пр. № 2/759/1164/16
19 вересня 2016 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,
У листопаді 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усунути перешкоди у ? користуванні ОСОБА_3 приміщеннями житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту на вказаний будинок, а саме: кухнею 2-1/10,1 кв.м.; житловою кімнатою 2-1/7,3 кв.м.; житловою кімнатою 2-2/15,9 кв.м.; кухнею 2-4/3,2 кв.м., а також надвірними будівлями, які є у фактичному користуванні та розташовані на земельній ділянці площею 0,0438 Га, належній на праві власності ОСОБА_3, шляхом виселення відповідачів з зазначеного житлового приміщення, аргументуючи тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 19.11.1994 ОСОБА_9 подарувала позивачу ? долю житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд. Залишок домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2011. На той момент як позивач став співвласником у зазначеній частині проживали позивачі, з усної згоди попереднього власника. Надалі позивач відповідачам також усно надав безстрокову згоду на тимчасове користування належну йому на праві приватної власності частину будинку. На постійні вимоги з боку позивача про звільнення частини будинку відповідачі не реагують, а тому він змушений звернутися до суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення права власності позивача.
Представник відповідача ОСОБА_8 у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що відповідачами не чиняться перешкоди позивачу. Позивач сам не бажає розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Відповідач ОСОБА_4 явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується поштовим повідомленням, заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки представника суд не повідомила.
Третя особа ОСОБА_5 у судові засідання не з'являлася, повідомлялася належним чином, пояснень щодо позовним вимог не надіслала.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 19.11.1994 ОСОБА_9 подарувала позивачу ? долю житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд (а.с. 114).
Друга частина домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2011.
Згідно довідки Форми №3 в спірному будинку зареєстрована донька позивача ОСОБА_6 (а.с. 4).
У відповідності до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2015 було встановлено порядок коритсування домоволодінням між співвласниками (а.с. 9).
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що є донькою позивача, у зазначеному будинку була декілька разів ще у дитинстві, за останні роки жодного разу у спірному будинку не була, всі відносини які існують між сторонами їй відомо зі слів батька.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні представник позивача будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод та протиправного проживання відповідачів в будинку, суду не надав.
З урахуванням того, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не підтверджені в залі судового засідання належними доказами, вони задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 391 ЦК України, ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 116 ЖК України; ст.ст 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, суд
У позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: