Справа №751/6444/16-ц
Провадження №2/751/914/16
Рішення

Іменем України

19 липня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_4, до Територіального центру соціального обслуговування, треті особи Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні житлом та стягнення моральної шкоди,

встановив:

15 червня 2016 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_4, звернулась до суду з цивільним позовом до Територіального центру соціального обслуговування, третя особа Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в якому просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні власним житлом шляхом позбавлення відповідача права заходити до їхнього житла в квартиру АДРЕСА_1 та припинити дію договору про надання соціальних послуг, як незаконного, тому що ОСОБА_3 не проживає самотньо; стягнути з відповідача за нанесення моральної шкоди 20000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 червня 2003 року її призначено опікуном її недієздатної дочки-інваліда ОСОБА_4 Пояснює, що з грудня 2008 року відповідач уклав з ОСОБА_3 договір про соцобслуговування на надання соцпослуг як одинаку, проживаючому самотньо. Стверджує, що фактично відповідач став незаконно членом їхньої сімї, без погодження з нею, як з опікуном. Відповідач ігноруючи її активно почав виживати її підопічну з єдиного власного житла, провокуючи постійні конфлікти в їхній сімї та чинить інші перешкоди у проживанні її дочки у власній квартирі. Вважає, що ОСОБА_3 не є проживаючим самостійно; вона може надавати йому набагато більшу допомогу, проживаючи в одній квартирі. Зазначає, що ніякої реальної допомоги ОСОБА_3 відповідачем не надається.

Ухвалою суду від 07 липня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Додатково пояснила, що 11 грудня 2008 року до територіального центру з заявою на прийняття на соціальне обслуговування звернувся ОСОБА_3, а наказом відповідача від 26 грудня 2008 року № 38 прийнятий на обслуговування. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід загального захворювання І групи, ветеран війни-учасник бойових дій, ветеран праці, не має двох кінцівок і потребує обслуговування у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги».

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував і просив в його задоволенні відмовити. Пояснив, що свої обовязки соціальні працівники відповідача виконують належним чином і він потребує їхніх соціальних послуг, оскільки є інвалідом першої групи і одинокою особою.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надійшла заява (а.с. 34), в якій просили розгляд справи проводити без участі представника управління.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 2000 року № 30-9960 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в цілому належить на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах. Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради дозволено громадянці ОСОБА_1 управляти нерухомим майном недієздатної ОСОБА_4 1/2 частиною квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_1 призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10 червня 2003 року № 107 (а.с. 35, 37).

Між Територіальним центром соціального обслуговування та ОСОБА_3 укладено Договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) непрацюючого громадянина з ІV групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома, за яким одинокий непрацездатний гр. ОСОБА_3 прийнятий на обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома, який було переукладено та пролонговано до 04.01.2017 року (а.с. 41-44).

Згідно п. 2.2. вказаного договору територіальний центр відповідно до заяви, медичного висновку, карти індивідуальних потреб та Положення про територіальний центр і Положення про відділення соціальної допомоги вдома зобовязується здійснювати соціально-побутове-обслуговування гр. ОСОБА_3 та надавати йому безкоштовно наступні соціальні послуги: купівля та доставка продовольчих, промислових товарів; доставка медикаментів; супроводження до установ; прибирання приміщень; прибирання подвіря; винос сміття; заготівля овочів; доставка преси, поштової кореспонденції; читання преси, посилання листів; сплата за комунальні послуги.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має інвалідність, група І33-1, ступінь індивідуальної потреби в наданні соціальної послуги догляду вдома: ІV; сімейний стан: розлучений (а.с. 26).

Згідно п. 5 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні служби - підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання, а також громадяни, що надають соціальні послуги особам, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги.

Статтею 2 Закону України «Про соціальні послуги» встановлено, що основними засадами надання соціальних послуг є: сприяння особам, що перебувають у складних життєвих обставинах, які вони не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей; попередження виникнення складних життєвих обставин; створення умов для самостійного розвязання життєвих проблем, що виникають.

У відповідності до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги державними та комунальними суб'єктами, а також іншими суб'єктами, що надають соціальні послуги із залученням бюджетних коштів, в обсягах, визначених державними стандартами соціальних послуг, безоплатно надаються громадянам, які не здатні до самообслуговування у зв'язку з похилим віком, хворобою, інвалідністю і не мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальні послуги» передбачено, що для отримання соціальних послуг, що надаються державними та комунальними субєктами, особа, яка їх потребує, має звернутися з письмовою заявою до місцевого органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, 1/2 частина якої належить йому на праві власності, разом з дочкою ОСОБА_4, яка є власником іншої половини вказаної квартири та за станом свого здоровя потребує стороннього догляду, і опіку над нею здійснює ОСОБА_1; ОСОБА_3 розлучений, доказів наявності інших рідних ОСОБА_3, які б мешкали в м. Чернігові і повинні забезпечити йому догляд і допомогу, суду не надано; ОСОБА_3 є інвалідом загального захворювання І групи, ветеран війни-учасник бойових дій, ветеран праці, не має двох кінцівок; ОСОБА_3 звернувся до відповідача в установленому законом порядку з заявою про прийняття його на надомне обслуговування відділенням соціальної допомоги і таке обслуговування йому надано у відповідності до укладеного договору; претензій щодо наданих йому соціальних послуг ОСОБА_3 не має. Отже, ОСОБА_3 має потребу в надомному сторонньому догляді та наданні інших соціальних послуг безпосередньо в квартирі, що надаються компетентними органами та організаціями. Враховуючи, що рідні та близькі, проживаючі в м. Чернігові, які можуть надати таку допомогу, у ОСОБА_3 відсутні, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і відмовляє в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача усунути перешкоди в користуванні власним житлом шляхом позбавлення відповідача права заходити до їхнього житла в квартиру АДРЕСА_1 та припинити дію договору про надання соціальних послуг, як незаконного, тому що ОСОБА_3 не проживає самотньо.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи не вбачається протиправності в діях відповідача щодо надання ОСОБА_3 послуг з соціального обслуговування, а також порушенням працівниками відповідача прав та законних інтересів ОСОБА_1 та її підопічної ОСОБА_4, а тому вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. задоволенню не підлягають як такі, що належним чином не підтвердженні доказами, не доведено факт завдання моральної шкоди, не обґрунтовано розмір відшкодування завданої моральної шкоди не доведена вина відповідача в її завданні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко