У х в а л а

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Леванчука А.О.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 04 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 22 грудня 2011 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» (далі - ПАТ «Миронівський хлібопродукт») було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-11-8743, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2. 16 вересня 2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного вище автомобіля, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На підставі заяви страхувальника ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатила страхове відшкодування у розмірі 125 886 грн 78 коп. Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1, було застраховано у відкритому акціонерному товаристві національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 грн, розмір франшизи за полісом - 510 грн.), на адресу якої було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу від 24 липня 2014 року № 707АПС. У зв'язку із несплатою страховою компанією вказаних коштів, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» коштів у розмірі 49 490 грн.

Позивач зазначав, що різниця між страховим відшкодуванням і лімітом страхового відшкодування за страховим полісом становить 76 396 грн 78 коп. і вказана сума підлягає стягненню з відповідача як особи винної у заподіянні збитків, при цьому до страховика перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути на його користь з відповідача грошові кошти у розмірі 76 396 грн 78 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04 березня 2016 року рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 76 369 грн 78 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

За змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Судами встановлено, що 22 грудня 2011 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ПАТ «Миронівський хлібопродукт» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-11-8743, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 14-20).

16 вересня 2012 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 (а. с. 26).

ПАТ «Миронівський хлібопродукт» звернулося до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 29, 30).

04 грудня 2012 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі висновку експертизи № 12/186 складено страховий акт № ДККА-20514 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього (а .с. 32, 33).

ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило ПАТ «Миронівський хлібопродукт» страхове відшкодування у розмірі 125 886 грн 78 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 05 грудня 2012 року № 16143 (а. с. 60).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» стягнуто 49 490 грн на відшкодування майнової шкоди (виплати страхового відшкодування).

Цивільна відповідальність транспортного засобу марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_3, на час ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», згідно з полісом № АВ/5580802 (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн, розмір франшизи за цим полісом - 510 грн).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції й висновків апеляційного суду не спростовують, зі змісту касаційної скарги та матеріалів справи не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

А.О.Леванчук

О.В Ступак