у.н. 415/3537/16-ц
н.п. 2-о/415/388/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.16 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Нестеренко Н.В.

народних засідателів Куриленко Л.І., Коверга Н.С.

при секретарі Павлові О.В.,

з участю прокурора Литвинюка О.В.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_3 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_3 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку з 1991 року з діагнозом: помірна розумова відсталість, неглибока імбецильність з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Із анамнезу відомо, що спадковість обтяжена: мати зловживає спиртними напоями, веде асоціальний образ життя. Народилась від 8-ї вагітності, 1-х пологів. Під час самої вагітності мати зловживала спиртними напоями. З самого дитинства відставала від однолітків в фізичному і психологічному розвитку: почала ходити в 2 роки, говорити окремі слова після 3-х років. Рішенням МПК в 8 років була віддана до спецшколи в м. Горську, але програму не засвоювала, і через 1 місяць мати забрала її додому. Навчання на дому не отримувала. На диспансерному обліку у лікаря психіатра з 1991 року. До 18 років отримувала соціальну допомогу. Багаторазово лікувалась стаціонарно у звязку із вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Останнє стаціонарне лікування у відділенні №2 ЛОПЛ з 29.09.2014р. по 28.10.2014р. з діагнозом: помірна розумова відсталість, неглибока імбецильність з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Схильна до бродяжництва, асоціальної поведінки, алкоголізації. Інвалід ІІ групи дитинства з 2007 року.

Хвора оглянута лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом ОСОБА_5, дільничних психіатрів ОСОБА_1, ОСОБА_6, які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії по відношенню до оточуючих, імпульсивність, схильність до ухилення від лікування, зловживання алкоголем, асоціальну поведінку, прийшли до висновку, що ОСОБА_4 потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 6 (шість) місяців.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Законний представник у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: м. Лисичанськ, вулиця Комарова, буд. № 38.

Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15 січня 2016 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовжити надання ОСОБА_4 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З висновку лікарів-психіатрів від 15.07.2016 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1991 року перебуває на обліку з діагнозом: помірна розумова відсталість, неглибока імбецильність з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходилась на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 29.09.2014 року по 28.10.2014 року.

Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, так як виявляє важкий розлад у формі шизофренія, в силу якого вона може заподіяти значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_3 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці ОСОБА_4, задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 235, 279-282 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_3 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати доцільним продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на 6 (шість) місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Н.В. НЕСТЕРЕНКО

Народні засідателі: Куриленко Л.І.

ОСОБА_7