Справа №303/3161/16-ц
2/303/1603/16 ряд.стат.звіту №38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В.О. при секретарі Глеба Е.І.

з участю : позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Мукачівської державної нотаріальної контори Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області про визнання правочину недійсним.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Мукачівської державної нотаріальної контори Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області про визнання правочину недійсним.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_6, який був власником будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку вона проживала з народження і до 2014 року. В 2015 році вона намагалася оформити право власності на вказаний будинок як спадкоємець першої черги, після чого дізналася, що право власності на будинок зареєстровано на відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/3 частки на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. Дані свідоцтва видані з грубим порушенням чинних норм, оскільки вона проживала в спірному будинку після смерті батька, вступила у володіння, вела господарство, сплачувала комунальні послуги і в силу ст. 1268 ч.3 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. У зв»язку з цим просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, виданих на ім»я відповідачів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, оскільки успадкувала 1/3 частки спірного будинку як спадкоємець першої черги після смерті свого батька ОСОБА_7.

Представник відповідача Мукачівської державної нотаріальної контори Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, заперечення відповідачки ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_6, що підтверджується належними доказами: свідоцтво про народження, видане повторно серії НОМЕР_1 (а.с. 11), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 12-13).

Згідно Довідки № 2148 від 31.07.2012 року домоволодіння АДРЕСА_1 належало на праві особистої власності ОСОБА_6 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданного повторно 27 червня 2012 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна станом на 09.05.2016 року будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності: 1/3 - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії та ноимер 2-335; 1/3 - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-336, 1/3 - ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 2-334 (а.с. 8-10).

З копії надоного Мукачівською державною нотаріальною конторою Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2014 року вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку в АДРЕСА_1, що належав батьку спадкодавця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_7, який прийняв спадщину, але не оформив її та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а спадкоємцями є відповідачі: дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_10, донька ОСОБА_7 - ОСОБА_2, син ОСОБА_7 - ОСОБА_3 (а.с. 50).

Тобто, відповідачі по справі: ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_3 набули право власності по 1/3 частки на спірний будинок після смерті ОСОБА_7 (свого чоловіка та батька відповідно).

В свою чергу з копії Заповіту від 29 жовтня 1981 року, складеного ОСОБА_6 (батьком позивачки) вбачається, що останній все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів гр. ОСОБА_7 (а.с. 49).

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року та абзацу 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року /до 1 січня 2004 року/ застосовується чинне на той час законодавство , зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини , кола спадкоємців за законом тощо.

Отже , враховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 відкрилася 20 вересня 2000 року, то процедура прийняття спадкоємцями цієї спадщини регулюється нормами ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 534 ЦК УРСР встановлювала, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Тобто, ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, скористався своїм правом, передбаченим ст. 534 ЦК УРСР і склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_7, який прийняв у спадщину будинок АДРЕСА_1, але не отримав свідоцтва, що не позбавляє його прав власника. Оскільки, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 теж помер і після його смерті відкрилась спадщина, то відповідачі в силу ст. 529 ч. 1 ЦК УРСР як спадкоємці першої черги, на законних підставах отримали свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька. Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст.524, 529, 534 ЦК УРСР, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Мукачівської державної нотаріальної контори Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області про визнання правочину недійсним - відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.О.Монич