Справа № 604/604/16-ц
Провадження № 2/604/285/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2015 року. Спільних дітей у шлюбі не мають. Подружнє життя у Позивача з Відповідачем не склалося через постійні суперечки та поведінку Відповідача, а тому просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні Позивач просив розірвати шлюб, пояснив, що вже близько тьрьох місяців спільно з Відповідачем не проживають, сімейні відносини між ними відсутні, він втратив почуття любові, ніхто з них не піклується про збереження сімейних відносин, відсутні почуття взаємодопомоги та відповідальності. Категорично заперечував проти надання терміну на примирення.

Відповідач в судовому засіданні проти розірванню шлюбу не заперечувала, однак просила надати час на примирення до вересня 2016 року.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №130215, виданим 05 липня 2016 року повторно Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 25 липня 2015 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Від шлюбу у сторін дітей немає.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сімейні відносини між ними відсутні. Позивач, як і Відповідач, не мають бажання зберегти сімю та подальше перебувати у шлюбі.

Суд розцінює покликання Відповідача на надання терміну на примирення як такі, що не мають на меті збереження шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 107, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області 25 липня 2015 року, актовий запис №47.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сидорак Г.Б.