Справа № 405/6955/16-ц
Провадження №2/405/1421/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року. Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОЛІДЕРКОМ» про визнання недійсним договору міни та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОЛІДЕРКОМ», в якому просив визнати недійсним договір міни від 30 грудня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №868, укладений між ОСОБА_1, від імені якої за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2 11 квітня 2014 року за реєстровим №584 діяв представник ОСОБА_3, та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОЛІДЕРКОМ», а також просив скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, за кадастровими номерами :02:000:2919 та :02:000:0556.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно з ч.2 ст. 109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Крім того, положеннями ст.110 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача (альтернативна підсудність), за якою позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.114 ЦПК України.

В свою чергу, статтею 114 ЦПК України встановлена виключна підсудність, для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, зокрема, в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 42 постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 115 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що позивачем ОСОБА_1 пред`явлено позов з приводу нерухомого майна, і, зокрема, визнання недійсним договору міни від 30 грудня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №868, укладений між ОСОБА_1, від імені якої за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2 11 квітня 2014 року за реєстровим №584 діяв представник ОСОБА_3, та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОЛІДЕРКОМ», предметом якого є обєкт нерухомого майна земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 0013 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер :02:000:2919, розташована на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0356 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер :02:000:0556, розташована на території Суботцівської сільської ради, Знамянського району, Кіровоградської області, для якого (позову) положеннями ст.114 ЦПК України встановлена виключна підсудність, за місцем знаходження нерухомого майна або його основної частини, приходжу до висновку про те, що вказана позовна заява не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда на розгляд якого вона надійшла, на підставі чого та відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, позовну заяву слід повернути позивачу з зазначених вище підстав, для подання до належного суду за місцезнаходженням обєкту нерухомого майна.

За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.7 зазначеного Закону повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст.114, ст.115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, ст.7 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОЛІДЕРКОМ» про визнання недійсним договору міни та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки,- повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 102 грн. 40 коп., сплачений відповідно до квитанції №0.0.619887872.1 від 19 вересня 2016 року на суму 551 грн. 20 коп. та відповідно до квитанції №_ НОМЕР_1 від 19 вересня 2016 року на суму 551 грн. 20 коп., Банк Отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, Отримувач УК у м.Кіровограді /м.Кіровоград /22030001/ Ленінський районний суд м.Кіровограда, р/р отримувача 0004, код отримувача 38037409, МФО отримувача 823016, призначення платежу: судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова