Головуючий суду 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Доповідач - Романченко В.О.
Справа № 2/1214/624/2012
Провадження № 22ц/782/316/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого: Романченка В.О.

суддів: Дронської І.О., Карташова О.Ю.

за участю секретаря: Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 29 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ "ВіЕйБі Банк")в особі Луганського відділення №91 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору № 1/2/2008 від 09.01.2008 року, виданий кредит відповідачу ОСОБА_2 на споживчі цілі в сумі 56000грн. в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину цього договору, кредит наданий на придбання автотранспортного засобу марки Samand, модель LХ на строк користування по 08 січня 2013 року зі с платою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних та за обслуговування кредиту встановлена щомісячна плата в розмірі 72,80 грн., що становить 0,13% від суми кредиту .

Відповідно до умов кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем в порядку та строки, встановлені згідно з графіком повернення кредиту та плати процентів. Відповідачем порушені умови кредитного договору.

Станом на 16.02.2012 року заборгованість за кредитним договором складає 27970,84 грн.: сума заборгованості за кредитом 21982,08 грн., сума заборгованості за відсотками - 1019,78 грн., комісія за РО -145,60, сума плати за пропуск платежів - 4823,38 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань, взятих відповідачем перед позивачем за кредитним договором, а також в забезпечення можливих неустойок та штрафних санкцій у розмірах та випадках передбачених кредитним договором, та інших платежів, між банком та ОСОБА_2 09.01.2008 року було укладено договір застави з додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені у майбутньому і, що складають невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 1.1.2 договору застави, відповідач передав позивачу, в заставу автотранспортний засіб марки Samand, модель LХ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Одночасно 09.01.2008 року у забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за яким поручитель ОСОБА_4, добровільно взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2 , які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань , незалежно від отримання або неотримання вимоги про погашення кредиту.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 29 листопада 2012 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 27 970, 84 грн.; звернуто стягнення на предмет застави відповідно до договору застави: автомобіль марки Samand; вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції під час розгляду цієї справи дані вимоги закону у повній мірі виконані не були.

Постановляючи рішення про задоволення позову ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд першої інстанції виходив із того , що у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредиту, процентів за користування ним, суму заборгованості за даним договором слід стягнути в солідарному порядку з позичальника та поручителя. Однак, із таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції доводив, що позивач фактично збільшив розмір процентів за кредитним договором в односторонньому порядку без його згоди і переукладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що враховуючи підвищення облікової ставки Національного банку України та у відповідності до умов кредитного договору № 1/2/2008 від 09 січня 2008 року банк змушений ініціювати підвищення процентної ставки за вищезазначеним Договором до 25 % річних, починаючи з 14 листопада 2008 року (.а.с.40).

Виходячи зі змісту листа відповідача ОСОБА_2 від 22.12.2008 року адресованого на адресу позивача, відповідач з підвищенням процентної ставки за кредитом не погодився. Та, як стверджував в суді першої інстанції відповідач, що в подальшому оплачував кредит в сумі за старим графіком погашення заборгованості та вважає, що кредит ним погашений у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні, в суді першої інстанції позов також не визнав посилаючись на те, що його як поручителя банк не повідомляв про підвищення процентної ставки.

Представником ОСОБА_5, на підтвердження доводів відповідачів щодо необґрунтованого підвищення процентної ставки позивачем за вищезазначеним Договором до 25%, надано суду апеляційної інстанції заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22.01.2013 року.

Судом апеляційної інстанції було витребувано із вказаного суду та досліджено цивільну справу (у.н. 1214/7931/2012; н.п. 2/415/165/13) за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за договором і зобовязання до проведення перерахунку, 3-я особа - ОСОБА_4, з якої вбачається наступне.

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22.01.2013 року позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки задоволено; визнано незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №1/2/2008 укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №1/2/2008 укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», згідно умов договору виходячи із 15% річної ставки (а.с. 33-34).

31.01.2013 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» отримано копію рішення суду (а.с. 36) та оскаржено не було.

Заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22.01.2013 року відповідно до процесуального закону набрало законної сили.

На підставі ухвали апеляційного суду, відповідно до зазначеного вище рішення суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Луганського відділення №91 здійснило розрахунок заборгованості станом на 11.07.2012 року за кредитним договором №1/2/2008 укладеним 09 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виходячи із 15% річної ставки, відповідно до якого у ОСОБА_2 відсутня заборгованість перед позивачем (т. а.с. 204-205).

У зв'язку з наведеним, є безпідставними позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ "ВіЕйБі Банк")в особі Луганського відділення №91 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Тому, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 29 листопада 2012 року, як постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права, відповідно до ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 29 листопада 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ "ВіЕйБі Банк")в особі Луганського відділення №91 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: