Номер провадження: 22-ц/785/5121/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Ісаєвої Н.В., Сегеди С.М.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Камея», Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_3», Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про виключення майна з акту опису та зняття з нього арешту,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПП «Камея», ДП «Іллічівський морський торговельний порт», ТОВ «ОСОБА_1 ОСОБА_3», Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про виключення майна з акту опису та зняття з нього арешту, посилаючись на те, що головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області при від 23 жовтня 2014 року на підставі акту опису й арешту майна при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №44019209 було накладено арешт на майно ПП «Камея».

ОСОБА_2 зазначив, що серед іншого описаного майна було описане наступне майно: під №108 вертикальний розкроєчний ніж 2 шт.; під №109 гладильна дошка з компресором та прасками 2 шт.; під №110 прес OP-450GS; під №111 швейні машини 5 шт.; під №112 швейні машини 15 шт.; під №113 кнопочний станок; під №39 кондиціонер «IDEA»; під №48 кондиціонер «VIСО»; під №72 кондиціонер «MIDEA»; під »83 кондиціонер «Вінт Вілд»; під №106 кондиціонер «Вінт Вілд»; під №107 кондиціонер «ВАХІ»; під №129 піраміда для склопакетів 7 шт.; під № 3 картини в рамі; під №13 апарат для перерахунку готівки сірого кол.; під №15 сейф; під №24 холодильник «Норд» білого кольору; під №25 кулер для води; під №64 картина в рамі 2 шт.; під №67 крісло офісне; під №99 мікрохвильова піч «Гореніє».

Згідно акту опису й арешту майна та звіту про незалежну оцінку майна №101 від 04.02.2015 p., проведеного ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» загальна вартість описаного та арештованого майна складає 102706,50 грн.

Зазначене в акті опису майно під №108 - вертикальний розкроєчний ніж 2 шт., 109 - гладильна дошка з компресором та утюгами 2 шт., 110 - прес OP-450GS, 111 - швейні машини 5 шт., 112 - швейні машини 15 шт., 113 - кнопочний станок, 39 - кондиціонер «IDEA», 48 - кондиціонер «VIСО», 72 - кондиціонер «MIDEA», 83 - кондиціонер «Вінт Вілд», 106 - кондиціонер «Вінт Вілд», 107 - кондиціонер «ВАХІ» на загальну суму 96595,5 грн. не належать боржнику, а належать підприємству спільної діяльності «Камея», що є окремим субєктом господарської діяльності і який не відповідає по зобовязанням боржника «ПП «Камея», що підтверджується відповідною довідкою №181 від 23.10.2014р.

Зазначене в акті опису майно під №129 - піраміда для склопакетів 7 шт., 3 - картина в рамі, 13 - апарат для перерахунку готівки сірого кол., 15 - сейф, 24 - холодильник «Норд» білого кольору, 25 - кулер для води, 64 - картина в рамі 2 шт., 67 - крісло офісне, 99 - мікрохвильова піч «Гореніє» на загальну суму 6111 грн. не належать боржнику, а належать особисто ОСОБА_2, так як вказане майно ніколи не передавалось ним на баланс підприємства - боржника, що підтверджується відповідною довідкою № 55 від 23.11.2015р.

Також позивач зазначив, що при складенні акту опису й арешту від 23.20.2014 р. вказане майно помилково було внесено до акту опису під впливом представників стягувачів.

На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив виключити з опису та зняти арешт з зазначеного в акті опису й арешту майна від 23.10.2014 року №108 - вертикальний розкроєчний ніж 2 шт., 109 - гладильна дошка з компресором та утюгами 2 шт., 110 - прес OP-450GS, 111 - швейні машини 5 шт., 112 - швейні машини 15 шт., 113 - кнопочний станок, 39 - кондиціонер «IDEA», 48 - кондиціонер «VIСО», 72 - кондиціонер «MIDEA», 83 - кондиціонер «Вінт Вілд», 106 - кондиціонер «Вінт Вілд», 107 - кондиціонер «ВАХІ», 129 - піраміда для склопакетів 7 шт., 3- картина в рамі, 13 - апарат для перерахунку готівки сірого кол., 15 - сейф, 24 - холодильник «Норд» білого кольору, 25 - кулер для води, 64 - картина в рамі 2 шт., 67 - крісло офісне, 99 - мікрохвильова піч «Гореніє».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник ДП «ІМТП» позовні вимоги не визнав.

Представник ПП «Камея» в судовому засіданні позов визнав.

Представник ТОВ «ОСОБА_1 ОСОБА_3», представник Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 травня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Виключене з опису та знятий арешт із зазначеного в акті опису й арешту майна від 23.10.2014р. майно: під №129 - піраміда для склопакетів - 7 шт.; під №3 картина в рамі - 1 шт.; під №13 апарат для перерахунку готівки сірого кол.; під №15 сейф; під №24 холодильник «Норд»; під №25 - кулер для води; під №64 - картини в рамі 2 шт.; під №67 крісло офісне.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ДП «Іллічівський морський торговельний порт» подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати в частині задоволеня позовних вимог, постановити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення сторонами не оскаржується.

В судове засідання ОСОБА_2, представники відділу ДВС Іллічівського МУЮ Одеської області, ПП «Камея» не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 192-193).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуєване рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ВДВС Іллічівського МУЮ не надало до суду доказів на підтвердження того, що майно: під №129 піраміда для склопакетів 7 шт.; під №3 картина в рамі 1 шт.; під №13 апарат для перерахунку готівки сірого кольору; під №15 сейф; під №24 холодильник «Норд»; під №25 кулер для води; під №64 картини в рамі 2 шт.; під №67 крісло офісне, належить ПП "Камея". В судовому засіданні свідки та довідки ПП "Камея" підтвердили, що зазначене майно є особистою власністю ОСОБА_2, а тому суд дійшов до висновку, що позов в частині виключення зазначеного майна з акту опису та оцінки підлягає задоволенню.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується не в повній мірі, оскільки цей висновок зроблено з порушенням норм процесуального та матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею передбачено перелік повноважень державного виконавця для здійснення покладених на нього завдань.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право брати участь у провадженні виконавчих дій.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний, у тому числі утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, 20 вересня 2007 року, між ПП «Камея» директором якого є ОСОБА_4 та ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» було укладено договір про спільну діяльність (а.с.43-55).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04 лютого 2015 року договір про спільну діяльність №609-0 від 20 вересня 2007 року, укладений між ДП «Іллічівський морський торгівель ний порт» та ПП «Камея» розірвано (а.с.84-90).

23 жовтня 2014 року актом опису й арешту майна головним державним виконавцем Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №44019209 було накладено арешт на майно ПП «Камея» в списку якого окрім іншого також зазначено наступне майно під №129 піраміда для склопакетів 7 шт.; під №3 картина в рамі 1 шт.; під №13 апарат для перерахунку готівки сірого кол.; під №15 сейф; під №24 холодильник «Норд»; під №25 кулер для води; під №64 картини в рамі 2 шт.; під №67 крісло офісне, (а.с.18-22):

При складанні акту опису та арешту майна, був присутній ОСОБА_2, якому майно було передано на відповідальне зберігання, як боржнику, зауважень стосовно майна від ОСОБА_2 не надійшло (а.с. 18-22).

Відповідно до ст.391 ЦК України, всланик майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

У відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Так в матеріалах справи дійсно міститься довідка ПП «Камея», яка підписана директором ОСОБА_2, про те, що піраміда для склопакетів в кількості 7 шт., картина в рамі 1 шт., апарат для перерахунку готівки, сейф, холодильник «Норд», кулер для води, картини в рамі в кількості 2 шт., крісло офісне, мікрохвильова піч не є власністю ПП «Камея», та не знаходяться на обліку підприємства. (а.с. 28).

Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази,у відповідності до ст.. 57-59 ЦПК України які б підтверджували належність майна саме ОСОБА_2

В матеріалах справи відсутні будь-які квитанції, гарантійні талони, яки б свідчили про придбання саме ОСОБА_2 майна, яке він просить виключити з акту опису та зняття арешту, також позивач не ставить питання про визнання права власності на це майно.

Відповідно до договору № 2104/12-5 від 15 травня 2012 року, між ФОП ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_2, був укладений договір, за умовами якого ОСОБА_2 придбав три кулери, що також підтверджується актом прийома-передачі майна (а.с. 144-145).

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак позивач не надав суду допустимих та належних доказів які б підтверджували, що майно, яке зазначено в рішенні суду, окрім кулера, на який були надані доказі його придбання, дійсно належить ОСОБА_2

Однак не зважаючи на це, суд першої інстанції ухвалив рішення, про частково задоволення позовних вимог ОСОБА_2, виключивши з опису та зняв арешт із зазначеного в акті опису й арешту майна від 23.10.2014р. майно, а саме : під №129 - піраміда для склопакетів - 7 шт.; під №3 картина в рамі - 1 шт.; під №13 апарат для перерахунку готівки сірого кол.; під №15 сейф; під №24 холодильник «Норд»; під №64 - картини в рамі 2 шт.; під №67 крісло офісне, передчасно, без достатніх на то доказів.

Справа колегією суддів розглянута, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким підлягають частковому задоволенню лише позовні вимоги ОСОБА_2 в частині виключення кулера з майна опису та зняття саме з кулера арешту. В іншій частині, яке оскаржується, колегія суддів дійшла до висновку про винесення нового рішення, яким в позові в цієї частині відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 травня 2016 року скасувати, ухваливши нове.

Позов ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Камея», Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_3», Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про виключення майна з акту опису та зняття з нього арешту задовольнити частково.

Виключити з опису та зняти арешт із зазначеного в Акті опису й арешту майна від 23.10.2014р майна під №25 кулер для води.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________Н.В. Ісаєва

______________________________________С.М. Сегеда