АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Пікало К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лаврик ІнниВолодимирівни, -

В С Т А Н О В И Л А:

Скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що з повідомлення від 25 січня 2016 року йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 46852395 про солідарне стягнення на користь ВАТ «Ерсте Банк» боргу з нього, ПП «Інтерком» та ОСОБА_3 в сумі 831 994,34 доларів США, 967 475,41 грн. пені та 25 500,00 грн. судових витрат. Виконавчий лист № 6- 962/2009 від 15 січня 2010 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва. Вважає, що виконавче провадження відкрито незаконно та підлягає скасування з тих підстав, що в процесі виконавчих дій 2010-2012 роках стягувач з власної згоди отримав у власність в рахунок боргу іпотечне майно - нежитлові приміщення, площею 1124,9 м.кв. у АДРЕСА_1, заставна вартість якого складала 1,2 млн. доларів США. Але, державний виконавець в порушення законодавства відкрив провадження з вимогою до нього в семиденний строк повторно погасити неіснуючу суму боргу. Крім того, відкриття виконавчого провадження порушує ст.22 Закону кураїни «Про виконавче провадження». Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії виконавця незаконним та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_1

Справа № 755/2627/16-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8848/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лаврик Інни Володимирівни при винесенні постанови відкриття виконавчого провадження № 49852395 від 20 січня 2016 року.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 49852395 від 20 січня 2016 року у відношенні боржника ОСОБА_1 та зобов'язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лаврик І.В. прийняти відповідне рішення згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з ухвалою, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1

В апеляційній скарзі зазначив, що ухвала є необґрунтованою, такою що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. ОСОБА_1 надав суду електронне повідомлення про розгляд справи без його участі.

Представники стягувача ПАТ «Фідобанк» та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції установлено, що 4 вересня 2009 року Третейський суд постановив рішення про солідарне стягнення з ПП «Інтерком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Ерсте Банк» боргу в розмірі 831 994,34 доларів США (еквівалент 6 646 802,78 грн.), пені в сумі 967 475,41 грн. та третейського збору в розмірі 25 500,00 грн.

23 грудня 2009 року Дніпровський районний суду м. Києва постановив ухвалу щодо видачі виконавчих листів на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 4 вересня 2009 року у справі за позовом ВАТ «Ерсте Банк» до ПП «Інтерком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Виконавчі листи отримані представником банку 15 січня 2010 року.

У серпні 2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони у виконавчих провадженнях звернувся представник ПАТ «Фідобанк», в якій просив замінити стягувача по виконавчим провадженням відносно ПП «Інтерком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» у зв'язку зі зміною найменування товариства. Ухвалою від 3 жовтня 2014 року суд заяву задовольнив, та замінив стягувача на ПАТ «Фідобанк». Ухвала не оскаржувалася.

У вересні 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва представник ПАТ «Фідобанк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчих проваджень по виконавчим провадженням відносно ПП «Інтерком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Фінанс ОСОБА_6» у зв'язку з відступленням права вимоги на підставі договорів укладених 31 жовтня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс», та укладених 22 липня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» і ТОВ «Фінанс ОСОБА_6». Ухвалою від 02 грудня 2015 року суд відмовив в задоволенні заяви. Ухвала не оскаржувалася.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що строк пред'явлення виконавчого документу сплинув.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки такий не відповідає вимогам діючого законодавства.

Так, статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону, що діяла на момент виникнення правовідносин, зокрема було визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явленні до виконання протягом трьох років, з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами. Вимоги до виконавчого документа визначені ст. 18 вищевказаного Закону.

Встановлено, що виконавчий лист № 6-962/2009 відносно ОСОБА_1 видано 15 січня 2010 року. Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду постановлена 23 грудня 2009 року, набрала законної сили 28 грудня 2009 року. На момент видачі виконавчого листа строк їх пред'явлення становив три роки. Тобто, строк пред'явлення виконавчого листа був до 29 грудня 2012 року.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 29 січня 2010 року, на підставі заяви стягувача від 29 січня 2010 року, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №6-962 виданим 15 січня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарної заборгованості з ПП «Інтерком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Ерсте Банк» боргу в розмірі 831 994,34 доларів США (еквівалент 6 646 802,78 грн.), пені в сумі 967 475,41 грн. та третейського збору в розмірі 25 500,00 грн.

13 грудня 2012 року старшим державним виконавцем винесена постанова про передачу нерухомого майна на загальну суму 3 087 230 грн. стягувачу - ВАТ «Ерсте Банк», в рахунок погашення заборгованості.

27 лютого 2013 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, повернуто стягувачу - ВАТ «Ерсте Банк», у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Нереалізоване майно вартістю 3 087 230 грн. залишено стягувачу в рахунок погашення боргу. Роз'яснено стягувачу про те, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 27 лютого 2014 року.

На момент пред'явлення виконавчого документу залишок боргу становив 4 552 548,19 грн.

31 травня 2013 року за заявою стягувача від 28 травня 2010 року, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №6-962 виданим 15 січня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарної заборгованості з ПП «Інтерком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Ерсте Банк» боргу в розмірі 831 994,34 доларів США (еквівалент 6 646 802,78 грн.), пені в сумі 967 475,41 грн. та третейського збору в розмірі 25 500,00 грн. Залишок боргу 4552548, 19 грн. Боржнику надано семиденний строк на добровільне виконання рішення.

24 липня 2014 року постановою державного виконавця виконавчий лист №6-962/2009 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» та роз'яснено право стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в строк до 27 липня 2015 року.

26 січня 2015 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №6-962 виданим 15 січня 2010 року Дніпровським районним судом м.Києва за заявою стягувача -ПАТ «Фідобанк».

5 листопада 2015 року постановою державного виконавця виконавчий лист №6-962/2009 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» та роз'яснено право стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в строк до 5 листопада 2016 року.

20 січня 2016 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №6-962 виданим 15 січня 2010 року Дніпровським районним судом м.Києва за заявою стягувача -ПАТ «Фідобанк», про солідарне стягнення з боржників на користь банку залишку заборгованості в розмірі 4552548, 19 грн..

Згідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, враховуючи положення ст. 23 вищевказаного Закону постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2016 року є такою, що винесена в строк передбачений для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Отже, дії державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду, здійснені у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, та відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

При постановленні ухвали суд першої інстанції не врахував право стягувача повторно пред'явити до виконання виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, оскільки такий раніше було повернуто йому відповідно до положень ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а повернення виконавчого документа не означає закінчення виконавчого провадження в розумінні ст.49 цього Закону, а тому не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову.

В пункті 22 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що, ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та є підставою для скасування ухвали.

Сама по собі заміна стягувача не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, ухвала Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2016 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 303, 311-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2016 року - скасувати та постановити нову, наступного змісту.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ЛаврикІнни Володимирівни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: