У х в а л а

іменем україни

14 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Токмацької міської ради до ОСОБА_4 про стягнення збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Комунальне підприємство «Міськводоканал» Токмацької міської ради (далі - КП «Міськводоканал» ТМР) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення збитків, мотивуючи вимоги тим, що між КП «Міськводоканал» ТМР та ОСОБА_4 20 грудня 2013 року був укладений договір № 599/1213 про надання послуг з постачання холодної води і водопостачання за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до умов договору виконавець узяв на себе зобов'язання надавати споживачу послуги з постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених вищезазначеним договором. Пунктом 4.12 договору також передбачено, що споживач зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, а пунктом 5.3 договору передбачена відповідальність споживача у разі втручання у роботу засобів обліку води згідно діючого законодавства.

16 вересня 2015 року при проведенні обстеження водяного лічильника ETR-UA № 55 із індикатором № 0646509 у домоволодінні ОСОБА_4 представниками КП «Міськводоканал» ТМР було виявлено зрушення магнітних елементів на індикаторі впливу постійного магнітного поля, про що було складено акт № 16/09/15. Зрушення магнітних елементів на індикаторі впливу постійного магнітного поля свідчить про дію магнітного впливу на водяний лічильник, що перешкоджає його нормальній роботі і призводить до хибних показників об'ємів використаної відповідачем води. Зазначені дії ОСОБА_4 завдали значних збитків КП «Міськводоканал» ТМР.

З огляду на зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача спричинені збитки у розмірі 8 341,33 грн та судові витрати.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3 лютого 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Міськводоканал» ТМРспричинені збитки у розмірі 8 341,33 грн та судовий збір у сумі 1 218 грн.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 лютого 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

20 грудня 2013 року між сторонами по справі був укладений договір № 599/1213 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, а споживач зобов'язується вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 4.11 договору передбачено, що споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку води представників виконавця за наявності у них відповідного посвідчення для ліквідації аварій цілодобово, для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду, зняття контрольних показань засобів обліку води згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; для тимчасового призупинення від водопостачання та водовідведення (у випадку наявності заборгованості за отримані послуги).

Споживач зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг (п. 4.12 договору).

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, за втручання у роботу засобів обліку води (п. п. 5.1, 5.3 договору).

Виходячи з положень ст. .ст. 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

За збереження і цілісність індикатора впливу постійного магнітного поля відповідно до пункту 5.3 договору та пункту 5.18. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27 червня 2008 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за № 936/15627 (зі змінами), несе відповідальність ОСОБА_4, як споживач.

Так, пунктом 5.18. Правил передбачено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобу обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4. Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про задоволення позову КП «Міськводоканал» ТМР, оскільки відповідачем зроблено несанкціоноване втручання в роботу приладу обліку водопостачання.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.О. Дьоміна
А.О. Леванчук А.В. Маляренко