АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/905/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1511/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю представників відповідача ОСОБА_1 - адвокатів Перунського І.В., Пустового А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2016 року,

встановила:

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зі зміненими під час розгляду справи в суді позовними вимогами про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання ключів від замку на вхідних дверях.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 1982 року і до цього часу був постійно зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, який належав на праві власності його матері, відповідачу ОСОБА_1

В квітні місяці 2012 року він був змушений вибратися з будинку через неприязні стосунки, які склалися між ним та матір'ю, та вчинення в зв'язку з цим останньою перешкод у користуванні житлом.

Протягом останніх трьох років він намагався повернутися проживати в будинок, однак ОСОБА_1 змінила замок від вхідних дверей до житла та активними діями перешкоджає йому у вселенні до приміщення.

В заяві про залучення до участі в справі співвідповідачем ОСОБА_5 від 20.04.2016 року, позивач вказав на те, що остання є власником спірного житлового приміщення, оскільки в лютому місяці 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого відчужувач ОСОБА_1 передала у власність набувачеві ОСОБА_5 спірний будинок.

Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

На думку апелянта суд допустив порушення норм матеріального права, оскільки не врахував, що він має право на проживання у спірному будинку, оскільки з дня свого народження, з 1982 року він постійно проживав та був зареєстрований в ньому, як член сім"ї власника будинку, його матері, ОСОБА_1 Оскільки його право на проживання в спірному приміщенні у встановленому законом порядку новим власником, ОСОБА_5, не оспорено, тому заявлений ним позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню судом.

В судове засідання апелянт не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив суд провести розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів в суді проти апеляційної скарги заперечили та пояснили, що рішення суду є законним та справедливим, відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що з 1982 року і до цього часу ОСОБА_4 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, який до лютого місяця 2016 року належав на праві приватної власності матері позивача, відповідачу ОСОБА_1

Він постійно проживав у будинку як член сім"ї власника до квітня 2012 року.

Через негативні стосунки, які склалися між сторонами, з квітня 2012 року ОСОБА_4 не проживає в будинку. Його неодноразові намагання повернутися до житла не призвели до позитивного результату, оскільки замок на вхідних дверях був змінений, відповідачі в категоричній формі заперечують його право на проживання в будинку.

Вказані обставини підтверджені рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17.04.2015 року, і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню у даній справі.

З 04.02.2016 року право власності на спірний будинок перейшло від ОСОБА_1 до ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання.

Новий власник будинку також заперечує право позивача на проживання в будинку, чинить йому в цьому перешкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 не є членом сім"ї нового власника будинку, у нього відсутні договірні відносини з нею, тому він втратив право на проживання у будинку та не може ставити питання про його примусове вселення. В зв'язку з тим, що ОСОБА_1 перестала бути власником житла, враховуючи, що право позивача на користування будинком є похідним від права колишнього власника нерухомого майна, як члена його сім"ї, тому позов до ОСОБА_1 також не підлягає до задоволення.

Такі висновки суду є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 4 статті 156 ЖК України визначено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів сім"ї власника права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесення відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як було встановлено судом, і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_4 з дня народження, з 1982 року і до цього часу зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, де постійно проживав до лютого 2012 року як член сім"ї власника будинку.

Сам по собі перехід права власності на спірне житлове приміщення в лютому 2016 року від матері позивача, ОСОБА_1, до ОСОБА_5, членом сім"ї якої ОСОБА_4 не являється, не вплинув на право останнього користуватися спірним нерухомим майном, враховуючи встановлені вище обставини.

Новий власник майна не оспорив права позивача на проживання у спірному будинку у передбаченому законом порядку, тому враховуючи, що спірний будинок є постійним місцем проживання ОСОБА_4, що підтверджується реєстрацією, його порушене право підлягає судовому захисту.

Доказом вчинення перешкод позивачу у користуванні житлом з боку відповідачів є, крім встановлених вище обставин та пояснень обох сторін в суді, також висновок по матеріалах перевірки від 28.05.2015 року посадових осіб Кам'янець - Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення йому перешкод у доступі до спірного будинку (а.с. 12).

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи, зміст позовних вимог, діючи у відповідності з вимогами ст. 16 ЦК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом покладення на обох відповідачів обов'язку не чинити йому перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1, надати ключі від вхідних дверей будинку та примусово вселити позивача у спірне житло.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити.

Усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом вселення ОСОБА_4 у будинок АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1, надати ключі від вхідних дверей цього будинку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Семенюк В.В. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 43