Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1085/16-ц

Номер провадження: 2/511/537/16

18 липня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря судового засідання Кирилової І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеської області про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третім особам: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2009 року він проживав однією сімєю з ОСОБА_3, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. 23.11.2010 року ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_4, 16.05.2013 року, а надалі відповідач народила доньку ОСОБА_5. Батьком дітей є позивач. Оскільки вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, то в Книзі реєстрації народжень запис про батька дітей проводився відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. З ОСОБА_3 проживали однією сімєю разом з народженими дітьми до того моменту, як ОСОБА_3 в грудні 2015 року залишила сімю, дітей та пішла з дому. У звязку з тим, що відомості про справжнього батька дітей відсутні в свідоцтвах про народження, вказане позбавляє його правових підстав піклуватися про дітей, які залишилися проживати разом з ним. Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що з 2009 року по грудень 2015 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 За цей період у них народилося двоє дітей, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. При реєстрації дітей ОСОБА_3 відомості про батька внесла на підставі ст..135 Сімейного Кодексу України, так як вони не перебували у шлюбі. На даний час діти проживають разом з ним, знаходяться на його утриманні та під його піклуванням. Звернувшись до РАЦСу про внесення в свідоцтва про народження дітей його як батька, отримав відмову. Вищевказане змусило його звернутися до суду, оскільки він не може навіть вирішити питання щодо навчання дітей та здійснити будь-які інші дії, т.я. не записаний батьком, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, суду пояснила, що позивач з відповідачем по справі знаходилися в фактично шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2009 року, дійсно народжені діти син та дочка в період їх сумісного проживання проживають разом з батьком. З пологового будинку та до сьогоднішнього дня позивач піклується про дітей. Відповідач ОСОБА_3 з грудня 2015 року залишила сімю та стала проживати окремо, діти залишилися з батьком. Оскільки син ОСОБА_6 повинен йти в цьому році до 1-го класу до школи, тому вказане позбавляє позивача належним чином все вирішити. Тому, вважала, що в свідоцтвах про народження дітей повинний бути вказаний біологічний батько - позивач, який зможе повноправно представляти інтереси дітей та піклуватися про них на законних підставах.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні спочатку повністю заперечувала проти заявленого позову та зазначала, що ОСОБА_1 дійсно є рідним біологічним батьком дітей, але вона не бажає, щоб у дітей в свідоцтвах про народження було вказане його прізвище. Надалі пояснила, що вона сама реєструвала дітей, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з позивачем. В подальшому при розгляді справи з позовними вимогами погодилася у повному обсязі, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення.

Представники третіх осіб: Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеської області в судове не зявилися, про день та час слухання справи були сповіщені належним чином, до суду надали заяви, згідно яких не мають заперечень з питання розгляду вказаної позовної заяви відповідно до чинного законодавства. Просили справу розглянути за відсутністю їх представників.(а.с.16;36).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що з 2009 року по грудень 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство.

23.11.2010 року народився ОСОБА_4, що підтверджується копією актового запису про народження № 34 від 01.12.2010 року, складеного виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, з якого вбачається, що в графі «Батько» вказаний ОСОБА_8, «Мати» ОСОБА_3.(а.с.17).

16.05.2013 року народилася ОСОБА_5, що підтверджується копією актового запису про народження №335 від 04.06.2013 року складеного відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, з якого вбачається, що в графі «Батько» вказаний ОСОБА_9, «Мати» ОСОБА_3.(а.с.18).

З вказаних актових записів про народження дітей вбачається, що реєстрації народження дітей зроблена відповідними державними установами тільки на підставі заяви матері ОСОБА_3

Відповідно до довідки виконавчого комітету Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за № 187 від 21.03.2016 року, позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.(а.с.7).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов батька дитини від 21.03.2016 року, вбачається, що позивач орендує будинок під найм. Разом з ним в зазначеному будинку проживають: його діти син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7. За місцем проживання позивач характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, користується повагою серед сусідів. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Для дітей створив необхідні умови для всебічного розвитку. Приділяє багато уваги вихованню дітей, матеріально їх забезпечує.(а.с.8).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні, зазначила, що ОСОБА_1 він знає, родичами в ніякому роді вони не являються. Суду пояснив, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали разом як одна родина з лютого 2009 року. Від сумісного життя у них народилися двоє дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_10. ОСОБА_1 працював на будівництві, утримував матеріально сімю. Вказувала, що у ОСОБА_3, окрім сумісних дітей з ОСОБА_1, є ще двоє дітей від першого чоловіка, всі діти називали ОСОБА_1 батьком. Стверджувала, що ОСОБА_1 дійсно являється біологічним батьком дітей.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що являється батьком відповідача ОСОБА_3 Суду пояснив, що з 2009 року його дочка проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_1, від цього шлюбу народилося двоє дітей. Після народження онука ОСОБА_11, ОСОБА_1 забирав сам ОСОБА_3 з пологового будинку. Потім він став проживати разом з родиною доньки та вже при ньому народилася онука ОСОБА_10. Він також допомагав утримувати доньці дітей, так як окрім ОСОБА_11 та ОСОБА_10, у останній є ще двоє дітей від першого чоловіка: Вадик та ОСОБА_2. Коли дочка уходила з дому по невідомим йому причинам, всі діти залишались з ним, він як дідусь дивився за ними. Стверджував, що біологічний батько дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є ОСОБА_1

Згідно із ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

Правовій аналіз ст.125 Сімейного кодексу України дає змогу дійти висновку про існування двох способів визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: добровільний та судовий. Добровільний спосіб полягає у двосторонньому волевиявленні матері та батька, яке полягає у зверненні до державного органу реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою, або ж у зверненні особи, яка вважає себе батьком дитини. Іншими словами добровільний спосіб можливо назвати реєстраційним або позасудовим. Суть судового способу визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою полягає у зверненні одного з подружжя до суду, який в результаті розгляду цивільної справи по суті встановлює батьківство судовим рішенням, яке є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цьогокодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Дана стаття регламентує судовий спосіб захисту сімейних прав та інтересів у сфері батьківства. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Причому таке право може бути реалізоване як в порядку позовного провадження за наявності спору про право (визнання батьківства за рішенням суду), так і в окремому провадженні (встановлення факту батьківства). Дана стаття регулює відносини щодо реалізації права на батьківство в порядку позовного провадження.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до статей 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актових записів, підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.122,128,129,133,134,136 Сімейного кодексу України,ст. 267 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11,60,61, 208, 209,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеської області про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_5 батьком дітей:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Внести зміни до актового запису про народження № 34 від 01.12.2010р., складеного виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в якому виправити прізвище «Чернюк» на «Сокольський», громадянство з «громадянин України» на «громадянина України». Зазначити у графі «батьки» батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, що мешкає за адресою: с. Матишівка вул. Степова, 9 Роздільнянського району Одеської області. Відомості про матір, по-батькові, імя та дату народження дитини залишити без змін.

Внести зміни до актового запису про народження № 335 від 04.06.2013р., складеного відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в якому виправити прізвище «Чернюк» на «Сокольська», по-батькові з «Дмитрівна» на «Валеріївна», громадянство з «громадянин України» на «громадянина України». Зазначити у графі «батьки» батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, що мешкає за адресою: с. Матишівка вул. Степова, 9 Роздільнянського району Одеської області. Відомості про матір, імя та дату народження дитини залишити без змін.

Виключити з актового запису № 34 від 01.12.2010 про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, складеного виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Роздільнянського району Одеської області запис про ОСОБА_8, як батька ОСОБА_4.

Виключити з актового запису № 335 від 04.06.2013р. про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, складеного відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області запис про ОСОБА_9, як батька ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення з дня складання рішення в повному обсягу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 20.07.2016 року.

Суддя О. В. Іванова