АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-177/2006Головуючий у 1-й інстанції Данилевич Н.А.
Провадження № 22-ц/789/859/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - ОСОБА_1 та його

представника - ОСОБА_2,

представника Чернихівецької сільської

ради ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її

представника - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області та ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області про встановлення права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2006 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Чернихівецької сільської ради про встановлення права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтовувала тим, що 29 лютого 1992 року померла її бабуся - ОСОБА_6, якій на праві власності належав будинок, що розташований по вул. Грушевського, 22 в с. Чернихівці, Збаразького району. 27 травня 1989 року ОСОБА_6 склала заповіт, по якому все своє заповіла на неї ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_6 не змогла оформити спадщину, у зв'язку з тим, що спадкодавця не мала правоустановлюючих документів на житловий будинок, що належав їй на праві власності.

Рішенням Збаразького районного суду від 22 березня 2006 року вирішено:

"Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на цілий житловий будинок по вул. Грушевського,22 в с.Чернихівці, Збаразького району в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 29 лютого 1992 року в с. Чернихівці, Збаразького району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Збаразького районного суду від 22 березня 2006 року скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, мотивуючи тим, що суд не зясував фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджується належними та допустимими доказам. Зокрема, суд не дав належної оцінки тим обставинам, що заповіт складено ОСОБА_6 Зофією Федорівною на ОСОБА_4, а з позовом звернулась позивачка Касьян про визнання права власності за заповітом, після смерті ОСОБА_6. Також у довідці Чернихівської сільської ради, на яку суд зіслався в судовому рішенні, були неправдиві дані, що призвело до невірного встановлення фактичних обставин справи.

В апеляційній скарзі Чернихівецька сільська рада просить рішення Збаразького районного суду від 22 березня 2006 року скасувати з мотивів, що аналогічні мотивам, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та Чернихівецької сільської ради до задоволення не підлягають.

Згідно частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що 27 травня 1989 року ОСОБА_7, жителька с. Чернихівці, Збаразького району, Тернопільської області, склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що їй належатиме на день смерті, заповіла ОСОБА_4, що стверджується примірником заповіту, складеного в Чернихівецькій сільській раді, реєстр №4.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом РАЦС Збаразького районного управління юстиції, 07 грудня 2005 року, серії 1-ИД №018965, ОСОБА_6 померла 29 лютого 1992 року в с.Чернихівці.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є спадкоємцем по заповіту ОСОБА_6.

До цього висновку суд прийшов на підставі довідки Чернихівецької сільської ради від 30 січня 2006 року №441 про те, що ОСОБА_6, яка померла 29 лютого 1992 року, на праві власності належав житловий будинок №22 по вул. Грушевського в с. Чернихівці. Спадкоємцем даного житлового будинку згідно заповіту є внучка померлої - ОСОБА_4.

Апеляційний судом встановлено, що ОСОБА_1, який подав на рішення суду апеляційну скаргу, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 21 січня 2015 року купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: хлів, хлів, підвал, огорожа, ворота, колодязь, що знаходиться по вулиці Грушевського №22, в с. Чернихівці, Збаразького району Тернопільської області.

Житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:002:0212.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу ОСОБА_9, 12 квітня 2011 року , реєстраційний номер даного об'єкта: 24.

Житловий будинок, на який рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_4, розташований також по вул. Грушевського, 22 в с.Чернихівці, Збаразького району, без зазначення земельної ділянки, на якій він фактично розташований і не зареєстрований органами державної реєстрації.

Отже, житловий будинок, право власності на який визнано за ОСОБА_4 та житловий будинок набутий апелянтом ОСОБА_1 у власність за договором купівлі продажу, - це різні об'єкти нерухомості, які значаться за однією адресою: вул. Грушевського, 22 в с.Чернихівці, Збаразького району.

Ці обставини ствердили сторони в судовому засіданні, надавши суду апеляційної інстанції відповідні докази.

Так згідно плану садиби за 1971 рік на земельній ділянці ОСОБА_10, площею 900 кв.м. було розташовано два будинки: №9, який підлягав зносу та житловий будинок № 1, на місці якого був збудований новий, що стверджується поясненнями сторін та свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби, зареєстрованого виконкомом ОСОБА_11 народних депутатів 15 серпня 1975 року.

Як пояснили сторони в судовому засіданні предметом спадкування ОСОБА_4 був житловий будинок за №9, який підлягав зносу.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 21 січня 2015 року, житловий будинок №9 не був об'єктом продажу та не включений в план даного будинковолодіння.

З пояснень ОСОБА_1, викладених в апеляційній скарзі та його пояснень в суді апеляційної інстанції вбачається, що він фактично не має претензій майнового характеру до ОСОБА_4, однак присвоєння однієї адреси різним будинкам створює незручності у їх користуванні.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що право ОСОБА_1 на будинковолодіння придбане ним за договором купівлі-продажу не порушується оскаржуваним рішенням суду.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення вимог закону при його ухваленні апеляційний суд до уваги не бере, оскільки не встановлено порушення його законних прав та інтересів, що випливають з договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду за його апеляційною скаргою не має.

З цих же підстав слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги Чернихівецької сільської ради, не встановлено прав апелянта чи інших осіб на будинок, що розташований на території Чернихівецької сільської ради, право власності на який визнано судом з ОСОБА_4, і, іншими особами не заявлялись.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Чернихівецької сільської ради та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня 2006 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: