Справа № 2/325/494/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради Запорізької області, про визнання права власності у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

23 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2 Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала в будинку на момент смерті ОСОБА_3 17.08.2016 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючого документа на будинок. Однак, свідоцтво про право власності на будинок на ім'я спадкодавця було втрачено ще за його життя, збереглась лише частина документу, яка відновленню не підлягає. У зв'язку з цим, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач Приазовська селищна рада Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.03.1993 року.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.10.1971 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 17.10.1981 року, згідно якого прізвище позивача було змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2 який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1974 року.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 та п. 4 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, до даних правовідносин, які виникли з моменту смерті ОСОБА_3, підлягають застосування положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом.

В силу ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до довідки Приазовської селищної ради від 10.08.2016 року № 1059, позивач мешкала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 на день його смерті та вела з ним спільне господарство.

Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому порядку шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа.

Відповідно до витребуваної судом інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 44998718 від 07.09.2016 року, відомості про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Згідно з довідкою КП «Нерухомість-П» від 14.09.2016 року № 278, житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1974 року. Технічна характеристика: А-1 житловий будинок, черепашник обкл. цеглою, Б-1 літня кухня, б-1 сарай, № 1 вбиральня, № 2 огорожа. Самочинне будівництво відсутнє.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 26.08.2016 року № 66659703, інформація про зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_2 відсутня.

За положеннями ЦК України 1963 року, виникнення права власності на нерухоме майно не пов'язувалось з його державною реєстрацією.

В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено наявність у неї права на спадкування після смерті ОСОБА_3, а також належність померлому на праві власності спірного майна, то позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради Запорізької області, про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами («А-1» житловий будинок, «Б-1» літня кухня, «б-1» сарай, № 1 вбиральня, № 2 огорожа) за адресою: АДРЕСА_2, який належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності від 29.01.1974 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Діденко