Провадження №22-ц/784/1725/16
Справа номер 471/621/15-ц
Провадження номер 22-ц/784/1725/16 Головуючий у 1-й інстанції - Марценюк С.А.
Категорія - 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Локтіонової О.В., ,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Шагаєм О.А.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Братського районного суду Миколаївської області

від 29 липня 2015 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк або ПАТ «Приватбанк») до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Банк пред'явив до суду зазначений позов, який в подальшому уточнював та обґрунтовував наступним.

13 квітня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №HET0GA00001860, відповідно до якого він надав відповідачу кредит у сумі 32 890 доларів США з оплатою 11,04% річних та комісії строком до 13 квітня 2017 року.

02 лютого 2015 року з метою забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору на суму 1000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2014 року з ОСОБА_4 станом на 14 квітня 2014 року було стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором у сумі 1 274 185,16 грн.

Оскільки позичальник не виконав дане рішення і заборгованість не погасив за період з 15 квітня 2014 року по 21 квітня 2015 року у нього утворилася заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 7 331 долару США 73 центів, що еквівалентно 163 163 грн.16 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 780 доларів США, що еквівалентно 17 358 грн.42 коп., пеня в сумі 18 570 доларів США 91 центу, що еквівалентно 413 284 грн.22 коп. (а.с.36).

Посилаючись на вказані обставини, Банк просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором за період з 15 квітня 2014 року по 21 квітня 2015 року в сумі 26 682,64 доларів США, що еквівалентно 593 805 грн.80 коп., а з ОСОБА_3 стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 1 000 грн.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року у задоволенні позову Банку відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Банк подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись у 2014 році до суду із позовом про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, який був задоволений судом, позивач скористався своїм правом на стягнення кредитної заборгованості. А тому, подальше нарахування відсотків за договором, комісії та пені є неможливим.

Між тим, з таким висновком суду неможна погодитися, з огляду на таке.

Згідно з ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1,2 ст.554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №HET0GA00001860, за умовами якого йому було надано кредит у сумі 32 890 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості та комісії, з кінцевим терміном повернення кредиту, відсотків, винагороди, комісії, пені не пізніше 13 квітня 2017 року на умовах передбачених цим договором (а.с.10-12).

Оскільки позичальник належним чином його не виконував 05 травня 2014 року Банк звернувся до Комсомольського районного суду м.Херсона із позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.104-106).

Під час розгляду справи позивач змінив предмет позову зі звернення стягнення на предмет іпотеки на стягнення заборгованості у сумі 97 941,38 доларів США, просивши суд змінити відповідача на ОСОБА_4 (а.с.170-171).

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 червня 2014 року у справі замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_4 (а.с.167).

14 серпня 2014 року ухвалою цього ж суду справу передано за підсудністю до Голопристанського районного суду Херсонської області.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2014 року, яке набрало чинності 04 листопада 2014 року, з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 14 квітня 2014 року стягнуто заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2007 року у сумі 1 274 185,16 грн., що складалася з заборгованості за кредитом в сумі 28 384,65 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 26 063,75 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3372,66 доларів США, пені в сумі 35 438,10 доларів США та штрафів в сумі 4 662,96 доларів США.

02 лютого 2015 року з метою забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору від 13 квітня 2007 р. на суму 1000 грн.

Згідно з розрахунком Банку з 15 квітня 2014 року по 21 квітня 2015 року у позичальника ОСОБА_4 наявна заборгованість за кредитним договором від 13.04.2007 р. у сумі 7331,73 доларів США заборгованості за відсотками, 780 доларів США заборгованості з комісії та 18 579,75 доларів США заборгованості з пені.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову Банку є помилковим.

Банк належними та допустимими доказами довів факт укладання з відповідачами кредитного договору та договору поруки, отримання кредитних коштів та порушення умов кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості.

Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок або реального повернення коштів кредитору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України (постанова Верховного Суду України №6-1206 цс15 від 23.09.2015 р.).

За такого, колегія суддів вважає, що є підстави для задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк», але у частковому обсязі, оскільки на думку колегії суддів наявні підстави згідно з ч.3 ст.551 ЦК України для зменшення пені, так як її розмір значно перевищує розмір збитків.

Тому рішення районного суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку, а саме стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь Банку заборгованості за кредитним договором від 13.04.2007 року станом на 21 квітня 2015 року у сумі 7 331 долару США 73 центів, що еквівалентно 163 163 грн.16 коп. заборгованості по відсотках, 780 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом, що еквівалентно 17 358 грн.42 коп., пеня в сумі 8000 доларів США, що еквівалентно 178 035 грн.10 коп., що разом складає 16 111,73 долари США, що еквівалентно 358 556 грн.68 коп., а також стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в солідарному порядку кредитної заборгованості за вищевказаним кредитним договором на суму 1 000 грн.

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовано, а позовні вимоги Банку задоволені частково, то відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь Банку підлягає стягненню судовий збір у сумі 7529 грн.68 коп. (з ОСОБА_4 у сумі 6372 грн.16 коп., а з ОСОБА_3 у сумі 1157 грн.52 коп.) за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2007 року №HET0GA00001860 за період з 15 квітня 2014 року по 21 квітня 2015 року у сумі 16 111,73 доларів США, що еквівалентно 358 556 грн.68 коп., яка складається з 7 331 долару США 73 центів заборгованості по відсотках, що еквівалентно 163 163 грн.16 коп., 780 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом, що еквівалентно 17 358 грн.42 коп., заборгованості з пені в сумі 8000 доларів США, що еквівалентно 178 035 грн.10 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2007 року №HET0GA00001860 за період з 02 лютого по 21 квітня 2015 року у сумі 1 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 6372 грн.16 коп. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1157 грн.52 коп. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: