УхвалА

іменем україни

18 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., ЗакропивногоО.В., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 4 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року комунальне підприємство «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2014 року між підприємством та ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_4, було укладено договір про проведення поточної інвентаризації нежитлової будівлі площею 500 кв. м по АДРЕСА_1 із виготовленням технічного паспорту. У цей же день між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору, згідно умов якого сторони погодили термін виконання послуг до 29 квітня 2014 року та відмову замовника від виготовлення технічного паспорту. Після виконання своїх зобов'язань за договором та визначення вартості виконаних робіт підприємством на адресу ОСОБА_4 було надіслано лист-вимогу про оплату наданих послуг, які з урахуванням сплаченого авансу становлять 15 503 грн 33 коп.

Оскільки ОСОБА_4 відмовився сплачувати кошти за надані послуги, позивач просив суд стягнути з нього на свою користь 15 503 грн 33 коп.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року позов КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 4 309 грн 60 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 4 травня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 15 503 грн боргу за надані послуги за договором від 12 березня 2014 року про проведення поточної інвентаризації нежитлової будівлі площею 500 кв. м по АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи повністю позов КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позивач виконав умови договору про проведення поточної інвентаризації нежитлової будівлі, надав ОСОБА_4 всі послуги, виконав всі роботи, що зафіксовані в наряді на виконання послуг щодо поточної інвентаризації об'єкту нерухомості, яка є складовою основою для проведення розрахунку часток, а відповідач виконані роботи та послуги отримав, але не повністю їх оплатив, що є порушенням своїх зобов'язань, передбачених ст. ст. 626, 629, 903 ЦК України. При цьому апеляційний суд встановив та вірно виходив із того, що позивач при виконанні договору повністю дотримався Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунок часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 582/5773.

Доводи касаційної скарги про те, що умови договору між сторонами незрозумілі та нечіткі, а позивач при виконанні договору вийшов за межі повноважень, визначених довіреністю, наданої представнику, а також те, що прейскурант робіт і послуг містить суперечливу інформацію, є безпідставні, оскільки апеляційний суд надав цим доводам правильну правову оцінку, визнавши їх необґрунтованими.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду та законність рішення апеляційного суду не спростовують, підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 4 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

Т.Л. Ізмайлова