Справа № 350/979/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2603/2016
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
У Х В А Л А

16 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Девляшевський В.А., ознайомившись із апеляційною скаргою ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Рожнятівського районного суду від 23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рожнятівського районного суду від 23 листопада 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_2. Постановлено визнати недійсним договір фінансового лізингу №004577 від 29.09.2016 року та стягнути з ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 000 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» подав апеляційну скаргу.

Справа підлягає поверненню суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, розглянувши позов, який містить немайнові та майнові вимоги, не вирішив питання розподілу судових витрат у справі.

Як вбачається із змісту позовних вимог та матеріалів справи позивач у справі - ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору згідно ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року встановлено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Розміри ставок судового збору за подання позовної заяви майнового та немайнового характеру передбачені п.1.1 та 1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Таким чином, з врахуванням ч.3 ст. 88 ЦПК України, загальний розмір судового збору, який підлягав сплаті відповідачем, становить 1102,40 грн.

Враховуючи вищенаведене, суду першої інстанції необхідно достягнути з відповідача- ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

У відповідності із ст. 220 ЦПК України названий недолік може бути усунутий судом, що ухвалив рішення шляхом ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин справу слід повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Справу за апеляційною скаргою ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Рожнятівського районного суду від 23 листопада 2016 року повернути суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме - ухвалення додаткового рішення в строк до 03 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ.А. Девляшевський