Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1502/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

13.07.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої судів Франко В.А.,

суддів : Письменного А.О., Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року Публічне Акціонерне Товариство «Альфа Банк» (Далі ПАТ «Альфа Банк», банк) звернувся з позовом, до ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 735002,23 грн., а саме: за кредитом 136566,45 грн., по відсотках - 54511,64 грн., пеня 543924,14 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Остаточно просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість в сумі 271 482,95 грн., а саме: за кредитом 255 974,83 грн., по відсоткам 15 508,12 грн. А також стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість в сумі 1 409 381,29 грн., а саме: по відсоткам 88 129,96 грн., пені 1 321 251,33 грн. та судові витрати в сумі 3654 грн. (т. 1 а.с.202-206).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2015 року залучено до участі по справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 (т. 1 - а.с.218).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2016 року позов ПАТ «Альфа Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 ( на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість в сумі 1 409 381,29 грн. та судові витрати в сумі 3654,00 грн.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог відносно нього.

Зазначає, зокрема, що судові спори з ПАТ «Альфа банк» підлягають вирішенню в Постійному Третейському суді при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» відповідно до умов кредитного договору між ним та позивачем.

Окрім того, справа вже була предметом розгляду третейським судом 22 квітня 2011 року і було по даному рішенню відкрито виконавче провадження та вилучений у нього автомобіль в рахунок погашення кредитної заборгованості. Також суд неогрунтовано залучив його у справі, як співвідповідача. Ухвалу про залучення його у якості віповідача суд не оголошував, а він, ОСОБА_3 не отримував цю ухвалу у письмовому вигляді.Зазначає також, що з нього вже було стягнуто пеню 22 квітня 2011 року за останні 6 місяців.

Не зрозуміло скаржнику, з якого часу була обрахована пеня, яка з нього стягнута в сумі 1 321 251,33 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 адвокат Голованов О.П. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Зазначив , зокрема, що за виконавчим листом, який був виданий на підставі рішення постійно діючого Третейського суду від 22.04.2011 року було відкрито виконавче провадження Дарницьким Відділом ДВС у м. Києві та вилучено автомобіль у відповідача на погашення кредитної заборгованості. А тому суд безпідставно стягнув пеню і відсотки з його поручителя.

Окрім того, представник відповдача вважає, що позов було подано з пропуском трирічного строку, так як рішення третейського суду було ухвалено 22.04.2011 року.

Представник ПАТ «Альфа Банк» Луньова А.Г., заперечила проти апеляційної скарги, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції. Суду пояснила, що пеня стягується лише за один календарний рік (з липня 2014 року по червень 2015 року) у відповідності до п. 3,4 умов кредитного договору. Строк позовної давності не пройшов. Їй не відомо чи був вилучений автомобіль в погашення заборгованості. Оскільки змінилось законодавство і третейський суд наразі не може вже розглядати справи про стягнення кредитної заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.. 303 ЦПК України, розглянувши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Встановлено, що 03.04.2008 р. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа - ОСОБА_3, уклали кредитний договір № 490061857 (а.с. 5-8).

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати боржнику кредит у сумі 20718,80 доларів США.

Згідно умов договору, боржник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з умов договору 3.04.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» також уклало договір поруки з ОСОБА_4 № 490061857-II. (а.с.9-11)

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши боржнику, кредит у сумі 20718,80 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника.

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 р. було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».(а.с.17-18).

У порушення умов Договору, боржник, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.06.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 12148,31 дол. США, що за курсом НБУ на 03.06.2014 року складає 255974,83 грн., за відсотками 4918,56 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 103638,08 грн.

Станом на 03.06.2015 року розмір неустойки становить: пеня 154548,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 3256468,16 грн.

Пеня за 12 місяців перед зверненням кредитора до суду становить 62705,27 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1321251,33 грн. (.с.207).

Встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22 квітня 2011 року було стягнуто заборгованість з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» станом на 03.12.2010 р., яка складала: по тілу - 109 574, 70 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на дану дату (03.12.2010 р.) складало 13800, 34 долара США; по відсоткам: 5843, 85 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на дану дату складало 736 долара США; по пені 2615, 12 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на дану дату складало 329, 36 долара США. (т. 1 а.с. 172-175, т. 2 а.с. 37).

З грудня 2010 року по 08.06.2011 р. відповідачем ОСОБА_3 по тілу кредиту було проплачено 548, 96 + 270,31 + 420, 87+ 130,62+ 281, 27 дол. США = 1652, 03 дол. США.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог відносно поручителя ОСОБА_4 суд першої інстанції зазначив, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся лише у травні 2014 року, а рішення Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» ухвалено 22 квітня 2011 року, то у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя позовні вимоги до ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

І в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Посилання скаржника та його представника на ту обставину, що строк позовної давності сплинув і банк безпідставно звернувся з позовом не відповідає дійсності, не ґрунтується на доказах.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, останній платіж по оплаті тіла кредиту був здійснений відповідачем ОСОБА_3 08.06.2011 р. в сумі 281,27 дол. США, а відсотків -18.12.2014 р. в сумі 205,56 дол. США (а.с. 207).

А тому суд обґрунтовано дійшов висновку, що з ОСОБА_3 на користь банку підлягає стягненню заборгованість в сумі 1 409 381,29 грн., яка складається з відсотків 88 129,96 грн. та пені 1 321 251,33 грн.

Відповідно до п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскльки зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог статтей 526, 599 ЦК.

Посилання в апеляційній скарзі та поясненнях представника Голованова О.П. на ту обставину, що за виконавчим листом, який був виданий на підставі рішення постійно діючого Третейського суду від 22.04.2011 року було відкрито виконавче провадження Дарницьким Відділом ДВС у м. Києві та вилучено автомобіль у відповідача на погашення кредитної заборгованості не ґрунтується на доказах.

В матеріалах справи такі докази відсутні. В ході розгляду справи апеляційною інстанцією такі докази не надавались та не заявлялось клопотання про іх витребування.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Посилання в апеляційній скарзі на ту, обставину, що спори між сторонами у кредитному договорі повинні розглядатись у Постійному Третейському суді при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» відповідно до умов кредитного договору не ґрунтуються на законі.

За таких обставин колегія вважає, що по справі постановлено законне і обґрунтоване рішення. Висновки суду відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.303, 304,307,308,313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3-відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2016 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча суддя : В.А. Франко

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник