Провадження № 2/537/701/2016
Справа № 537/2759/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2016 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області

в складі:головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Яворської А.Г.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого за час шлюбу та визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за ним в порядку поділу майна подружжя право власності по 1/2 частині за кожним на автомобіль , марки HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, номер шасі КМНВТ51ВР8U788753 державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано 06 липня 2002 року відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, про що зроблено реєстраційний запис №228.

У період шлюбу за кошти банку вони з відповідачем придбали спірний автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, номер шасі КМНВТ51ВР8U788753 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2

23 квітня 2008року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0. За умовами даного ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 позику в сумі 15647.00 доларів США.

За надані Банком кошти ОСОБА_2 було придбано автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, номер шасі КМНВТ51ВР8U788753 державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Кредитний договір №0 від 23.04.2008року ним від імені позичальника ОСОБА_2 було достроково погашено.

Останнім часом їхні стосунки з відповідачем суттєво погіршилися, склалася ситуація, за якою вона вимушена відстоювати та захищати свої права. Його дружина не заперечує, що спірний автомобіль придбаний під час перебуванні у зареєстрованому шлюбі та за спільні кошти, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Але в той же час вона категорично відмовляється компенсувати йому вартість його частки спірного автомобіля. Згоди щодо поділу автомобіля, який є неподільним майном, ними не досягнуто. Відповідач категорично заперечує проти стягнення з нього грошової компенсації за його частку в порядку поділу майна подружжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав зміненні позовні вимоги, прохав суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечує проти задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстровано 06 липня 2002 року відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, про що зроблено реєстраційний запис №228.

За час перебуванні у шлюбі позивач з відповідачем придбали спірний автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, номер шасі КМНВТ51ВР8U788753 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2.

Відповідач в свою чергу не заперечує обставину придбання спірного автомобіля за спільні кошти в період перебування у шлюбі з позивачем.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПУ України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

При поділі майна суд виходить із того, якщо між подружжям нe досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Статтями 70,71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічна норма права закріплена і в ст. 372 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦПК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення ч. 4,5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умов звернення подружжя ( одного з них) до суду з таким позовом ( ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є правомірними та підлягають задоволенню щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, номер шасі КМНВТ51ВР8U788753 державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.60,69,70,71СК України. ст.ст. 15,59,60, 212-215, 218,223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого за час шлюбу та визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину на автомобіль марки HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, номер шасі КМНВТ51ВР8U788753 державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.07.2016року.