Справа № 481/1947/15-ц
Провадж.№ 2/481/11/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

05.07.2016 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої пожежею. Вказала, що 29.07.2015 року, близько 17 год. на полі на околиці с. Ганнівка Новобузького району Миколаївської області, яке перебуває в оренді позивача, що підтверджується викопіюванням з плану земельних часток (паїв) на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області сталася пожежа, внаслідок якої позивачеві завдано значні матеріальні збитки.

Відповідач, грубо порушуючи правила пожежної безпеки, палив на своєму полі, яке межує з полем позивача, стерню, що залишилася після збору урожаю, не переконавшись у тому, що вона повністю перегоріла, залишив поле та повернувся додому. Через деякий час стерня розгорілася та вогонь перекинувся на поле яке орендує позивач.

Відповідно до підрахунків, зроблених позивачем ОСОБА_1, пожежею знищено посіви пшениці на площі 9,9053 га. та солома на площі 20,64 га.

По факту пожежі було повідомлено в Новобузький РВ УМВС і було прийнято рішення 29.08.2016 року про припинення розгляду повідомлення ОСОБА_1

Позивачем проведено розрахунок реальних збитків, які завдано у зв'язку зі знищенням посівів пшениці 2015 року, які складають 148082,00 грн. Відповідачі добровільно відшкодовувати заподіяні збитки відмовляються. Окрім того, позивач зазначила, що діями відповідачів їй завдано моральні збитки, які вона оцінила в 50000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили стягнути солідарно з відповідачів заявлену матеріальну шкоду в розмірі 148082,00 грн., моральну шкоду в сумі 50000,00 грн та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Крім того пояснив, що йому дійсно відомо про пожежу яка сталася на земельних ділянках, які знаходяться в обробітку позивача ОСОБА_1 внаслідок якої було знищено пшеницю та солому. Однак пояснив, що він не має жодного відношення до даної пожежі, його дії не могли привести до даної події оскільки в той час, а саме 29.07.2015 року , він взагалі був відсутній у с. Ганнівка чи с. Майорівка Новобузького району Миколаївської області, оскільки знаходився декілька днів в гостях в Одеській області. Також відповідач підтвердив, що погоджувався надати позивачу ОСОБА_1 матеріальну допомогу в рахунок понесених нею збитків завданий пожежею 29.07.2015 року, однак це не було визнанням своєї вини, а лише жестом добросусідства, оскільки він не так давно орендує земельні ділянки у жителів с.Ганнівка Новобузького району Миколаївської області і переживав, що вважаючи його винним у пожежі, до нього буде негативне ставлення жителів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, підтвердив, що 29.07.2015 року у післяобідній час дійсно на земельних ділянках, які знаходяться в оренді як його родини, так і земельних ділянках які знаходяться в оренді позивачки ОСОБА_1, відбулась пожежа, внаслідок чого було знищено стерню на полях, а також частково знищено незібраний врожай пшениці на орендованих полях позивачки, однак йому невідомо хто саме вчинив підпал, з якого саме поля розпочалась пожежа. Особисто він не палив стерню і жодного відношення до пожежі не має.

Представник відповідачів ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, підтримав позицію своїх довірителів і просив відмовити в задоволенні позову у звязку із недоведеністю вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні підпалу на полях.

Вислухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши матеріал № Б-02, суд всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:000:0297 та :04:000:0296 які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі Державних актів про право власності на земельну ділянку. Орендовані земельні ділянки знаходяться на території с. Ганнівка Новобузького району Миколаївської області.

Поруч із вищевказаними земельними ділянками знаходяться земельні ділянки на яких здійснюють свою господарську діяльність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дані земельні ділянки відповідачі використовують на договірних умовах із власниками ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, однак без оформлення договорів оренди земельних ділянок. Між земельними ділянками які знаходяться в обробітку позивача ОСОБА_1 та земельними ділянками, які знаходяться в обробітку відповідачів, росте лісосмуга, яка розмежовує вказані земельні ділянки.

Дані обставини сторонами визнаються, підтверджуються показаннями свідків у судовому засіданні, ніким не оспорюються, а отже не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Крім того відповідачами також визнається той факт, що 29 липня 2015 року у післяобідній час виникла пожежа в стерні та на пожнивних залишках озимої пшениці на земельних ділянках які на праві приватної власності належать ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також земельних ділянках озимої пшениці на корню які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Даний факт також підтверджується Актом про пожежу, складеним 18 серпня 2015 року головним інспектором Новобузького РС ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_13

Виходячи із засад диспозитивності, визначених ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року зі змінами і доповненнями №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» п. 2 шкода заподіяна майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про пожежну безпеку» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані у зв'язку з порушенням ними протипожежних вимог, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до Звіту про причину пожежі яка сталася 29.07.2015 року, який складено головним інспектором Новобузького районного сектору ГУ ДСНС України у Миколаївській області капітаном служби цивільного захисту ОСОБА_13, зроблено висновок про те, що варто припустити, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є підпал. Оглядом місця пожежі також встановлено, що земельні паї де повністю знищена стерня та пожнивні залишки озимої пшениці не оброблені та явно виражений напрямок горіння та поширення полумя через лісосмугу на сусідню земельну ділянку озимої пшениці на корню.

В судовому засіданні головний інспектор Носик О.М., в якості свідка пояснив, що стверджувати про початок горіння саме з полів, які орендують відповідачі та перехід пожежі саме з цих полів на поле, яке обробляє позивач, він не може. Пояснив, що про пожежу, яка сталась 29.07.2015 року йому було повідомлено через досить тривалий час і обстеження ним проводилось лише 18.08.2015 року. При виїзді на місце він дійсно побачив наслідки пожежі, однак на полях, які знаходяться в обробітку відповідачів вже були проведені певні сільськогосподарські роботи, а тому всі обставини справи ним у Звіті про причини пожежі були встановлені лише зі слів самої ж позивачки ОСОБА_1 Інші особи, в тому числі і відповідачі, при огляді полів присутні не були. Крім того, ОСОБА_13 зазначив, що оскільки між земельними ділянками розташована лісосмуга, яка також знаходилась у пошкодженому вогнем стані, тому він не виключає, що вогонь міг поширитись саме із лісосмуги.

Окрім того, 29.08.2015 року ДІМ СДІМ Новобузького РВ УМВС ОСОБА_14 зробив висновок, про припинення розгляду повідомлення ОСОБА_1 за фактом пожежі 29.07.2015 року. Відповідно до даного Висновку встановити свідків чи очевидців, а також особу яка здійснила підпал не представилось можливим.

Окрім того, жоден із свідків, які були допитані в судовому засіданні не вказав на те, що дійсно особисто бачив, як відповідачі чи один із них, 29.07.2015 року на полі, яке знаходиться поруч із орендованим позивачем полі, здійснював паління стерні, чи з іншої якоїсь причини проводив пожежні заходи. Свідки бачили на території вказаних полів автомобіль, який дуже схожий на автомобіль, яким керує ОСОБА_3 Крім того вони бачили, що якісь чоловіки ходили по полях і здійснювали напевно підпал стерні, на що вказували положення їх тіл. Деякі свідки бачили відповідача ОСОБА_3, який їздив на своєму автомобілі неподалік полів, на яких була пожежа, а тому свідки вважать, що саме ОСОБА_3 здійснив підпал стерні в наслідок чого відбулась пожежа і на полі позивача ОСОБА_1

За ст.ст. 58, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Отже, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 в період коли відбулась пожежа, як до 29.07.2015 року так і після цього декілька днів взагалі був відсутній в Миколаївській області, отже своїми діями не міг спричинити пожежу на полях на околиці с. Ганнівка Новобузького району Миколаївської області, тому суд не вбачає підстав для стягнення з нього відшкодування збитків завданих пожежею.

Службою з надзвичайних ситуацій, іншими правоохоронними органами не встановлено порушення правил пожежної безпеки з боку відповідача ОСОБА_3, його не притягнуто ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що позивач не надав суду доказів для покладення на ОСОБА_15 обов'язку відшкодування зазначених збитків тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 також не підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя