Єдиний унікальний номер 235/6674/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2224/2016
Головуючий в 1 інстанції: Данилів С.В.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.,

за участю секретаря: Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів.

З зазначеною ухвалою не погодився ПАТ КБ «Приватбанк» та подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та та постановлення нової про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності ( а.с. 81-84).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.85-86).

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не з'явились, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За загальними правилами підсудності позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням (ч.2 ст. 109 ЦПК України).

Процесуальним законодавством також передбачена підсудність за вибором позивача, тобто альтернативна підсудність.

Відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Частиною 1 ст. 122 ЦПК України, визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

У ч.4 ст. 122 ЦПК України, зазначено, що питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі суддя першої інстанції виходив з того, що дана позовна заява підсудна Красноармійському міськрайонному суду Донецької області, відповідає вимогам ст.ст. 118, 119, 120 ЦПК України, а подані матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі.

У п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правил загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правил альтернативної підсудності (стаття 10 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме - паспорту виданого на ім'я ОСОБА_1, серія НОМЕР_1, виданого Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 08 лютого 1996 року, з 14 грудня 2001 року позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4) на час звернення з даним позовом до суду першої інстанції.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, вбачається, що предмет позову виникає з захисту прав споживача, які виникли між позивачем (як споживачем послуг) та відповідачем (як надавачом послуг), тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відкриття провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги, що на данні правовідносини не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначає за мету створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем.

Проаналізувавши обставини справи та наведені норми права, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не вказують на наявність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.О. Тимченко

Судді: І.О. Дундар

О.І. Корчиста