Справа № 644/ 6007 /16-ц
н/п 2-н/644/ 499 /16
У Х В А Л А

іменем України

22 липня 2016 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за опалення та гарячу воду,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ПрАТ «ТЦРП» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржників заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.08.2002 року по 01.07.2016 року станом на 01.07.2016 року у розмірі 30 420,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо частина заявлених вимог не підлягає розгляду в порядку наказного провадження за умовою взаємопов'язаності цих вимог з іншими і неможливості їхнього окремого розгляду (частина 5 статті 100 ЦПК України).

У пункті 8 Постанови від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив судам, що якщо у заяві про видачу судового наказу об'єднано вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суддя ухвалою відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині цих вимог, а щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку наказного провадження, - вирішує питання про відкриття наказного провадження. Якщо такі вимоги між собою взаємопов'язані та окремий їх розгляд неможливий, то суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу (частина п'ята статті 100 ЦПК України ), але лише за умови сукупності таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд виходить з неможливості розгляду цієї заяви в порядку наказного провадження у зв'язку зі зверненням до суду поза межами позовної давності, оскільки за розрахунком заборгованості заявником ставиться питання про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.08.2002 року по 01.07.2016 року станом на 01.07.2016 року.

Враховуючи, що за приписами статті 267 Цивільного Кодексу України сплив строк позовної давності і заявлені ПрАТ «ТЦРП» про стягнення заборгованості не є безспірними та випливають із оспорюваних цивільно-правових відносин, тому підлягають розгляду в позовному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ч. 5 ст. 100, ч. 2 ст. 101, ст. ст. 209-210 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за опалення та гарячу воду.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало