Справа № 477/962/16-ц
Провадження № 2/477/667/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т н а в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з врахуванням уточнених вимог, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 13 січня 2008 року, право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими спорудами та на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,09 га, виділену для його обслуговування, розташовані по вул. Чапаєва, 22, в с. Мішково-Погорілове Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області.

Крім того просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його брата ОСОБА_4, померлого 19 серпня 2008 року, право власності на 1/4 частину цього ж житлового будинку та на 1/2 частину зазначеної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті матері та брата залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку, оскільки не представив належним чином оформлені правовстановлюючі документи.

Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, оскільки в передбачений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але через зазначені обставини не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча наданими копіями технічного паспорту будівлі, погосоподарської книги, копією свідоцтв про право спадщину та державним актом підтверджується належність померлим частин будинку та земельної ділянки, які вони отримали в порядку спадкування, тому просив винести рішення про визнання за ним права власності на дане спадкове майно.

В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі, а позов задовольнити.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

13 січня 2008 року в с. Мішково-Погорілове Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області померла громадянка ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді 1/6 частини житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район,

с. Мішково-Погорілове, вул. Чапаєва, 22, та на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,09 га, виділеної для обслуговування будинку за цією ж адресою.

Первісно ? частина житлового будинку належала на праві приватної власності ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності від 1 квітня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованого в КП «Миколаївське МБТІ» 1 квітня 1989 року за № 597.

Земельна ділянка ж йому належала відповідно до державного акту серії МК №10357, виданого 14 лютого 1995 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №393.

Спочатку адреса розташування будинку та ділянки була: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Мішково-Погорілове, вул. Чапаєва, 14/16, але рішенням виконавчого комітету Мішко-Погорілівської сільської ради № 14 від 5 лютого 2007 року адреса була змінена на вул. Чапаєва 22, яка існує і до цього часу.

Після смерті власника ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року, спадщину прийняли його дружина ОСОБА_3 та його двоє синів ОСОБА_4 та ОСОБА_1. До кожного перейшло в порядку спадкування право власності на 1/3 частині спадкового майна.

На підтвердження цьому вони отримали свідоцтва про право на спадщину від 8 липня 2005 року, виданих цим спадкодавцям Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

Рішенням виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 14 від 5 лютого 2007 року нумерація будинку була змінена: з вул. Чапаєва № 14/16 - на вул. Чапаєва 22.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 відносилися її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які прийняли спадщину, так як були зареєстровані та проживали разом з померлою спадкодавицею.

Виходячи з положень ст. 1267 ЦК України їх частки в спадщині є рівними по 1/2 частині за кожним.

Тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перейшло в порядку спадкування право власності по 1/12 частині будинку та по 1/6 частині земельної ділянки.

Проте, отримавши цю спадщину вони не перереєстрували її на своє ім'я.

Однак, 19 серпня 2008 року ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на зазначене майно: 1/2 частину земельної ділянки, з яких право власності на 1/3 частину він отримав в порядку спадкування після смерті первісного власника ОСОБА_5, а 1/6 частину права власності на ділянку він отримав в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3

За тими ж положеннями ЦК України спадщину після його смерті прийняв його брат ОСОБА_1, тобто позивач в справі, який проживав з померлим на час відкриття спадщини (на час його смерті).

Спадкоємців, які б відносилися до першої черги спадкування та інших спадкоємців другої черги, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Відповідач також мав права на спадщину, але не вчинив дій по її прийняттю.

Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

При спадкування за законом спадкоємці одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1262 у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

З врахуванням відсутності спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, які прийняли спадщину, єдиним спадкоємцем другої черги, який прийняв спадщину після його смерті, є позивач ОСОБА_1.

Однак далі, під час оформлення спадщини, він тримав від нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії через непредставлення належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документи на майно.

Так, як вже було зазначено, отримавши в спадок частину будинку та частину земельної ділянки в спадщину, як мати, так і брат не зареєстрували їх на своє ім'я.

За пунктами 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що у нього відсутня можливість отримати правовстановлюючі документи у позасудовому порядку через зміни в законодавстві.

В той же час, це не скасовує належність померлим на праві власності частин зазначеної ділянки та будинку, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Під час розгляду справи судом із комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» була витребувана інвентаризаційна справа по будинку. Її перевіркою було встановлено, що будинок № 22 (старий № 14/16) по вул. Чапаєва в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області мав дві частини, які були розділені між співвласниками ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності від 1 квітня 1988 року, виданого ОСОБА_5 виконавчим комітетом Мішково-Погорілської ради, йому на праві приватної власності належала ? частина цього будинку.

Іншій співвласниці також належала ? частина будинку.

В той же час, проведеними обмірами та інвентаризацією будинку було встановлено, що частина будинку, належна ОСОБА_5 має більші розміри та прибудови до основної частини будинку. Хоча право власності на ? частину в 2005 році було зареєстровано в розмірах, зазначених вище: загальна площа будинку 122 кв.м., житлова 46,7 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту будинку, складеного в 1991 році (з уточненням в 2005 році) Миколаївським БТІ, загальна площа 122 кв.м., житлова 46,7 кв.м., з яких по частині будинку ОСОБА_6 загальна площа 44,3 кв.м., житлова 24,1 кв.м.; по частині будинку ОСОБА_5 загальна площа 77,7 кв.м., житлова 22,6 кв.м.

Проведеними обмірами в теперішній час та новим складеним 21 січня 2013 року паспортом технічної інвентаризації будинку, встановлені деякі перепланування кімнати та їх збільшення: загальна площа будинку складає 124.7 кв.м., житлова 70,2 кв.м., з яких до складу спадщини в цій справі відноситься 1/2 частина будинку із загальною площею

80,4 кв.м., житловою 46,1 кв.м.

В той же час, змін щодо часток між співвласника цілого будинку вчинено не було, незважаючи на зміну їх розмірів, тому суд при вирішення справи не може самостійно їх змінити і виходить з тих первісних часток, які мали померлий ОСОБА_5О та ОСОБА_6 по ? частині.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що частки у власності будинку та земельної ділянки, виділеної для його обслуговування, перейшли до власності в порядку спадкування до ОСОБА_4 та входять до складу спадщини після його смерті, тому в порядку спадкування повинні відійти спадкоємцям, тобто позивачу в справі як єдиному спадкоємцю, який прийняв спадщину.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 13 січня 2008 року, на наступне майно:

-1/12 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Мішково-Погорілове, вул. Чапаєва, 22, яка перейшла до її власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року;

-1/3 частину земельної ділянки, площею 0,09 га, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Мішково-Погорілове, вул. Чапаєва, 22 (попередній № 14/15), яка перейшла до її власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року, і належала йому відповідно державного актом серії МК № 10357, виданого 14 лютого 1995 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_4, померлого 19 серпня 2008 року, на наступне майно:

-1/4 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Мішково-Погорілове, вул. Чапаєва, 22, з яких:

●1/6 частина права власності на будинок перейшла до його власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року,

●1/12 частина будинку перейшла до його власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 13 січня 2008 року, яка до її власності перейшла в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року;

-1/2 частину земельної ділянки, площею 0,09 га, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Мішково-Погорілове, вул. Чапаєва, 22 (попередній № 14/15), з яких:

●1/3 частина до нього перейшла в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року, і належала йому відповідно державного актом серії МК № 10357, виданого 14 лютого 1995 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області,

●1/6 частина перейшла до його власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 13 січня 2008 року, яка в свою чергу цю частку отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 25 липня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко