Провадження № 2/752/1778/16
І м е н е м У к р а ї н и
22 листопада 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Шумко А.В.,
при секретарі Бродюк Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -
в липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 29.01.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля марки Nissan, модель Aimera, д.р.н. НОМЕР_3 та автомобіля марки Mercedes-Benz модель SPRINTER 413, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова, шасі, рами НОМЕР_4, яким керував відповідач ОСОБА_2.
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 23.02.2015 p.ОСОБА_2 визнано винним у вказаній ДТП.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, відповідно вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно Полісу №АІ/3657693, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн, розмір франшизи - 500,00 грн.
Численні порушення страховою компанією своїх обов'язків, що полягали у відмові від проведення додаткового огляду його пошкодженого транспортного засобу спеціалістами страхової компанії та у ненаданні йому матеріалів здійснених Відповідачем-1 оцінок змусили його звернутися до суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 з приводу проведення незалежного дослідження його пошкодженого автомобіля для встановлення вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку завданого йому 29.01.2015р. внаслідок ДТП.
Відповідно Звіту №35/15 від 31.03.2015р. з оцінки матеріального збитку, виконаного ФОП ОСОБА_5, ринкова вартість автомобіля до ДТП становить 122 012,66 гривень, а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 139 862,67 гривень.
Враховуючи те, що відповідно до Звіту вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП його автомобіля перевищує його ринкову вартість до ДТП, автомобіль вважається фізично знищеним. Тому відповідно до п.30.1. ст.30 Закоу, йому має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пргоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Відповідно Листа ПрАТ «УТСК» за вих.№978-у від 03.06.2015р. вартість аварійно пошкодженого автомобіля становить 55 591,50 гривень.
Витрати на евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди склали 340,00 грн.
У зв»язку з цим загальний розмір завданої йому внаслідок ДТП шкоди становить 66 761,16 грн (122 012,66 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) -55 591,50 грн (ринкова вартість транспортного засобу після ДТП) + 340,00 грн (витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП).
Відповідач ПрАТ «УТСК» зобов'язаний виплатити йому страхове відшкодування у максимальному розмірі, визначеному Полісом, - 49 500,00 гривень, відповідно відповідач ОСОБА_2 - решту суми матеріальної шкоди, в розмірі 17 261,16 грн
Відповідачі добровільно не відшкодували суму завданої йому внаслідок ДТП шкоди. Крім того, зважаючи на невиконання ПрАТ «УТСК» своїх зобов'язань, просить стягнути з цього відповідача 3 % річних від простроченої суми на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, посилаючись на те, що заяву про здійснення страхового відшкодування та всі додані до неї документи подано ним 11.03.2015 р., граничний строк для здійснення страхового відшкодування сплив 09.06.2015 р.
Просив стягнути з ПрАТ «УТСК» шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в сумі невиплаченого страхового відшкодування, у розмірі 49 500,00 грн та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних за 35 днів прострочення - в сумі 142,39 грн., а всього 49 642,39 гривень; з ОСОБА_2 - 17 261,16 грн., що становить розмір заподіяної матеріальної шкоди, що перевищує ліміт страхового відшкодування, встановленого полісом; покласти на відповідачів понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 3600,00 грн та зі спрати судовго збору в сумі 669,00 грн.
В подальшому позивач через канцелярію суду подав заяву про зміну предмету та підстав позову. Зазначив, що заяву про здійснення страхового відшкодування та всі додані до неї документи позивачем подано 11.03.2015р., граничний строк для здійснення Відповідачем-1 страхового відшкодування закінчився 09.06.2015р. Просив стягнути 39 408,09 гривень - сума страхового відшкодування, розрахована самостійно Відповідачем-1; 19 190,38 гривень - сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.06.2015 р. до 22.06.2016 р.; 58 598,47 гривень - загальна сума заборгованості Відповідача-1
Також посилався на те, що згідно з п.36.6. ст.36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У зв»язку з цим визначений Полісом №АІ/3657693 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.08.2014 р. розмір франшизи у сумі 500,00 гривень просив стягнути з Відповідача-2. Крім того, зазначав, що дорожньо-транспортна пригода негативно вплинула на його самопочуття позивача та стан його здоров'я, понад рік він не може отримати кошти за суттєве пошкодження його транспортного засобу та відповідно тривалий час не може користуватися автомобілем, просив стягнути з Відповідача-2 суму у відшкодування завданої йому моральної шкоди 7 805,08 гривень. Просив покласти на відповідачів понесені ним судові витрати у розмірі 4 269,04, що складається зі сплаченого судового збору у розмірі 590,98 гривень, понесених витрат на правову допомогу у розмірі 3 600,00 гривень.
У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не забезпечили явку в судове засідання свого представника. Подав до суду письмові заперечення проти позову, за змістом яких частково погодився з вимогами про стягнення страхового відшкодування - в сумі 39 408,09грн. Посилався на те, що згідно наданого позивачем Звіту № 35/15, вартість відновлювального ремонту, автомобіля позивача складає 139 862,67 грн., його ринкова вартість становить 122 012,66 грн., тому з економічної точки зору відновлення досліджуваного автомобілю є недоцільним. Отже даний автомобіль є фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим, проте вказаним Звітом не була встановлена вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. Натомість, згідно Звіту №23/04/15 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 10.04.2015 року, складеного аварійним комісаром за замовленням ПрАТ «УТСК», ринкова вартість автомобіля позивача до дорожньо-транспортної пригоди складала 95 499,59 грн., а вартість цього автомобіля після ДТП - 55 591,50 грн. Відповідачем була розрахована сума страхового відшкодування відповідно п.30.2 ст.30 Закону - в розмірі 39 408,09 грн. (95 499,59 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 55 591,50 грн. (вартість автомобіля після ДТП) - 500,00 (франшиза згідно полісу № АІ/365769). Також заперечив проти вимог про стягнення 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, посилаючись на те, що дія частини 2 статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди; а також заперечив щодо відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на відсутність документального підтвердження таких витрат та їх розрахунку.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з»явився, заперечень на заявлені позовні вимоги на адресу суду не направив.
У зв»язку з цим суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких мотивів.
29.01.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Nissan, модель Aimera, д.р.н. НОМЕР_3 та автомобіля марки Mercedes-Benz модель SPRINTER 413, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова, шасі, рами НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_2.
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 23.02.2015 p.ОСОБА_2 визнано винним у ДТП.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст.1166, ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2).
Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 відповідно вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», згідно Полісу № АІ/3657693.
Згідно ст.3 Закону «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно із ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
ОСОБА_1 повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та надав усі необхідні документи, передбачені ст.35 Закону, в тому числі заяву про отримання страхового відшкодування від 11.03.2015р.
ПрАТ «УТСК» на підставі Звіту №23/04/15 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного Транспортного засобу (КТЗ) від 10 квітня 2015 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_4 була розрахована сума страхового відшкодування позивачу у зв»язку з пошкодженням належного йому автомобіля, в розмірі 39 408,09 грн, з яким погодився позивач у заяві про зміну предмету та підстав позову (а.с. 127-128).
Відтак, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» визнало страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду, що сталася з вини страхувальника власника транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz модель SPRINTER 413, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль Nissan, модель Aimera, д.р.н. НОМЕР_3 , а належне до виплати власнику пошкодженого транспортного засобу Nissan модель Aimera д.р.н. НОМЕР_3 страхового відшкодування складає 39 408,09 гривень.
Оскільки заяву про здійснення страхового відшкодування та всі додані до неї документи позивачем подано 11.03.2015 р., то граничний строк для здійснення Відповідачем-1 страхового відшкодування закінчився 09.06.2015р.
Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
З огляду на те, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виконало свої зобов»язання за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений з власником забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Mercedes-Benz модель SPRINTER 413, державний номерний знак НОМЕР_1, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, у визначений вказаними нормами Закону строк, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.06.2015 р. до 22.06.2016 р. в розмірі 19 190,38 гривень.
Згідно з п.36.6. ст.36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Таким чином, визначений Полісом № АІ/3657693 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.08.2014р. розмір франшизи у сумі 500,00 гривень підлягає стягненню на користь позивачаз відповідача ОСОБА_2
За змістом ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода, що сталася з вини відповідача ОСОБА_2, негативно вплинула на самопочуття позивача, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу та неможливості ним користуватися емоцій тривалий час, він зазнав негативних емоцій, чим йому було завдано моральної шкоди, яка, відповідно до правил ст.1167 ЦК України, має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_2
Разом з тим вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано визначення розміру відшкодування моральної шкоди саме в заявленій сумі.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд, відповідно до ст.23 ЦК України, враховує характер правопорушення, глибину та тривалість моральних страждань, пов»язаних із пошкодженням автомобіля позивача та неможливістю користуватися цим автомобілем та вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн.
Згідно Договору №02/юр про надання юридичних послуг від 15.04.2015р. (а.с.23), акту наданих послуг за зазначеним договором від 15.05.2015р, що містить розрахунок вартості наданих послуг (а.с.25) та квитанції від 24.07.2015р. (а.с.69), позивачем були понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 600,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору, які, відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України підлягають покладенню на відповідачів пропорційно задоволеним позивним вимогам, а саме: на ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»- в розмірі 4 155,52грн (3 569,54грн витрат на правову допомоги + 585,98 грн судового збору) та з ОСОБА_2 - в розмірі 35,46 грн (30,46грн витрат на правову допомогу + 5,00грн - судовий збір).
На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 35, 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212, 213-215, 218, 224-226, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) франшизу в розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп та у відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) грн., судові витрати в сумі 35 (тридцять п»ять) грн 46 коп, а всього - 3 535 (три тисячі п»ятьсот тридцять п»ять) грн. 46 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: А.В. Шумко