Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1886/15-ц Головуючий у 1-й інст. Романюк Ю. Г.
Категорія 57 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Кочетова Л.Г.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу

за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - ОСОБА_2

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2015 року

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вимоги якого неодноразово уточнював (а.с. 124-126 том 1), та остаточно просив стягнути на його користь з ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 9335 грн. 96 коп. за договором строкового банківського вкладу, строк якого закінчився до введення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра».

В обґрунтування позову посилався на те, що 18.07.2014 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 1980579, оформлений в рамках ПУ «Перший», відповідно до умов якого він передав, а банк прийняв на вкладний рахунок 2000 доларів США строком на 3 місяці, з процентною ставкою 12,5 % річних. Після закінчення строку дії договору він звернувся до банку з вимогою про виплату вкладу, проте банк зобов'язання щодо повернення депозитних коштів та процентів належним чином не виконав. 20.10.2014 року сума вкладу - 2000 доларів США з процентами в розмірі 54,32 доларів США була перерахована на його (позивача) поточний банківський рахунок, однак в подальшому фактично кошти виплачувались частинами: з 20.10.2014 року до 06.02.2015 року, банк обґрунтовував такі виплати відсутністю належної до видачі суми готівки. За вказаний період було виплачено 578 доларів США.

З 06.02.2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, а 24.04.2015 року йому (позивачу) виплачено кошти за вкладом згідно із сумою відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 26573 грн. 41 коп., що в еквіваленті за курсом Національного Банку України складає 1148,87 доларів США.

Позивач вважає, що має право на повернення недоплачених коштів за вкладом з невиплаченими станом на 20.10.2014 року процентами, на отримання передбачених договором процентів за використання депозитних коштів за період з дня витребування вкладу до дня запровадження тимчасової адміністрації, та сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за цей же період.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 за договором № 1980579 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках пакета послуг «ПУ «Перший» від 18.07.2014 року, 7897 грн. 50 коп., що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 06 лютого 2015 року, становить 341,44 доларів США, з яких: 327,45 доларів США - сума вкладу та проценти за договором станом на 20.10.2014 року, що становить 7573 грн. 91 коп.; 13,99 доларів США - 3 % річних за прострочення повернення вкладу з 20.10.2014 року до 06.02.2015 року, що становить 323 грн. 59 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просив рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначив, що на момент розгляду справи та винесення судового рішення у ПАТ «КБ «Надра» було відкликано банківську ліцензію, а тому, відповідно до ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги за зобов'язаннями банку можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Крім того, апелянт зазначає, що під час здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку, банк не втрачає статусу юридичної особи, а законодавством не передбачено, що після запровадження процедури виведення банку з ринку Фонд набуває прав та обов'язків банку у судових справах, адже кошти, розміщені позивачем в ПАТ «КБ «Надра» продовжують перебувати в ПАТ «КБ «Надра» і до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не передавались.

В апеляційній скарзі ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Надра», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення в частині задоволених вимог та відмовити у позові повністю. На підтвердження своїх вимог зазначає, що судом безпідставно застосовано вищий курс валют, ніж той, за яким позивачеві було перераховано та сплачено кошти, оскільки вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на початок дня процедури виведення банку з ринку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації. Виплати коштів здійснюються згідно курсу, який діяв на 09:00 дня введення тимчасової адміністрації 06.02.2015 року, відповідно 1799,9763 грн. за 100 доларів США. Таким чином, на думку апелянта, позивач в порядку та розмірах передбачених чинним законодавством отримав в повному обсязі кошти за договором вкладу, а саме 1476,32 доларів США, що еквівалентно 26573 грн. 41 коп. та знаходиться в межах гарантованої суми. Також, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо звернення позивача до Банку з вимогою кредитора про стягнення 3% річних за прострочення повернення вкладу у встановлений законом строк, а тому, у відповідності до ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначені вимоги вважаються погашеними та такими, що не підлягають задоволенню. У період часу з 20.10.2014 року по 06.02.2015 року банк був обмежений у видачі валютних коштів постановами Правління НБУ.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19.01.2016 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2015 року в частині вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 19.01.2016 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2015 року змінено, виключено із його резолютивної частини словосполучення «в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб». У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2016 року скасовані ухвала та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 19.01.2016 року, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Встановлено, що 18.07.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» був укладений договір № 1980579 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», відповідно до якого позивач передав, а Банк прийняв на вкладний рахунок 2000 доларів США строком на 3 місяці, з процентною ставкою 12,5 % річних (а.с. 4-5 том 1).

20.10.2014 року сума вкладу - 2000 доларів США з відсотками в розмірі 54,32 доларів США була перерахована на поточний банківський рахунок позивача (а.с. 6 том 1).

21.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «КБ «Надра» з письмовою заявою про виплату вкладу (а.с. 7 том 1).

В подальшому кошти виплачувались позивачу частинами з 20.10.2014 року до 06.01.2015 року. За вказаний період йому було виплачено 578 доларів США (а.с. 6 том 1).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» (а.с. 25 том 1).

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Надра», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись ч. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23.04.2015 року № 85 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05.06.2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_4 до 05.06.2015 року включно (а.с. 26 том 1).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 05.06.2015 року до 04.06.2016 року включно (а.с. 27 том 1).

24.04.2015 року ОСОБА_1 отримав кошти у розмірі 26573 грн. 41 коп., сплачені за вкладом згідно з сумою відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 8-9 том 1).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не звернув уваги на п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно із якою вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а не за середньозваженим курсом продавців і покупців та не врахував доводи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про те, що офіційний курс гривні до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, тобто на 09.00 год. 06.02.2015 року становив 1799,9763 грн. за 100 доларів США.

З врахуванням розміру коштів, що були сплачені позивачу в період з 20.10.2014 року до 06.01.2015 року в сумі 578 доларів США, та 24.04.2015 року - 26573 грн. 41 коп., колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачами були повністю виплачені ОСОБА_1 кошти за депозитним вкладом та відсотки, що були нараховані станом на день закінчення договору (2000 доларів США та 54,32 доларів США).

Що стосується нарахування процентів та 3% річних за період з 20.10.2014 року по 05.02.2015 року включно, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року у справі № 6-140цс13.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення, суд правильно виходив із того, що зобов'язання Банку з повернення вкладу після закінчення строку дії договору є невиконаним належним чином, тому проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, по день фактичного їх повернення вкладникові. З урахуванням введення з 06.02.2015 року тимчасової адміністрації банку проценти за користування вкладом та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу можуть бути нараховані і повернуті вкладнику за період з 20.10.2014 року до 05.02.2015 року.

Стягнення процентів за користування вкладом та пені за несвоєчасне повернення вкладу за вищевказаний період не суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року у справі № 6-247цс14.

Разом з тим, слід врахувати наступне.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 року у справі №6-1123цс16, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України.

Отже, оскільки на момент ухвалення рішення, тобто на 03.11.2015 року, в банку вже була введена тимчасова адміністрація (з 06.02.2015 року), стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неможливим.

Крім того, зважаючи на те, що позивачем на протязі 30 календарних днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, не були подані кредиторські вимоги Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ «КБ«Надра», згідно ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», будь-які майнові вимоги ОСОБА_1 вважаються погашеними.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді