н/п 2/490/2200/2016
08 липня 2016 р. м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва
в складі: головуючого судді - Мамаєвої О.В.
із секретаем: ОСОБА_1,
за участю прокурора Тищенко А.М.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду міста Миколаїв цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, третя особа - служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради,
18.05.2016р. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відібрання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів на утримання дітей.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_3 неодноразово залишала доньку у дитячому санаторії "Дубки" після закінчення лікування дитини. Востаннє ситуація повторилась у 2015 році, коли відповідач після закінчення лікування дочки у дитячому санаторії "Дубки" 20.11.2015 року, дитину із санаторію не забрала. На даний час дитина влаштована до КЗ "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради. Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що не забрала дитину, так як за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутнє електропостачання та опалення. Зі слів матері, дитина народилась у шлюбі із ОСОБА_4, однак біологічний батько дитини - інший чоловік, а ОСОБА_4 не знає про народження дитини.
У судовому засіданні представник позивача та прокурор підтримали позовні вимоги.
Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, заперечень проти позову не надали.
Справа розглядалась судом у відсутність відповідача у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, прокурора, оглянувши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (відповідачі по справі) /а.с. 5/.
Із матеріалів справи слідкує, що родина ОСОБА_5 потрапила у поле зору служби у справах дітей у 2009 році, коли до служби надходили повідомлення від Міської дитячої лікарні №4, що мати з дитиною не з'являється до поліклініки, мати зловживає алкогольними напоями. Працівники служби проводили профілактично-роз'яснювальні бесіди з матір'ю дитини та відповідну роботу, з 2011 року по 2015 рік до служби не надходило повідомлень чи скарг на ОСОБА_3
Але, 28.05.2015 року від Миколаївської загальноосвітньої шкоди №53, у якій навчалась ОСОБА_5, до служби у справах дітей надійшло клопотання із повідомленням про те, що із 29.09.2004 року у Миколаївському обласному дитячому туберкульозному санаторію "Дубки" перебуває малолітня ОСОБА_5, термін путівки закінчився 25.05.2015 року, проте мати доньку із санаторію не забирає /а.с.10/.
Працівники служби у справах дітей спільно із фахівцями Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, 09.06.2015 року відвідали сім'ю і дівчинка вже була вдома, мати її забрала 04.06.2015 року.
Однак, 25.11.2015 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від комунального закладу ММР "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" про те, що ОСОБА_5 була оформлена на оздоровлення у дитячий санаторій "Дубки" до 20.11.2015 року, але станом на 25.11.2015 року мати доньки не забрала /а.с.12/.
ОСОБА_5, за направленням служби у справах дітей Миколаївської облдержадміністрації, 25.11.2015 року була влаштована до КЗ "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації", де перебуває до даного часу.
Згідно листа КЗ "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації" від 12.02.2016 року, за весь період знаходження дитини у закладі, мати дитини до центру приходила 1 раз - 09.12.2015 року /а.с. 20/.
Лише після неодноразових телефонних дзвінків працівників служби у справах дітей та надіслань поштових повідомлень матері дитини, ОСОБА_3 з'явилась до служби, однак, не зробила нічого для того, щоб забрати дитину на своє подальше виховання, зокрема у будинку досі неналежні умови проживання, відсутнє електропостачання та опалення, ОСОБА_3 не працевлаштована.
Як слідує із обставин, викладених у позові, відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.
Про батька дитини ОСОБА_4 на даний час нічого не відомо.
Згідно висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.05.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати дитину ОСОБА_5 у її батьків, без позбавлення їх батьківських прав /а.с. 31-33/.
Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч.1,4 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.
У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Оцінюючи представлені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини, що згідно п.2 ч.1 ст. 164 , та ст. 170 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання від них дитини без позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
З урахуванням обставин справи, відібрання дитини від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.
Одночасно із позбавленням батьківських прав, суд вважає можливим стягнути із відповідачів аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 212, 215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі ст.ст. 150, 155, п.2 ч.1 ст.164, 165, 166, 170, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд
Позов Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, треті особи - служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, задовольнити.
Відібрати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у її батьків ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, без позбавлення їх батьківських прав.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1/4 частці від всіх видів заробітку кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради.
Малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування для вирішення її подальшої долі.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судові витрати у розмірі по 551,20 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мамаєва