Справа № 500/1031/16-ц
Провадження № 2/500/1581/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача - ОСОБА_3

третя особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського історичного музею ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння , -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить витребувати у Ізмаїльського історичного музею ім.. ОСОБА_5, орден ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний), орден Вітчизняної війни І ступеню, які були передані його дідом ОСОБА_6 на підставі акту № 118 від 14.01.1969 року, на постійне зберігання до Ізмаїльського історичного музею ім.. ОСОБА_5

Підтримуючи позов ОСОБА_1 пояснив, що 13.01.1969 року згідно акту № 118 ОСОБА_6 передав до Ізмаїльського історичного музею ім.. ОСОБА_5 на постійне зберігання предмети музейного значення, а саме орден ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний), орден Вітчизняної війни І ступеню.

12.01.1989 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.01.1989 р. ІІІ-ЖД № 319751. після його смерті, його дружина ОСОБА_8 фактично вступила в управління та володіння майном та прийняла спадщину.

02.08.1999 р., померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.08.1999 р. І-ЖД № 172125. Спадкоємцем всього майна після її смерті за заповітом став позивач, що підтверджується заповітом від 22.06.1992 р., посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори.

26.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського історичного музею ім.. ОСОБА_5 з заявою, в якій просив повернути йому орден ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний), орден Вітчизняної війни І ступеню.

03.11.2015 року листом за № 58 Ізмаїльським історичним музеєм ім.. ОСОБА_5 було відмовлено в задоволені вимог позивача, у звязку з тим, що вказані ордени увійшли до державної частини музейного фонду.

Третя особа ОСОБА_4 пояснила, що причиною звернення до суду стало те, що раніше вказані нагороди виставлялись на стендах, члени їх родини мали можливість прийти і в будь-який час подивитись на нагороди (батька, діда), а останні роки нагороди були сховані і на неодноразові прохання хоч показати нагороди директор музею відмовляла і тільки після звернення до суду нагороди були виставлені в залі музею. Їх сімя хоче повернути нагороди, щоб вони зберігались в родині як память.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, та пояснив, що 13 січня 1969 року ОСОБА_6 були передані на постійне зберігання в Ізмаїльський історичний музей ОСОБА_5: орден ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний), орден Вітчизняної війни І ступеню, про що було складено акт надходження експонатів №118 від 13.01.1969р. Вказані ордени ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний) та Вітчизняної війни І ступеню були зареєстровані в книзі надходжень Ізмаїльського історичного музею ОСОБА_5 за № КП -11719, № КП-11720, в інвентарній , та в спеціальній інвентарній книзі, тому оскільки вказані державні нагороди були передані в музей на постійне зберігання вони спадкоємцям померлого не повертаються.

Крім цього позивачем не надано доказів на підтвердження родинних стосунків з померлим, а також ним пропущений строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити по наступним підставам:

Судом встановлено, ОСОБА_6 який помер 13 січня 1989 року, передав 13.01.1969р. на постійне зберігання до Ізмаїльського історичного музею ОСОБА_5 ордени ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний) та Вітчизняної війни І ступеню. З матеріалів справи не вбачається, що після його смерті приймалась спадщина. 02.08.1999 року померла ОСОБА_8 її спадкоємцем являвся позивач ОСОБА_1Л, який 26.04.2000 року прийняв спадщину після ОСОБА_8 за заповітом. Позивачем не надано доказів на підтвердження родинних стосунків з померлим ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер 13 січня 1989 року, спадщину після ОСОБА_8С позивач прийняв 26.04.2000 року, до суду з позовом про витребування майна звернувся 25.02.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Не підлягає позов задоволенню і по суті відповідно до Закону України « Про державні нагороди України», дія цього Закону поширюється на правовідносини, повязані з нагородженням громадян України, удостоєних державних нагород СРСР або республік, що входили до його складу; громадян України, іноземців або осіб без громадянства, нагороджених державними нагородами Української РСР, а також нагороджених державними преміями Української РСР, осіб, нагороджених відзнаками Президента України до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з ч.3 ст. 18 ЗУ « Про державні нагороди України», після смерті нагородженого за наявності спадкоємців, нагорода залишається у сімї померлого. За згодою спадкоємців державні нагороди можуть бути передані на тимчасове або постійне зберігання музеям. Державні нагороди передаються музеям на підставі рішення Комісії державних нагород та геральдики за наявності відповідного клопотання музейного закладу.

Передані музеям на постійне зберігання державні нагороди спадкоємцям померлого або нагородженого посмертно не повертаються.

Також, згідно п.5.6-5.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 ордени, медалі, нагрудні знаки, а також документи про нагородження за наявності спадкоємців залишаються у сімї. За згодою спадкоємців державні нагороди можуть бути передані на тимчасове або постійне зберігання музеям. Державні нагороди передаються музеям на підставі рішення Комісії державних нагород

Передані музеям на постійне зберігання державні нагороди спадкоємцям померлого або нагородженого посмертно не повертаються.

13 січня 1969 року ОСОБА_6 були передані, а Ізмаїльським історичним музеєм ім.. ОСОБА_5 прийняті на постійне зберігання орден ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний), орден Вітчизняної війни І ступеню, про що було складено акт надходження експонатів № 118 від 13 січня 1969 року.

Зазначений орден ОСОБА_5 ІІІ ступеню(срібний) та орден Вітчизняної війни І ступеню були зареєстровані в книзі надходжень Ізмаїльського історичного музею ім.. ОСОБА_5 за № КП-11719 та за № КП-11720, в інвентарній книзі за № Н-6359 та Н- 6360, та спеціальній інвентарній книзі за № Др 1-234 та Др.3-4.

Оскільки спірні державні нагороди буди передані у музей на постійне зберігання, зазначені спірні державні нагороди спадкоємцям померлого не повертаються.

Відповідно до Закону України « Про музеї та музейну справу» спірні нагороди належать до державної частини музейного фонду України, є власністю України та не підлягають відчуженню, за винятком обміну на інші музейні предмети, колекції, музейні зібрання.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.10, 11, 58-61, 208, 209, 212-215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Ізмаїльського історичного музею про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_9