Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ковей Л.В.

при секретарі судового засідання Метьолкіной Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

27.07.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В заяві заявниця зазначає, що 17 березня 2016 року померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася с. Новоселківка, Марїнського району, Донецької області і похована на цвинтарі м. Донецьк. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 57 від 17 березня 2016 року виданого центром первинної медикосанітарної допомоги № 7 м. Донецьк. Причиною смерті є хронічна судино мозкова недостатність, центральний атеросклероз 3 стадії з гіпертензією 167.27.

Заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання спадщини.

Заявниця в судове засідання не зявилася, але в заяві зазначила, що просить розглянути у її відсутність, на задоволенні заяви наполягає.

Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника з прийняттям рішення на розсуд суду, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність заявника ОСОБА_1 та представника зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції.

Заслухавши свідчення свідка, дослідивши письмові докази по справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду свідчила, що з заявницею ходила до одного класу, тому добре знає і заявницю і її матір ОСОБА_2, так як постійно підтримувала і підтримує дружні стосунки з заявницею по справі. Достовірно суду свідчила, що ОСОБА_2 померла 17.03.2016 року в м. Донецьк і похована на цвинтарі м. Донецьк і не довіряти свідченням свідка у суду підстав не має.

Судом встановлено, що заявниця є донькою ОСОБА_2, яка померла 17 березня 2016 року у м. Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про народження імя ОСОБА_1, де в графі мати зазначено ОСОБА_2, що є наявним у справі і свідченнями свідка ОСОБА_3

З копії дублікату медичного свідоцтва про смерть № 57 від 17 березня 2016 року виданого центром первинної медикосанітарної допомоги № 7 м. Донецьк. Причиною смерті є хронічна судино мозкова недостатність, центральний атеросклероз 3 стадії з гіпертензією 167.27, що є наявним у справі.

Доводи заявниці про те, що вона зверталася до відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, підтверджуються листом № 03.2-25/2322 від 07.06.2015 року, що є наявним у справі і заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про смерть і запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасом не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк, на території якого померла ОСОБА_2. Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть є недійсними та не створюють правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Реалізувати своє право на отримання спадщини на території України заявниця не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть матері в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт її смерті є недійсними через те, що виданий незаконним органам.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За таких обставин, оскільки заявниця фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 10,11 60, 62, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с. Новоселківка, Марїнського району, Донецької області, що настала 17 березня 2016 року в м. Донецьк, у звязку з хронічною судино мозковою недостатністю, центральний атеросклероз 3 стадії з гіпертензією 167.27.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/3856/16-ц, № 2-о/221/718/2016 в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя: Л.В. Ковей