Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1190/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Ткачук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що після смерті 16 січня 1968 року її батька ОСОБА_2 і 11 грудня 2012 року матері ОСОБА_3 (Снігур, Глинська) Т.А. залишилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Прилиманська.18 с.Вовкове Березівського району Одеської області. У встановлений законом строк вона зверталась до нотаріуса з приводу прийняття цієї спадщини, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, їй було відмовлено в оформленні спадкових прав та запропоновано звернутись до суду. Крім того, також вказує, що після смерті батьків вона вже отримали у власність інше спадкове майно. Оскільки вказаний житловий будинок фактично належав померлим батькам, згідно погосподарської книги відповідача, тому просять задовольнити позов.

Представник відповідача з вимогою позову погодився, заперечень проти її задоволення не має та просить розглядати справу без його участі.

Залучені до участі у справі спадкоємці за законом ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 також з вимогами позову погодились й проти його задоволення теж не заперечують.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1270 та ч.2 ст.1220 ЦК України передбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті особи або оголошення її померлою.

Встановлено, що спірний спадковий житловий будинок фактично належав померлому 16 січня 1968 року ОСОБА_2 і 11 грудня 2012 року ОСОБА_3 (Снігур, Глинська) Т.А., про що свідчать погосподарська книга №16 Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області та її довідка (а.с.18-27).

Після смерті 16 січня 1968 року ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_3 (Снігур, Глинська) Т.А. фактично прийняла спадщину, оскільки залишилась проживати у спірному будинку, володіти й користуватись ним як власним до дня своєї смерті (а.с.5-7).

Той факт, що позивачка, яка зверталась до нотаріуса для прийняття спадщини у встановлений законом строк, та залучені до участі у справі інші учасники процесу є теж спадкоємцями за законом, свідчать свідоцтва про їх народження, одруження, заяви до компетентних органів та пояснення ОСОБА_6 у судовому засіданні (а.с.8-10,73,74,82).

Як убачається з виписки погосподарської книги №16 та довідки Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області спадкодавець ОСОБА_6 (Снігур, Глинська) Т.А., є головою спірного домогосподарства. Інші власники вказаного будинку відсутні (а.с.18-22).

На час видачі погосподарської книги діяв порядок, який посвідчував право власності на домобудівлю, що знаходиться в сільській місцевості.

Відповідно до Інструкції «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах» голова домогосподарства - особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього. Вона визначається членами домогосподарства і, як правило, є господарем, людиною, яка приймає щоденні рішення стосовно діяльності домогосподарства. Здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки (ділянок).

Як убачається з виписки вищевказаної погосподарської книги виконавчого комітету сільської ради, померлий спадкодавець був першим членом домогосподарства.

Таким чином можливо дійти висновку, що погосподарська книга є основною формою обліку прав громадян на житло у сільській місцевості, оскільки на час її видачі діяв порядок, який посвідчував право власності на домобудівлю.

Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2007 року розяснив, що лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Про відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину свідчить лист-розяснення Березівської державної нотаріальної контори (а.с.13).

Заявами ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтверджується, що вони не бажають приймати спадщину після смерті своєї матері та не заперечують проти того, щоб спадковий будинок був оформлений на імя іншого спадкоємця, тобто позивачки (а.с.74,82).

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність, що не суперечить також положенням ст.1 ЦПК України.

Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.1216,1218 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №18 з господарськими будівлями, розташований в с.Вовкове по вул.Прилиманська Березівського району Одеської області, що належав померлій 11 грудня 2012 року ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: