Номер провадження № 2о/331/140/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. М. Солдатське, Беловського району, Курської області, який помер у м. Макіївка, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5. Про це Центром первинної медико-санітарної допомоги міста Макіївка видано лікарняне свідоцтво про смерть № 350 від 13.08.2016 року. Однак зареєструвати смерть батька заявнику у встановленому законом порядку у відділі державної РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувався на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Макіївка, Донецької області, де було видано медичний документ, який не може бути прийнято Олександрівським відділом державної РАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Місто Макіївка, Донецької області, де помер батько ОСОБА_1, є тимчасово окупованою територією України. На звернення заявника до Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2 вона одержала відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 11.11.2016 р. за № 1013/17.1-04-37, оскільки подала лікарське свідоцтво про смерть від 13.08.2016 р. № 350, видане Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Макіївка, Донецької обл. У зв'язку з цим, ОСОБА_1 не може зареєструвати смерть батька та реалізувати спадкові права. Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. М. Солдатське, Беловського району, Курської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Макіївка, Донецької області.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв суду не надав та причини неявки суду невідомі. Їх неяка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.08.1962 року, актовий запис № 1672 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 26.06.1992 року, актовий запис № 164, яке свідчить про зміну прізвища заявника.

ІНФОРМАЦІЯ_5 Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Макіївка МЗ ДНР видано лікарське свідоцтво про смерть № 350, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Макіївка у віці 78 років через хронічну серцево-судинну недостатність.

17.08.2016 року Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 78 років в м. Макіївка, актовий запис № 1449.

Заявник звернулася до органу РАГС для проведення державної реєстрації смерті та отримала відповідь Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, згідно з якої у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено, оскільки заявницею для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Макіївка, Донецької області, а заяву такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212- 215, 256, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села М. Солдатське, Беловського району, Курської області, місце смерті м. Макіївка, Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.М. Світлицька