19 липня 2016 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Мамаєвої О.В.,
із секретарем Баришніковою І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -
24.11.2015 року позивач звернувся до суду до відповідачів з позовом, в якому просив суд стягнути із відповідачів заборгованість за договором позики, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно умов якого, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав позику у розмірі 7000 доларів США, на умовах повернення позики до 16.06.2015 року. У забезпечення виконання умов договору позики, було надано поруку ОСОБА_3 та заставу належного позичальнику автомобіля марки VOLKSWAGEN модель GOLF, номер шасі WVWZZZ1JZ1W441040. У встановлений договором строк позика повернута частково, заборгованість становить 3757,63 долари США, з яких 3000 доларів США сума позики, а 757,57 долари США - проценти. На підставі викладеного просив стягнути із відповідачів солідарно вказану суму боргу.
У подальшому позивач змінив позовні вимоги, просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики передати ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN модель GOLF, номер шасі WVWZZZ1JZ1W441040, об'єм двигуна 1510, колір - білий, рік випуску 2001, який належить ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № ВНС 210564 виданого 14.04.2009 року.
У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали.
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду.
Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_2 взяв у користування суму у розмірі 7000 доларів США, та зобов'язався повернути вказану суму в строк до 16.06.2015 року, на умовах повернення боргу по 700 доларів США кожні 6 місяців зі сплатою у той жде строк 3 процентів річних за період фактичного користування позикою до дня її повернення /а.с. 24/.
З метою забезпечення виконання зобов'язання, ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 приймає в заставу транспортний засіб - VOLKSWAGEN модель GOLF, номер шасі WVWZZZ1JZ1W441040, об'єм двигуна 1510, колір - білий, рік випуску 2001, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності. У разі несплати чергового платежу до 10 числа відповідного місяця, ОСОБА_2 зобов'язується передати предмет застави у фактичне користування ОСОБА_1 з метою задоволення вимог за цим договором, а ОСОБА_1 має право звернути стягнення на предмет застави у встановленому законом порядку. Сторони погодили, що в разі передання предмета застави у фактичне користування ОСОБА_1, зберігання предмета застави здійснюється за адресою: вул.Чигрина, 198, м.Миколаїв.
Згідно договору поруки від 16.06.2010 року, ОСОБА_3 зобов'язалась відповідати перед ОСОБА_1 за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань за договором позики від 16.06.2010 року на суму 7000 доларів США /а.с. 5/.
Відповідно до акту приймання передачі від 15 січня 2011 року, на виконання договору позики ОСОБА_2 передав у фактичне користування ОСОБА_4 вказаний автомобіль. Зберігання автомобілю здійснюється за адресою: вул.Чигриина 198 м.Миколаїв /а.с. 39/.
Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про обтяження спірного - майна - автомобіля VOLKSWAGEN модель GOLF, номер шасі WVWZZZ1JZ1W441040, об'єм двигуна 1510, колір - білий, рік випуску 2001, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності, на підставі договору застави нерухомого майна /а.с. 40/.
18.06.2015 року позивачем було надіслано повідомлення відповідачу ОСОБА_2 про наявність заборгованості за договором позики та про намір звернутись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави - вказаний автомобіль, шляхом передачі заставленого автомобіля у власність позивача /а.с. 41/.
17.09.2015 року позивачем надіслано повідомлення ОСОБА_2 про внесення змін до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зокрема, зареєстровано звернення на спірний автомобіль. Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", запропоновано виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі, тобто до 17.10.2015 року /а.с. 42,43/.
Зазначеним договором застави передбачено право позивача за рішенням суду звернути стягнення на предмет застави у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за договором позики.
Відповідно до наданого висновку №499 автотоварознавчої експертизи про оцінку транспортного засобу, середня ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN модель GOLF, об'єм двигуна 1,6, рік випуску 2001, становить 135588,16 грн.
Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки (частин 1, 3ст. 1054 ЦК України). До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього жКодексута умовами кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.
Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Водночас, ст. ст.20,21 Закону України « Про заставу» від 2 жовтня 1992 р. N2654-XII(з наступними змінами) (далі - Закон N2654-XII) встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ст. 25 ЗУ "Про заставу", якщо при реалізації предмета застави виручена грошова сума перевищує розмір забезпечених цією заставою вимог заставодержателя, різниця повертається заставодавцю.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань по договору позики, суд приходить до висновку, що вимоги позову про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Що стосується відповідача ОСОБА_3, після уточнення вимог про звернення стягнення на предмет застави, вимоги до ОСОБА_3 не заявлені, тому у позові до ОСОБА_3 слід відмовити.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 904,07 грн.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.16,526,527,530,590,1050,1054 Цивільного кодексу України, статтями 19,20,21 Закону України «Про заставу», статтями 25,28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст.ст.213-215,213-215,224 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 904,07 грн.
В задоволенні решти частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: О. В. Мамаєва