У Х В А Л А

08 липня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Неганова Н.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 322 458 гривень 46 копійок.

Позивачка 08.07.2016 року подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на належне відповідачу на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та грошові кошти в межах суми боргу 322 418 гривень 46 копійок. Заяву позивачка мотивує тим, що відповідач договір позики не виконав у встановлений договором строк, борг оскаржує та може вжити заходів щодо відчуження майна для того, щоб зробити стягнення боргу неможливим і таким чином утруднити виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

З інформаційної довідки №62410746 від 30.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне частково задовольнити заяву позивачки про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак, більш доцільним способом забезпечення позову вважаю за необхідне обрати заборону проводити дії по відчуженню квартири, оскільки є підстави вважати, що квартирою користуються.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, то, на думку суду, в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки не вказано на яких саме рахунках та в яких банківських установах знаходяться грошові кошти боржника.

На підставі наведеного, ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

У Х В А Л И Л А :

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

В іншій частині в задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити на виконання до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для реєстрації обтяження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяН. В. Неганова