Справа № 214/3784/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2016 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судд ОСОБА_1,

при секретареві Євтушенко В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменьшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про змінення розміру стягненних аліментів на утримання спільного сина з відповідачем, на якого рішенням суду від 15.09.2008 року стягнуто аліменти в розмірі 1/ 4 частини. На цей час у позивача народився син ОСОБА_5, 2011 року . Дитина хвороблива, потребує догляду, дружина позивача не працює, тому просить зменшити розмір аліментів до 1/ 6 частини

Представник позивача позов підтримав та зазначив на те, що у позивача народився син, він хворобливий, потребує догляду, єдиним годувальником родини є позивач, тому є підстави для зменшення розміру аліментів до 1/ 6 частини.

Відповідач з позовом не погодилась та вказала на те, має спільного сина з позивачем, дитина з народження дуже хвороблива, має хворобу серця, зору, астму. Лікування сина потребує значних коштів, ці витрати є постійними, також вона несе витрати на освіту дитини. Витрати які вказав позивач явно завищені, вона працює разом з ним та може оцінити вартість харчування. Заперечує проти зменшення розміру аліментів.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити предявлені позовні з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням суду від 15.09.2008 року позивач сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 1/ 4 частини доходу., що підтверджується довідками з місця роботи позивача (а.с. 11-12.)

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина та інші обставин, що мають істотне значення.

За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них.

Судом встановлено, що з часу винесення судом рішення, у відповідача народилась дитина у 2011 році, тому його матеріальне становище погіршилось, суд враховує, що обидві дитини позивача хворобливі, що несе за собою додаткові витрати, які мають обоє батьків.

В зв»язку з наведеним суд вважає, що судом позов має бути задоволено частково, зменшивши розмір аліментів, які стягуються з позивача до 1/ 5 частини доходу щомісяця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зменьшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відкликати виконання судового рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.09.2008 року № 2-3860/08.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не брали участь у справі, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г. Ковтун