Провадження №2-о/760/43/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі головуючого суді: Коробенка С.В.
при секретарі Семененко А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського-Новопсковського районного військового комісаріату, Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду і просить встановити факт призову ОСОБА_1 з 01.08.2014 на військову службу під час мобілізації, в особливий період, і з її проходження у Військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 з 01.08.2014 по 01.12.2014 р.
Обгрунтовуючи свої вимоги, Позивач вказує на те, що після початку Антитерористичної операції на сході України він пішов добровольцем у Збройні Сили України.
Після початку Антитерористичної операції на сході України, ОСОБА_1 пішов добровольцем у збройні сили України.
13 липня 2014 року ОСОБА_1 прибув у розташування Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , яка на даний час перейменована на Військову частину-польова пошта НОМЕР_1 , де ніс службу і проходив вишкіл у складі 4 взводу 2 роти.
Позивач зазначає, що військового квитка у нього не було, оскільки він втратив його коли проживав у м. Луганську до початку збройного конфлікту.
31.07.2014р. ОСОБА_1 пройшов медичну комісію в Старобільсько- Новопсковському об`єднаному районному військовому комісаріаті і повернувся до розташування Військової частини для офіційного оформлення та включення до списку військовослужбовців.
Після цього, 07.08.2014 Позивач у складі 4 взводу 2 роти, офіційно отримавши зброю прибув на бойове чергування на передову в районі с. Металіст Луганської області.
16 серпня 2014 року Позивача було поранено біля с. Хрящувате під час обстрілу з системи залпового вогню «Град». Першу медичну допомогу Позивач отримав в міській лікарні м. Щастя, що підтверджується довідкою від 18.08.2014р.
Через добу Позивач був відправлений гелікоптером в Вінницький польовий госпіталь, а 19.08.2014р. автобусом доставлений в ВМКЦ Західного регіону.
21.08.2014р. ОСОБА_1 був доставлений літаком «Віта» в м. Одеса до ВМКЦ Північного регіону. Був виписаний з ВМКЦ Північного регіону 08 вересня 2014 року.
Позивач пояснює, що після проходження курсу лікування і реабілітації він прибув у розташування Військової частини, де дізнався від начальника кадрової служби, що у списках військових він не значиться, а новий військовий квиток Старобільсько-Новопсковський об`єднаний районний військовий комісаріат йому не оформив і не зробив запису про його призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Так, Позивач виявив, що він начебто офіційно не призивався на військову службу під час мобілізації, на особливий період, і не воював у складі Військової частини.
При цьому ОСОБА_1 підкреслює, що він пройшов медичний огляд у Старобільсько-Новопсковському об`єднаному районному військовому комісаріаті, Військова частина видала зброю, а під час відбуття на бойове чергування він бачив проект наказу № 43 від 14.08.2014 про зачислення його до списку військовослужбовців Військової частини.
Після повернення з реабілітації ОСОБА_1 , як він вказує, продовжував нести військову службу у Військовій частині без оформлення, але з отриманою зброєю. Всі намагання офіційно оформитися у Військовій частині керівництвом відкладалися на потім, а Військовий комісар Старобільсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату відмовлявся видавати військовий квиток без відповідного листа командування Військової частини.
Лише через декілька місяців, як вказує Позивач, а саме: 01 грудня 2014 року наказом командира Військової частини (по особовому складу) № 7-РС, ОСОБА_1 було офіційно призначено з 01.12.2014 на посаду стрільця-санітара 7 штурмового відділення 3 штурмового взводу штурмової роти. Не погоджуючись із датою зарахування до особового складу Збройних сил України, Позивач просить встановити факт, яким визнати, що він був призваний на військову службу з 01.08.2014р. і проходив її у військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 з 01.08.2014р. по 01.12.2014р.
У судовому засіданні Позивач та його представник позов підтримали. Позивач зазначив, що у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 йому було видано зброю, допущено до виконання завдань, що безперечно свідчить про зарахування його до особового складу. Позивач вказав також, що інформація про зарахування його до складу військовослужбовців НОМЕР_1 на підставі наказу №43 від 14.08.2014р. підтверджується роздруківкою списку батальйону «Айдар» опублікованого на сайті Кібер-Беркут (ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому зазначена особиста інформація про ОСОБА_1 .
Від Старобільсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату та Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 до суду надійшли заперечення проти позову, в яких зазначені Відповідачі проти задоволення позову заперечували, наполягаючи на його необгрунтованості.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що служив разом з ОСОБА_1 , разом з ним проходили медкомісію в м.Старобельську, і з ним же разом 31 липня 2014 року приїхав на передову, отримали зброю і були направлені на позиції в районі с. Металіст. При цьому укласти контракт ніхто їм не пропонував. В середині серпня 2014 року під час обстрілу з систем залпового вогню «Град» ОСОБА_1 був поранений, у зв`язку з чим був евакуйований на лікування. В подальшому після повернення його до військової частини, як вказав свідок, виявилось, що прізвище Позивача, як і багатьох інших військовослужбовців, взагалі було відсутнє в штатному розписі військової частини. При цьому сам свідок був зарахований до штату ЗС України з 04.08.2014р., що він підтвердив копією свого військового квитка.
Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що вони в липні 2014 року в одному автобусі приїхали в с. Половинкине в розташування військової частини батальйону «Айдар», де після перевірки розпочали навчання, а 30 липня 2014 року направили в с. Металіст. 16 серпня 2014 року разом з Позивачем потрапили під обстріл «Градом», обидва були поранені. В подальшому виявилось, що прізвища Позивача в списках особового складу військової частини немає, проте це, як зазначив свідок, був непоодинокий випадок. ОСОБА_1 було видано зброю, а отже його слід вважати мобілізованим, оскільки контракт з ним не укладався.
Свідок ОСОБА_4 також підтвердив, що він проходив військову службу в 1 роті військової частини НОМЕР_1 («Айдар»), в той час як ОСОБА_1 проходив службу в 2 роті. Бачив ОСОБА_1 зі зброєю. Знає, що в середині серпня 2014 року ОСОБА_1 було поранено під час обстрілу « ОСОБА_5 ». Свідок також надав для огляду військовий квиток, з якого вбачається, що з 25 серпня 2014 року він вважається призваним на підставі Указу Президента України №607/21.07.2014р.
Дослідивши наявні у справі докази, вислухавши позицію сторін, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати.
Згідно з пунктом 1 Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України № 263/94 від 25.05.1994 військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу є документом, що визначає належність його власника до військової служби, служби в запасі та військового обов`язку.
Відповідно до пункту 3 Положення про військовий квиток, військові квитки видають районні (міські) військові комісаріати під час призову громадян на військову службу. зарахування їх до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я.
Виходячи з вказаних норм права, військові комісаріати здійснюють призов на військову службу під час мобілізації, видають військові квитки призваним особам та роблять відповідні записи про мобілізацію і направлення до визначеної військової частини.
Встановлено, що 31 липня 2014 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію в Старобільсько-Новопсковському об`єднаному районному військовому комісаріаті. (а.с. 13)
В матеріалах справи міститься довідка командира військової частини НОМЕР_2 (на сьогодні НОМЕР_1 ) від 26 серпня 2014 року №534 про те, що солдат військової частини ППВ0624 ОСОБА_1 16 серпня 2014 року одержав осколкове поранення під час бойових дій в зоні АТО (с. Хрящувате Луганської області) в складі сил в/ч ПП НОМЕР_2 . В якості підстави для складання довідки зазначений акт розслідування від 17 серпня 2014 року, проведеного на підставі наказу від 17.08.2014р. (а.с. 15)
Подальше лікування ОСОБА_1 від отриманого поранення, ідентифікація Позивача як військовослужбовця Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 підтверджується наявними у справі медичними документами:
-довідкою Щастинської міської лікарні від 18.08.2014р; (а.с. 14)
-перевідним епікризом №7496 Військової частини НОМЕР_3 ; (а.с.16)
-довідкою військово-лікарської комісії Військово-медичного, клінічного центру Південного регіону №843 від 04.09.2014р.;
-виписним епікризом комісії Військово-медичного, клінічного центру Південного регіону.
Встановлено також, що юридично солдата ОСОБА_1 було зараховано до особового складу Військової частини польова пошта НОМЕР_2 лише з 01.12.2014р. як військовослужбовця за контрактом (а.с. 23, 60), в той час як проходження військової служби у вказаній військовій частині в попередній період Відповідачами заперечується.
В той же час, фактичний призов та проходження військової служби Позивачем підтверджується, окрім зазначених вище документів, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, про проходження якими служби у військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 на той час свідчать надані ними копії військових квитків із відповідними записами.
В матеріалах справи наявна роздруківка частини списку особового складу батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який був розміщений на інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68-88), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 від 17.11.2000р., був зарахований до складу батальйону на підставі наказу №43 від 14.08.2014р., що підтверджує пояснення Позивача про існування такого наказу. (а.с. 74).
Аналізуючи відомості, зазначені у роздруківці, оцінюючи їх у сукупності з іншими доказами, беручи до уваги, що відомості про свідка ОСОБА_3 , зазначені в роздруківці, у повній мірі відповідають достовірній інформації про його зарахування до військової частини, яка міститься у військовому квитку, наданому суду для огляду (а.с.83,117-118), суд вважає можливим встановити, що саме на підставі наказу №43 від 14.08.2014р. ОСОБА_1 був зарахований до складу військової частини НОМЕР_2 .
При цьому, суд також звертає увагу на те, що у відповідь на письмовий запит про надання копії зазначеного наказу №43 від 14.08.2014р. з метою підтвердження або спростування такої інформації, Командир військової частини НОМЕР_1 у письмових запереченнях на позов відмовився його надати, формально посилаючись на те, що він не стосується Позивача у справі.
Стаття 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Оцінюючи наявні у справі матеріали у їх сукупності та взаємозв`язку, аналізуючи встановлені обставини проходження Позивачем військово-лікарської комісії, видачу йому зброї, направлення на передову лінію зони антитерористичної операції, отримання вогнепального поранення 16.08.2014р. та подальше лікування в військових лікарнях з визначенням його належності до військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), суд вважає можливим встановити юридичні факти, про які просить Позивач у своїй позовній заяві.
Суд враховує, що у визнання Позивача таким, що був призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період, підтверджуватиме його право на отримання одноразової грошової виплати у зв`язку з пораненням, та інші соціальні права.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву задовольнити частково.

Встановити факт призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації в особливий період та її проходження у Військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 Міністерства оборони України з 14.08.2014р. по 31.11.2014р.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: