Справа № 192/2359/16-ц
Провадження № 2/192/400/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01 жовтня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що Військовою сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області було зроблено актовий запис за №9. Мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачкою не склалися. Вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини припинені з 2002 року, проживають окремо.

Позивач вважає, що їх сімя з відповідачкою розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства.

Спір про розподіл майна, місце проживання дитини та її утримання відсутній.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 22 липня 2016 року не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 22 липня 2016 року не зявилася, згідно поданої заяви просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с.18-19).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 1999 року, який зареєстрований Військовою сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.8), в період якого у них народилася спільна дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з 2002 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Спір про розподіл спільного майна, місце проживання та утримання дитини відсутній.

Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2002 року та до цього часу не поновили їх, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.18).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).

Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 01 жовтня 1999 року Військовою сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №9.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина