Справа № 202/2456/16-ц
19 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Вітько Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди, -
Він неодноразово звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про вчинення кримінального правопорушення (крадіжки) та до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області з проханням провести позапланову перевірку про самовільне виконання будівельних робіт, які істотно обмежують можливість розпоряджатися належною йому земельної ділянкою.
За результатами перевірки, проведеної Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне виконання будівельних робіт.
Фактично відповідачем у нього було викрадено: тримачі для труб; гусак для електрики (з кабелем 4 жили); швеллер №12 (4,5 м); кабель підключення до гаражу (4 жили 20 м); 12 підвіконників (40 см на 140см); три тисячі цеглин (б/у); двері (5 шт.); вікна (10 шт.); антену (порвали кабель); азбестові стовпи; арматуру (6=16 мм., 6 шт.); ванну з цегли; драбину; металеву хвіртку (1м на 2,2м); стовпи під виноград (5 шт.); газовий котел АГВ 90,23,2-1-У; циркулярну пилу.
Окрім того, відповідачем було здійснено вирублення зелених насаджень - двої кущів винограду, зрізано горіх, який зростав на його частині домоволодіння.
Також, 20.07.2015 р. він отримав відповідь на звернення від 01.07.2015р. до Індустріального РВ ДМУ, де роз'яснено, що в даному факті вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються в приватному порядку в суді.
Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри його неодноразові звернення, які можуть бути підтверджені в суді показами свідків.
Розмір завданої йому відповідачем матеріальної шкоди становить 51 000 (п'ятдесят одну тисячу) грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали та пред'явлений позов просили задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Судове засідання 19.07.2016 року просили проводити без їхньої участі, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Не заперечували проти заочного розгляду й вирішення справи.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, повідомлялася у встановленому законом порядку про місце та час судового засідання, про причини неявки суд не сповістила, заперечень проти позову не надала.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
На підставі ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Також, як передбачено ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі.
Враховуючи, що у судовому засіданні не було надано доказів на підтвердження приналежності майна, про яке зауважував у позові позивач, також як і не було надано доказів на підтвердження його вартості і вини відповідачки у його зникненні, то позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть вважатися обґрунтованими і доведеними належними, допустимими та достатніми доказами, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук