Провадження № 2/638/1149/16
6 липня 2016 року м. Харкова
Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:
головуючого: судді Цвіра Д.М.,
при секретарях Бадран В.Р., Романовій О.В.
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні цивільну справу за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО-ОВІ» до ОСОБА_1 Руфат огли про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 Руфат огли, в якому просив стягнути 5830,81 матеріального збитку, суму моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення відповідно до змісту позовної заяви.
В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судовим розглядом встановлено, що 17.12.2014 р. о 10 год. 00 хвил. ОСОБА_1 Руфат огли, керуючи автомобілем НОМЕР_3, по пр. Гагаріна, 306 в м. Харкові не вибрав безпечну швидкість руху в результаті чого втратив керування та скоїв зіткнення з автобусом Богдан державний номер НОМЕР_4, чим заподіяв матеріальні збитки, після чого залишив місце пригоди.
З копії постанов Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.05.2015 р. та 04.06.2015 р. справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122, ст. 122-4 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 Руфат огли закрито, у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 4).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус Богдан державний номер НОМЕР_4 належить позивачу (а.с. 5).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 4 ст. 60 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Стаття 214 ЦПК України містить перелік питань, які суд вирішує під час ухвалення рішення, зокрема, чи мало місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Калькуляцію на проведення робіт, складену позивачем, суд не вважає належним доказом підтвердженням позовних вимог щодо матеріальної шкоди. Доводи представника позивача щодо можливості складення позивачем такої калькуляції, спростовуються копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з якого вбачається, що вид економічної діяльності ТОВ «АВТО-ОВІ»: пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення. Доказів того, що позивач може надавати роботи та послуги з ремонту автомобілів не надано.
Отже, представником позивача не надано суду жодного доказу в обґрунтування доводів викладених у позовній заяві щодо завдання матеріальної та моральної шкоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд-
В задоволенні позову товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО-ОВІ» до ОСОБА_1 Руфат огли про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.