РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/152/16-ц

30 березня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

секретар судового засідання Мельник Р. М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по договору №69479-cred від 07.06.2007 року. Відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 2500,00 Доларів США у шляхом перерахування на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.06.2009 року, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує зобов'язання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 13.01.2016 року у розмірі 4600,14 Доларів США, що за курсом 23,79 грн. за 1 дол. складає 109437,33 грн. ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору кредиту та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала стосовно позовних вимог позивача, та подала заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначила, що строк дії кредитного договору укладеного 07.06.2007 року між її довірителькою та ПАТ КБ «Приватбанк» закінчився 05.06.2009 року, що відповідає строку зазначеному в умовах договору, а тому позовна давність закінчилась у 06 червня 2012 року, натомість позов пред'явлений у січні 2016 року.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 07.06.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 було укладено договір №69479-cred від 07.06.2007 року, відповідно до умов даного договору відповідач отримала кредит у розмірі 2500 доларів США зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення 05.06.2009 року, що відповідає строку дії картки.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача покликається на те, що відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509,526,1054 ЦК України свої зобовязання за вказаним Договором не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 30.12.2015 року в сумі 109437,33 грн., яку просили стягнути в судовому порядку. На підтвердження суми заборгованості надано розрахунок заборгованості за договором № 69479-cred від 07.06.2007 року.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14) «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку».

Як вбачається з матеріалів справи, будь-які докази, які б свідчили про те, що після закінчення строку дії договору 05.06.2009 відповідач здійснювала будь-які операції по сплаті заборгованості, відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог встановлено спеціальну позовну давніть (ст. 258 ЦК України).

За загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України ).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 06 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14), 03 червня 2015 (№ 6-31цс15).

Кінцевий строк для подачі позову є червень 2012 року. Натомість позивач звернувся із позовом до суду в січні 2016 року.

Верховний Суд України в постанові від 06.11.2013 року у справі 6-116цс13 роз'яснив, що умовами кредитного договору з поверненням боргу частинами встановлюються окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку. Тобто в такому разі не можна прирівнювати поняття «кредитний договір» до поняття «зобов'язання»; зобов'язанням будуть виступати правовідносини, в яких боржник зобов'язується передати кредиторові певну частину боргу. У зв'язку з зазначеним кредитор може реалізувати право на повернення як всіх прострочених часток, так і кожної з них окремо, протягом строку, який надається для захисту порушеного (шляхом прострочення сплати частки) права кредитора, тобто строку позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно із ч.4 ст. 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що в задоволені позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,213,215,218 ЦПК України, ст.ст. 16, 251, 252, 256-258, 261, 525, 526, 610,1049, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3