Справа № 158/1367/16-ц
Провадження № 2/0158/491/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

19 липня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Костюкевича О.К.,

секретаря Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ківерці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», будучи правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у розмірі 14400 доларів США строком до 25.07.2017 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом. Цього ж дня було укладено додаткову угоду до даного договору.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання щодо повернення кредиту порушив, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22.06.2016 року становить 5417 доларів США та 13495,99 грн. пені, просить стягнути із відповідача 5417 доларів США - суму заборгованості за кредитом та відсотками, 13495 грн. 99 коп. пені разом із понесеними судовими витрати в розмірі 2225 грн. 08 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній було надано кредит у розмірі 14400 доларів США строком до 25.07.2017 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом (а.с. 13-15). Цього ж дня було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору (а.с. 16-17). 20.02.2009 року - додаткову угода № 2.

Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк (термін).

В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит не погашений та не сплачені відсотки за його користування.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості станом на 22.06.2016 року становить 5 417 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 19.07.2016 року - 134 648 грн. 12 коп., з яких заборгованість за кредитом - 5 251, 42 доларів США (що еквівалентно - 130 532 грн. 37 коп.), заборгованість за відсотками - 165,58 доларів США (що еквівалентно 4 115 грн. 75 коп.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 13 495 грн. 99 коп. (а.с. 23-30).

Розділом 12 кредитного договору та в силу ст. 1052 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до абз. 2, 6 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України), частина третя статті 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», у ст. 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.

Із системного аналізу викладених вище положень законодавства вбачається, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просив стягнути заборгованість у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

При цьому, положення ч. 2 ст. 192 ЦК України та ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки, в зазначеному випадку пені, яка стягується в іноземній валюті з переведенням в українську за курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконав, має борг за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 5 251, 42 доларів США кредитної заборгованості, 165,58 доларів США заборгованості за відсотками та 13495 гривень 99 копійок пені.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 2225 грн. 08, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 510, 526, 533 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 0 від 25.07.2007 року в сумі: 5417 (п'ять тисяч чотириста сімнадцять) доларів США кредитної заборгованості та заборгованості за відсотками та 13 495 (тринадцять тисяч чотириста дев'яносто п'ять) гривень 99 копійок пені.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в сумі 2225 (дві тисячі двісті двадцять п'ять) гривень 08 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич