Справа№ 640/6437/16-ц
Київський районний суд міста Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
21.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 7844279 грн. 73 коп., з яких суму основного боргу в розмірі 7633043 грн. 40 коп., суму трьох процентів річних в розмірі 211236 грн. 33 коп.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.05.2012 року між ним та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого він передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 300 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути таку ж суму коштів не пізніше 18.05.2015 року. У встановлений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, у зв'язку з цим стягненню з відповідача підлягає позика у розмірі 7633043 грн. 40 коп., за курсом НБУ станом на 20.04.2016 року. В п. 9 договору передбачено, що за прострочення повернення коштів сплаті підлягає три відсотки річних від простроченої суми. У зв'язку з цим, три відсотки річних за період з 19.05.2015 року по 20.04.2016 року становить 8302,18 доларів США, що в еквіваленті становить 7844279 грн. 73 коп.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору позики від 18.05.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діяли свідомо та добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, позикодавець ОСОБА_1 передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 397 000 грн., що еквівалентно 300 000 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених цим договором.
Грошові кошти в сумі 2 397 000 грн., що еквівалентно 300 000 доларів США, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору (п. 2 договору).
Позичальник свідчить, що він повністю одержав від позикодавця, ще до підписання цього договору грошові кошти в сумі 2 397 000 грн., що еквівалентно 300 000 доларів США (п. 3 договору)
Згідно з п. 5 договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) згідно умов цього договору у срок не пізніше 18.05.2015 року.
Повернення позики повинно бути здійснено в м. Харкові (п.6 договору).
Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання (п. 8 договору).
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦПК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частина 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Згідно з умовами договору від 18.05.2012 року, в грошовому зобов'язанні визначено еквівалент в іноземній валюті, а саме в доларах США, тобто позика надавалась в доларах США.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Враховуючи, що відповідачем грошова позика у розмірі 300 000 доларів США не повернута до 18.05.2015 року, то має місце порушення умов договору позики.
Позивач просить стягнути з відповідача суму позику у розмірі 7633043 грн. 40 коп., за курсом НБУ станом на 20.04.2016 року (1 долар США - 25,443478 грн.).
Результат аналізу норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання, є національна валюта України - гривня.
Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.
Відповідно до абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
У зв'язку з цим, з відповідача підлягає стягненню сума позики у гривневому еквіваленті у розмірі 7455627 грн. 90 коп. за курсом валют НБУ станом на день ухвалення рішення (300 000 х 2485,2093 / 100 = 7455627,90).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п. 9 договору, позичальник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми.
Враховуючи, що відповідач позику не повернув до 18.05.2015 року, то прострочення виконання зобов'язання має місце з 19.05.2015 року по 20.04.2016 року (337 днів).
У зв'язку з цим, стягненню з відповідача підлягає три відсотки річних від суми боргу за період з 19.05.2015 року по 20.04.2016 року (337 днів) у розмірі 206 326 грн. 55 коп. (300 000 х 0,03 х 227/365 = 5597,26; 300 000 х 0,03 х 110/365 = 2704,92; 5597,26 + 2704,92 = 8302,18; 8302,18 х 2485,2093 = 206 326,55).
На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором позики підлягають частковому задоволенню у розмірі 7 661 954 грн. 45 коп. (7455627,90 + 206326,55 = 7661954,45).
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 192, 533, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 18.05.2012 року у розмірі 7661954 (сім мільйонів шістсот шістдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 45 коп., що включає заборгованість: за позикою - 7455627 грн. 90 коп., трьома відсотками річних - 206326 грн. 55 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.