Справа № 522/4392/15-ц
Провадження № 2/522/418/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №OD30AE00000025 від 19 січня 2007 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 8 003, 00 грн. на термін до 18 січня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 19 січня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, а також між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 були укладені відповідні договори поруки, згідно з якими відповідачі зобовязались відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору.

Проте ОСОБА_1 зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 23 грудня 2014 року у нього виникла заборгованість у сумі 19 684, 73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року складає 308 262, 87 грн., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 05 серпня 2009 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 3 965, 96 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 19 січня 2007 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 4 530, 63 дол. США; заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01 листопада 2008 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 330, 72 дол. США; заборгованості по пені за користування кредитом за період з 13 березня 2008 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 10 857, 42 дол. США.

Заочним рішенням суду від 27 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь Банку заборгованість за кредитним договором №OD30AE00000025 від 19 січня 2007 року на загальну суму 19 684, 73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року складає 308 262, 87 грн. В подальшому, ухвалою суду від 11 листопада 2015 року за заявою представника ОСОБА_3 вищевказане рішення суду було скасовано у звязку з тим, що відповідачі були позбавлені можливості подати докази того, що договори поруки від 19 січня 2007 року є припиненими в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, були сповіщені про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог Банку в частині стягнення заборгованості з поручителів, оскільки Банк з моменту виникнення заборгованості в позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором протягом шести місяців не предявив вимоги до поручителів. Тому, на думку відповідачки, згідно вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України договори поруки від 19 січня 2007 року є припиненими.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 19 січня 2007 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору №OD30AE00000025 від 19 січня 2007 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 8 003, 00 грн. на термін до 18 січня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 19 січня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, а також між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 були укладені відповідні договори поруки, згідно з якими відповідачі зобовязались відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору.

Згідно п. 2 Договорів поруки поручителі відповідають перед Кредитором за виконання зобовязань по кредитному договору в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за порушення позичальником будь-якого із зобовязань передбачених п. п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного Договору, Банк має право начислити, а позичальник зобовязується оплатити Банку пеню в розмірі 0, 15 % від суми платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.

У судовому засіданні також доведено, що Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок ОСОБА_1

Проте ОСОБА_1 зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 23 грудня 2014 року у нього виникла заборгованість у сумі 19 684, 73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року складає 308 262, 87 грн., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 05 серпня 2009 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 3 965, 96 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 19 січня 2007 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 4 530, 63 дол. США; заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01 листопада 2008 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 330, 72 дол. США; заборгованості по пені за користування кредитом за період з 13 березня 2008 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 10 857, 42 дол. США, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 як позичальника.

Однак, суд вважає безпідставними вимоги Банку про солідарне з позичальником стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як з поручителів, у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Судом встановлено, що прострочення кредитної заборгованості ОСОБА_1 почалося з 13 жовтня 2008 року, проте банк протягом шести місяців вимоги до поручителів не направив, позову до суду не пред'явив.

Отже, у банка настає право вимоги від поручителів не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Зазначена правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду України від 08 жовтня 2014 року по справі № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року по справі № 6-155цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

У судовому засіданні доведено, що Банком 06 лютого 2015 року були направлені вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором як позичальнику, так і поручителям.

Таким чином, позивачем було пропущено шестимісячний строк для предявлення відповідних вимог про стягнення заборгованості з поручителів, тобто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Тому, суд вважає безпідставними вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» про солідарне стягнення такої заборгованості з поручителів.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 082, 63 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 24 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. ст. 258, 514, 516, 525, 526, 530, 559, 1050, 1054, 1055 ЦК України ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору №OD30AE00000025 від 19 січня 2007 року на загальну суму 19 684 (девятнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) дол. США 73 центи, що за курсом НБУ станом на 23 грудня 2014 року складає 308 262 (триста вісім тисяч двісті шістдесят дві) грн. 87 коп., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 05 серпня 2009 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 3 965 (три тисячі девятсот шістдесят пять) дол. США 96 центів; заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 19 січня 2007 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 4 530 (чотири тисячі пятсот тридцять) дол. США 63 центи; заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01 листопада 2008 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 330 (триста тридцять) дол. США 72 центи; заборгованості по пені за користування кредитом за період з 13 березня 2008 року по 23 грудня 2014 року у розмірі 10 857 (десять тисяч вісімсот пятдесят сім) дол. США 42 центи.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) судовий збір у розмірі 3 082 (три тисячі вісімдесят дві) грн. 63 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Свячена Ю.Б.