/50 частини.

Згідно висновку експерта, фактично із наданої у встановленому законом порядку земельної ділянки площею 598 кв.м. в особистому користуванні ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 396,00 кв.м., що більше, ніж припадає на її ідеальну 29/50 частку у житловому будинку на 49,16 кв.м., в особистому користуванні ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 202,00 кв.м., що відповідно менше, ніж приходиться на її ідеальну 21/50 частку у житловому будинку, на 49,16 кв.м.

Згідно доводів позивача, ОСОБА_2 продовжує займати частину земельної ділянки площею 49,15 кв.м. (з урахуванням 3 варіанту розподілу земельної ділянки, додаток № 4 до висновку експерта № 2034 від 03.03.2015 року), яка виділена у користування ОСОБА_1, доступ до цієї частини земельної ділянки закритий бетонним парканом, самовільно побудованим співвласником ОСОБА_2

Відсутність доступу ОСОБА_1І до зазначеної частини земельної ділянки та наявність вказаного паркану не заперечується і не спростовується відповідачем, підтверджується технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок № 15 по вул. Кожедуба в м. Запоріжжі станом на 24.10.2012 року, висновком експерта № 2034 від 03.03.2015 року, фотознімком з домоволодіння, збірним кадастровим планом, та які,

У відповідності до ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що право позивача на користування виділеною їй частиною земельної ділянки порушено. Всупереч встановленому порядку користування, частина виділеної позивачу земельної ділянки площею 49,15 кв.м. перебуває у користуванні відповідача, оскільки огороджена бетонним парканом, який їй належить. У добровільному порядку відповідач не погоджується усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

З метою захисту порушеного права позивача слід усунути перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою та зобовязати відповідача ОСОБА_2 перенести встановлений нею бетонний паркан на свою частину земельної ділянки на 4,74 м в ширину та 10,3 м в довжину з урахуванням висновку експерта від 03.03.2015 року, який є невідємною частиною рішення суду від 27.04.2015 року.

Керуючись ст.ст.10, 57-60, 224-228 ЦПК України, ст.. 152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 49,15 кв.м. за адресою будинок № 15 по вул. Кожедуба в м. Запоріжжі та зобовязати ОСОБА_2 перенести встановлений нею бетонний паркан на свою частину земельної ділянки на 4,74 м в ширину та 10,3 м в довжину з урахуванням варіанта 3 розподілу земельної ділянки додатку №4 до висновку експерта від 03.03.2015 року, який є невідємною частиною рішення суду від 27.04.2015 року.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було ухвалене рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Колесник С. Г.