Справа № 585/4434/16-ц
Номер провадження 2/585/1262/16
У Х В А Л А

14 грудня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого суді - ОСОБА_1,

при секретарі Салій О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Роменська районна державна адміністрація Сумської області про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання

в с т а н о в и в:

14 грудня 2016 р. суддя Глущенко Є.Д. заявила самовідвід по вказаній справі, який мотивувала тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 р. задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа служба в справах дітей Роменської районної державної адміністрації про визнання незаконним утримання дитини на території України, повернення її за постійним місцем проживання.

Справа вирішена відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 р. (Гаазька Конвенція), суть якої полягає в тому, що один із батьків не має права одноосібно приймати рішення про зміну місця проживання дитини або переміщення дитини на необмежений час у інше місце, зокрема вивозити її в іншу державу або не повертати дитину до держави її постійного проживання.

При прийнятті цього рішення питання про відібрання дитини від матері судом не вирішувалася, а отже вона сама має вирішувати, їхати з дитиною до Туреччини, де вона має власне житло, чи залишатися в Україні.

Рішення про повернення народженої в Україні поза шлюбом дитини до Турецької республіки є правовим наслідком добровільних дій матері відносно свого хлопчика, зокрема: вона добровільно записала батьком дитини іноземця, добровільно проживала з ним в м. Словянськ, в подальшому добровільно виїхала з ним за кордон, де дитина навчалася в 1 та 2 класах і повинна була у вересні 2016 р. навчатися у 3 класі приватного навчального закладу м. Анталія. З 2013 р. дитина набула громадянства Туреччини. Крім того, вирішальне значення стосовно дитини має рішення іноземного суду, яким дитину передано під опіку батька, а матері дозволені лише години та дні побачення. З цим вона погодилася, переслідуючи мету набуття спадкових прав дитиною, про що і пояснила в судовому засіданні. За наявності таких фактів, вона в подальшому одноосібно, без згоди батька прийняла рішення про зміну місця проживання дитини, про неповернення дитини та оформила в 1 клас школи с. Рогинці Роменського району.

Вказана справа набула великого розголосу.

При цьому були встановлені факти морально-психологічного впливу на прийняття подальших судових рішень в так званих зібраннях громади, погрозах, упереджених матеріалів ЗМІ, що сприймаються суддею як тиск та втручання в діяльність судді.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід, вбачає підстави для його задоволення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України з огляду на зазначене.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20, ст. ст. 23-24 ЦПК України,

у х в а л и в:

Задовільнити самовідвід судді Глущенко Євгенії Данилівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа Роменська районна державна адміністрація Сумської області про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Справу передати керівнику апарату суду для вирішення питання автоматичного перерозподілу вказаної справи для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис -

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_1