Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 липня 2016р. Справа №642/1804/16 Провадження №2/642/905/16

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.;

За участю позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3;

розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання право власності у порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, якому на підставі договору про право забудови земельної ділянки, належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 його спадкоємцями за законом були: його дружина ОСОБА_5, та його діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в установленому законом порядку, оформили спадщину.

Відповідно до свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, громадянці ОСОБА_5 належить половина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору Дарування від 02.10.1962 року, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_7, прийняв у дар, належну ОСОБА_6 1/6 частину домоволодіння що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 і після її смерті ніхто із спадкоємців по закону не прийняв спадщину. Заповіту ОСОБА_5 при її житті складено не було.

На даний час, залишилися спадкоємці на вказане домоволодіння, це позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_8, які фактично прийняли спадщину, оскільки всі разом проживають у вказаному домоволодінні за АДРЕСА_3

До складу спадщини, у відповідності досі. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки ОСОБА_5, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності, а саме па житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок складається з двох житлових будинків (квартир) відповідно до того як фактично за тривалий час після смерті ОСОБА_5 склався порядок користування житловими приміщеннями, а саме: Літ. А-1 житловий будинок, Літ. А1-1 житловий будинок; літ. а,а1-прибудова; літ. а2 -ганок; Б - сарай; В-1 льох; Г - збиральна; №1-3 огорожа.

Згідно даних технічного паспорту, вказаним житловим будинком фактично користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які користуються такими приміщеннями:

ОСОБА_2: 1-1 - коридор; 1-2- кухня; І -3 - житлова кімната; 1-1 4 - житлова кімната.

ОСОБА_1: 2-1 - кори.тор; 2-2 - кухня; 2-3 - житлова кімната 2-4 - житлова кімната.

Згідно сі. 1220 Цивільною Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Тому позивачі на підставі вимог статей 1220, 1221, 1268, ЦК України, вимагають:

- визнати, в порядку спадкування за правом представлення, за ОСОБА_2 право власності на 1/2частинужитловогобудинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, яка позначена на плані викопіювання Літерами А1-1 та а-1, а саме на приміщення: 1-1 - коридор; 1-2- кухня; 1-3 - житлова кімната; 1- 4 - житлова кімната, всього: загальна площа - 51.2 м; кв.; житлова - 26.8 м. кВ. допоміжна - 24.4 м. кв., після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

- визнати, в порядку спадкування за правом представлення, за ОСОБА_1 право власності на 1/2частинужитловогобудинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5, яка позначена на плані викопіювання Літерами А-1 та «а», а саме на приміщення: 2-1 - коридор; 2-2 -' кухня; 2-3 - житлова кімната; 2-4 - житлова кімната, всього: загальна плоїла - 37.3 м. кв.; житлова - 22.4 м. кв.; допоміжна - 14.6 м. кВ., після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідачка своїх заперечень суду не надала.

Позивачі в судовому засідання на позові наполягали. В поясненнях вказали обставини викладені в мотивування позовних вимог.

Відповідачка, позовні вимоги визнала частково. В пояснені вказала, що вона постійно проживала по вказаним адресам. Вона бажає щоб позивачі проживали по вказаному адресу згідно с заявленим позовними вимогами. На час смерті вказаних осіб, вона проживала за вказаною адресою.

Вислухавши пояснення сторони, дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

Статтями 10 ч.3, 11, 60 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає позовні вимоги на підставі наданих доказів в межах заявлених вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, якому на підставі договору про право забудови земельної ділянки, посвідченого в Нотаріальному відділу Харківського обласного суду 15 жовтня 1937 року по реєстру за N2837/2, зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 12.12.1947 року під номером 987 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 його спадкоємцями за законом були: його дружина ОСОБА_5, га його діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в установленому законом порядку, оформили спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину посвідченого нотаріусом другої Харківської держаної нотаріальної контори 13 червня 1962 року зареєстрованого в кадастровій книзі за N987 21 червня 1962 року. Означені факти визнаються відповідачкою та підтверджуються вказаними документами.

Відповідно до свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної контори 13 червня 1962 року, зареєстрованого в кадастровій книзі за N987 21 червня 1962 року, громадянці ОСОБА_5 належить половина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору Дарування від 02.10.1962 року посвідченого нотаріусом першої державної нотаріальної контори м. Харків, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_7, прийняв у дар, належну ОСОБА_6 1/6 частину домоволодіння що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 батьками ОСОБА_7 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Таким чином, власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 який належить 2/3 частки вказаного домоволодіння та ОСОБА_7 якому належить 1/3 частки вказаного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7, про, що було зроблено запис за N15657 в книзі реєстрації актів смерті та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 10 листопада 1992р. Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану 10 листопада 1992 року.

Відповідно до прикінцевих положень Цивільного кодексу України у редакції 2003 року, щодо цивільних правовідносин стосовно спадщини яки виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, застосовуються положення цього кодексу яка відкрилася, але нікім не була прийнята. Тому щодо спадщини яка відкрилась до надбання чинності цим кодексом застосовуються положення Цивільного кодексу 1963 року.

Вимогами статті 549 ЦК України(1963р) визначено:

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Положеннями статей 549 ЦК України визначено, що особа вважається що прийняла спадщину при обов'язкової наявності ознак: якщо фактично вступила в управління або володіння спадковим майном та якщо подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи, що згідно довідки №С-4-2663-0-168-15-240-2 від 18.09.2015р. ОСОБА_7 проживав разом з ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1, суд вважає, що ОСОБА_5 мала право на прийняла спадщини після смерті ОСОБА_7 у вигляді 1/3 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, на думку суду ОСОБА_5 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає означеним нормам.

Згідно даних технічного паспорту виданого ТОВ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.02.2016 року, вказаний житловий будинок складається з наступних житловими приміщень, а саме: Літ. А-1 житловий будинок, Літ. А1-1 житловий будинок; літ. а,аі-прибудова; літ. а2-ганок; Б-сарай; В-1 льох; Г- вбиральня, №1-3 огорожа.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5 про, що було зроблено запис за N2949 в книзі реєстрації актів смерті та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3 Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану 20 березня 2000 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається зі домоволодіння що розташовано за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи вказані прикінцеві положення Цивільного кодексу України у редакції 2003 року, щодо цивільних правовідносин стосовно спадщини яки виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, а також довідку №С-4-2663-0-168-15-240-2 від 18.09.2015р., згідно якої відповідачка ОСОБА_3 проживала на час смерті разом з померлою ОСОБА_5 за вказаною адресою: АДРЕСА_1, що безпосередньо вказує відповідачка та визнають позивачі. При цьому позивачами суду не надано, відомостей проте, що відповідачка прийняла спадщину у вигляді вказаного нерухомого майна та безпосередньо порушило право позивачів.

Крім того, батьками позивача ОСОБА_1 відповідно до копії свідоцтво про народження від 03 травня 1988р.н. НОМЕР_4

ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідно до свідоцтва про народження від 12 грудня 1963р. НОМЕР_5, батьками ОСОБА_10 були:

- ОСОБА_7 та ОСОБА_11.

26 листопада 1994р. ОСОБА_12 уклала шлюб, змінила фамілію на ОСОБА_12, згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 26 листопада 1994р. НОМЕР_6 та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно копії свідоцтва про смерть від 01 липня 2015р. згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_7

ОСОБА_13 як спадкоємець ОСОБА_7, на час смерті якого у 1992 році. разом з батьком не проживала, а тому не прийняла спадщину у вигляду вказаного житлового будинку, згідно вимог ст.549 ЦК України(1963р), заяв до Нотаріальної контори з цього приводу не подала, що зазначає сам позивач, а тому ОСОБА_13 на праві власності не належала частка вказаного житлового будинку.

Батьками позивача ОСОБА_2 відповідно до копії свідоцтво про народження від 27.07.1990р.н. НОМЕР_4

-ОСОБА_14, ОСОБА_15.

Згідно довідки №144/03-16 від 04.02.02р. ОСОБА_7 до укладення шлюбу мала прозвище ОСОБА_7 та відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_8 від 10 квітня 2008р., померла 10 квітня 2008р.

Батьками ОСОБА_15 згідно свідоцтво про народження від 09 серпня 1970р. були:

- ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Вимогами статті 1216 ЦК України визначено:. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Вимогами статті 1266 ЦК України. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до положення ст..1216 ЦК України, передбачено право спадкоємця на отримання спадщини у вигляді прав та обов'язків.

Таким чином, відсутність наявного право власності у ОСОБА_13, ОСОБА_15. на спірне нерухоме майно, позбавляє право позивачів на отримання спадщини на вказане нерухоме майно.

Посилання позивачів на підстави заявлених вимог ст.1266 ЦК України, суд вважає помилковими, т.я. положеннями статті передбачено право на отримання спадщини у випадку смерті особи до часу відкриття спадщини. Як встановлено судом ОСОБА_13, ОСОБА_15 померли після часу відкриття спадщини. Отже, правових підстав посиляться на статтю 1266 ЦК України у позивачів відсутні.

Крім того, позивачі заявляють вимоги щодо прийняття по частки спадщини від спадкової маси, але вказані вимоги суперечать вимогам ст..1268, 1278 ЦК України, якими визначено:

Статтею 1268 ч.1 ЦК України визначено: Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1278 ч.1 ЦК України визначено: Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, спадкоємці мають право на отримання всій спадщини та визначення часток спадщини за кожним. А відповідно до вимог позивачі в дійсності вимагають про визнання право власності у порядку спадкування на визначене майно в спадкової масі, за кожним. Таким чином вимагають про розділ спадщини, право на яке позивачами не здобуто.

Згідно частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачі, в обґрунтуванні правової позиції щодо підстав позовних вимог посилаються на положення книги шостої Цивільного кодексу України 2004р., що суперечить вимогам ст.11 ЦПК України та суд позбавлено право виходу за межи позовних вимог.

Отже, наведені обставини свідчать про необґрунтованість заявлених вимог.

Керуючись ст. 7, 10, 11, 57, 88, 130, 174, 212, 214, 215, 218, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання право власності у порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв