У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 28 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір № 0800650 про користування електричною енергією.

6 червня 2014 року сталася аварійна ситуація в мережі живлення трансформаторної підстанції ТП-3749, в результаті чого вийшов з ладу силовий трансформатор, що знаходиться на балансі та обслуговуванні ПАТ «Київенерго» та від якого живиться житловий будинок АДРЕСА_1.

Внаслідок перенапруги в мережі в її квартирі вийшли з ладу електропобутова техніка та прилади: холодильник «Sharp»; блок живлення для ноутбука «Toshiba»; ТВ-тюнер «Homecast»; кабельний модем «Arris».

Вона звернулась до колл-центру ПАТ «Київенерго» з метою виклику представників енергопостачальника для складання відповідного акту-претензії для подальшого відшкодування завданої їй шкоди. При цьому їй було рекомендовано звернутися письмово до КП «Відрадненське» для виклику компетентної комісії для складання відповідного акта, який був складений 19 червня 2014 року. Представники ПАТ «Київенерго» для складання акта не з'явилися.

В подальшому вона повторно звернулась до відповідача з вимогою про направлення за її адресою компетентної комісії для складання акта, проте

19 серпня 2014 року до неї з'явився представник відповідача, який лише перевірив схему підключення засобу обліку електричної енергії, а по суті звернення жодних перевірок не здійснював.

Оскільки ПАТ «Київенерго» здійснює діяльність, пов'язану з постачанням електроенергії, параметри якості якої не відповідали вимогам державного стандарту (перенапруга в електромережі), що призвело до заподіяння їй матеріальної шкоди, просила її відшкодувати з урахуванням збитків від інфляції у розмірі 3 566 грн відповідно до вимог статей 1166, 1187, 1192 ЦК України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 2 287,04 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Публічне акціонерного товариства «Київенерго» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно вважав, що вихід із ладу електропобутових приладів 6 червня 2014 року в квартирі ОСОБА_2 стався саме у зв'язку з аварійною ситуацією у трансформаторній підстанції ТП-3749 та коливанням напруги в електромережі будинку АДРЕСА_1, тобто було наслідком неналежного виконання відповідачем послуг з електропостачання, а тому у відповідності до положень ч. 2 ст.1166 ЦК України ПАТ «Київенерго» зобов'язано відшкодувати заподіяну позивачу шкоду.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна