Справа № 433/1506/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі :

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретарів - Рєзнікової Л.В., Соломіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із дійсним позовом, яким просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що шлюбні відносини між нею та ОСОБА_3 були припинені у 2004 році. Від шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_4, яка знаходиться на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не заперечував про те, що дитини буде проживати разом з нею. Життям доньки ОСОБА_3 не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини також не надає. З 2007 року вона разом з донькою проживає у Німеччині. Відповідач надав заяву, завірену у нотаріальному порядку, якою відмовився від батьківства відносно неповнолітньої доньки. Жодного разу відповідач не намагався наладити стосунки з донькою. На даний час ОСОБА_3 має іншу сім'ю, зі своєю донькою від першого шлюбу взагалі не спілкується.

У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надала письмову заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач про дату та час судових засідань повідомлявся неодноразово шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 від 30.10.2000 року, виданого Артемівським районним відділом реєстрації актів громадянського сану міста Луганська (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу та копії довідки від 17.02.2006 року №425/85, виданої відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розрівано 12.11.2004 року (а.с.5-6).

09.11.2007 року ОСОБА_3 надав до посольства Німеччини в Україні завірену в нотаріальному порядку заяву, згідно якої йому відомо про клопотання ОСОБА_1 з питання виїзду з України на місце проживання до Німеччини разом з його малолітньою донькою ОСОБА_6, і він не заперечує проти виїзду (а.с.8).

Крім того 05.07.2013 року ОСОБА_3 оформив у приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу письмову заяву, яка була зареєстрована в реєстрі за №510, з якої вбачається, що він відмовився від батьківства по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дав свою згоду на її усиновлення громадянином Німеччини ОСОБА_7, з присвоєнням їй прізвища та по-батькові усиновителя. (а.с.9).

З наданого письмового висновку Відомства у справах соціальних служб міста Бремен від 05.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 перейняв роль соціального батька ОСОБА_4, на даний момент вона повністю вважає себе частиною сім'ї. ОСОБА_4 забезпечена усім необхідним для життя. Контакти з біологічним батьком дитини після розлучення повністю зруйновані, вона не відчуває по відношенню до нього жодних емоційних контактів та немає посилань, що найближчого часу це зміниться. Із сім'єю свого батька - ОСОБА_3 дівчинка не знайома, більшу половину свого життя дитин прожила у м.Бремен, згідок про час проживання з батьком у неї немає, так як батьки розлучились коли їй було лише три роки.

Правовідносини сторін врегульовані нормами законодавства України з сімейних правовідносин. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частин 2, 3 статті 11 Закону України N 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 12 вищевказаного Закону «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких обставин, з урахуванням письмового висновку Відомства у справах соціальних служб міста Бремен, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4. Встановлені у судовому засіданні обставини приводять суд до переконання у тому, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Відповідач жодним чином не турбується про забезпечення інтересів дитини, не цікавиться та тривалий час не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний розвиток, навчання, спілкування з нею не підтримує.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає сплачений нею при подачі позову судовий збір у сумі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору від 10.08.2016 р. №ПН376 (а.с.19).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», статтею 164 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну гривню) 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2016 року.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна

16.12.16

28.10.16