Провадження № 2/641/2273/2016 Справа № 641/6141/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.,

при секретарі - Ягодіній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною та усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, який проживає окремо від дитини , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, з урахування його уточнень, в якому просить зобов,язати відповідача не перешкоджати йому як батькові , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити порядок спілкування з донькою , що встановлений органом опіки та піклування , виключивши з нього присутність матері, яка під час побачень з донькою буде заважати його спілкуванню з дитиною; визначити порядок та спосіб його участі у вихованні доньки : особисте вільне (необмежене) спілкування у 1,3 суботи та 2,4 неділі місяця з 10: 00 до 18:00 без присутності матері із зобов.язанням останньої за один день (напередодні) до побачення надавати інформацію стосовно фактичного місця перебування дитини; визнати за позивачем право відпочинку з донькою щорічно влітку у липні місяці впродовж календарного року - 30 днів без присутності матері .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, позивач та відповідач з 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладання шлюбу ,дружина поселилась проживати до позивача в квартиру , яка належить позивачу та його батькам на праві власності , де в подальшому і була зареєстрована неповнолітня донька . Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року шлюб розірвано. Донька залишилася проживати з матір,ю. Фактично з моменту припинення шлюбних відносин у позивача з відповідачем почалися непорозуміння , щодо участі позивача у вихованні та відвідуванні доньки , почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача , стосовно неможливості нормального спілкування з дитиною позивача. Весь час позивач намагався налагодити нормальний зв'язок з дитиною , приймати участь у вихованні та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення , але його законні права , як батька , так і права дитини порушувалися відповідачем. Питання щодо доцільності порядку участі позивача у вихованні малолітньої доньки комісією служби розглянуто 23 вересня 2016 року , на думку позивача даний висновок не в повній мірі відповідає інтересам дитини , батька та діючому законодавству. Наразі законні обмеження для безперешкодного спілкування батька і малолітньої дитини в даному випадку відсутні. Між тим, комісією не враховано , що у відносинах між батьками дитини виникли проблеми , що призвело до розірвання шлюбу , що значно ускладнюють спілкування батька з дитиною у присутності матері впродовж встановленого комісією часу.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки відповідачка не перешкоджає позивачеві спілкуванню та участі у вихованні малолітньої дитини.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд , вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов на наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено , що сторони з 12 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб ,видане 12 жовтня 2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції серії НОМЕР_1.

Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , в графі батьки вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно копії довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №14 від 17.06.2016 року за №1643 , малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за місцем мешкання та реєстрації позивача ОСОБА_1, а саме: АДРЕСА_1.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час мешкає за місцем реєстрації матері ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2 .

З акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 16.09.2016 року, за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається що квартира ізольована ,однокімнатна , умови проживання задовільні. У дитини є спальне місце , стіл для малювання , шафа для речей та іграшок , одяг відповідно до віку та сезону.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім,ї разом з батьками або в сім,ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов,язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов,язком батьків є забезпечення інтересів дітей своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов,язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до положень ч.3 ст.9 «Конвенції про права дитини» від 1989 року, дитина, яка не проживає з одним з батьків, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з батьком, тому мати не повинна перешкоджати його особистим контактам з дитиною. Основною формою особистого спілкування з дитиною є побачення з нею. Праву того із батьків , хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов'язок того, з ким проживає дитина, не чинити йому перешкод у здійсненні свого права.

У відповідності до вимог ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.09.2016 року , на засіданні комісії якого були присутні обидва батьки, яких було заслухано комісією, і відповідно був встановлений наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме визначено час: 1,3 субота та 2,4 неділя місяця з 10:-00 до 18:00 у присутності матері ОСОБА_2.

Згідно ст.157 СК України , питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно ст.159 СК України ,якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року (статті8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини,Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року.

На підставіст.153 СК України, передбачено право батьків на спілкування з дітьми незалежно від того, де вони знаходяться. Спілкування з дітьми може бути як періодичним, так і систематичним, можливість сумісного відпочинку, відвідування дитини вдома, в школі, у дитячому закладі.

При цьому статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991р., визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Отже, виходячи з інтересів дитини, враховуючи обставини справи, а також вік дитини, стан здоров'я, психологічний стан дитини, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково , а саме: зобов'язати позивача не перешкоджати відповідачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити ОСОБА_1 наступний спосіб його участі у вихованні доньки , визначивши час: 1 (перша), 3 (третя) суботи та 2 (друга), 4 (четверта) неділя місяця з 10.00 до 18.00 у присутності матері, ОСОБА_2 В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 суд відмовляє, оскільки такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає, на думку суду, інтересам малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком, але за допомогою матері та не порушує звичайних для дитини умов життя та склавшогося розпорядку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИ РІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб його участі у вихованні доньки , визначивши час: 1 (перша), 3 (третя) суботи та 2 (друга), 4 (четверта) неділя місяця з 10.00 до 18.00 у присутності матері, ОСОБА_2.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 10 листопада 2016 року.

Суддя: І. М. Колодяжна