Справа № 369/6269/16-ц
Провадження № 2/369/2949/16
У Х В А Л А

іменем україни

13 липня 2016 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 300 000 грн.. Згідно умов розписки від 10 жовтня 2015 року передбачено, що якщо до 20 березня 2016 року боржник ОСОБА_2 не поверне борг, то боржник зобовязується передати їй у власність 1/3 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. На даний час ОСОБА_2 ухиляється від повернення суми боргу та відчуження на її користь частини квартири, чим порушує взяті на себе зобовязання.

Їй стало відомо, що ОСОБА_2 намагається з травня 2016 року продати квартиру, яка є її власністю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, однак у виданій їй розписці вона обіцяла не відчужувати вказану квартиру поки не виконає взяті на себе зобовязання щодо повернення коштів. В разі відчуження квартири буде неможливо виконати рішення та стягнути з відповідача борг.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 300 000 грн..

У поданій до суду заяві позивач просила вжити заходів забезпечення позову та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення в майбутньому.

До поданої заяви позивач ОСОБА_1 подала копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 квітня 2007 року, згідно якого ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також надала роздруківки про продаж квартир, однак надані докази не підтверджують, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У звязку з вищевикладеним у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук