Дата документу 28.11.2016
Справа № 320/227/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ніколовой І.С.

при секретарі - Колесніковій Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - відділ опіки та піклування Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що з відповідача рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 29.04.2015 році було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, однак всупереч законному рішенню суду відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Крім того, відповідач свої батьківські обов'язки не виконує, не цікавиться розвитком дитини та не бере участь у її вихованні.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, показала, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про дитину, матеріально утримувати дитину не допомагає, на час подачі позову мав заборгованість у розмірі близько 9000,00 грн. Коли позивач у 2015 році подавала позов про стягнення з відповідача аліментів, то відповідач подав зустрічний позов про встановлення днів зустрічі з дитиною, однак, коли позови роз'єднали, то ОСОБА_2 перестав з'являтись до суду, в тому числі і по своєму позову. Вона йому перепон у спілкуванні з дитиною не чинила, але відповідач дитиною не цікавився, коли дитина хворіла, позивачка повідомляла відповідача, він ніяк не реагував, до доньки не приїздив. У тому році добровільно сплатив у рахунок аліментів 2000 грн., після чого матеріально не допомагав, і на день народження та Новий рік дитину не привітав. У 2015 на Пасху вона зателефонувала ОСОБА_2, попросила відвезти дитину на страусину ферму. Той відвіз за рахунок позивача, вони фотографувались. Позивач ОСОБА_2 бачила раз на пів року, відносини добрі, вони навіть намагались відновити сім'ю, але не склалось. Де ОСОБА_2 працює їй невідомо, він неодноразово змінював місця роботи. У березні 2016 року відповідач з дитиною не бачився.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що аліменти не сплачує, у зв'язку з постійною зміною місця роботи. Ініціатором розлучення була позивачка, він про розірвання шлюбу дізнався через два тижні після винесення судом рішення і це було для нього не очікувано. До розлучення перешкод у спілкуванні з дитиною не було, після - він дзвонив, дитину давали через раз. Намагався десь раз на місяць, а давали раз в два-три місяці. Вони з позивачкою намагались примиритись і тоді проблем з відвідуванням дитини не було, однак після того, як вони остаточно розстались, то домовились, що дитину буде забирати батьки відповідача. Ніні його батьки з позивачем та дитиною часто спілкуються. На день народження намагався привітати доньку, однак, телефон вимкнули, наступного дня дзвонив, телефон також був відключений. На дитячі ранки на свята доньку водив, але дитячий садок не відвідував. Коли дитина хворіла позивач йому не дзвонила. Про місце проживання дитини та де вона навчається йому відомо. Він працював у м. Київ, коли позивач з дитиною там були, то з ним не зустрілись - вимкнули мобільний, сам він був у місті Мелітополь лише проїздом, часу з жовтня 2014 не було. Одразу після розлучення він влаштував дитину у дитячій розвиваючий гурток «Мармелад», який донька відвідувала два рази на тиждень, але з січня 2015 з ініціативи позивача дані відвідування було припинено з невідомою відповідачеві причини. У 2015 році позивач подала позов про стягнення аліментів, а він подав зустрічний про встановлення днів побачень з дитиною, але виявилось, що коли вони вільні, то зайнятий він. Вказав, що останній раз бачив дитину у лютому - березні 2016 року, гуляли по парку. Зазначає, що він робив поштові перекази грошових коштів позивачеві, але вона їх не отримувала і вони повертались йому. Останні півроку він працює, постійно в командировках. Просить звернути увагу на його неодноразові спроби зустрітись з дитиною, сам факт заперечення ним проти задоволення позову, з його точки зору, свідчить про його небайдужість до дитини, бажання приймати участь у її вихованні, допомагати їй матеріально та бути батьком.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гнєдашова Н.Г. надала заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

11.01.2013 року позивач та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 07./а.с.10/

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5, її батьками записано сторони по справі. /а.с.11/

10.10.2014 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано./а.с.12/

29.04.2015 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.13-14/

Згідно довідки та характеристики голови квартального комітету від 04.03.2016 виданій ОСОБА_4 малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 також в будинку проживають: батьки позивача - ОСОБА_7,, ОСОБА_8, сестра позивача - ОСОБА_9 ОСОБА_4 характеризується позитивно. Батька дівчинки ОСОБА_5 за цією адресою не бачили, він життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає./а.с.14,15/

Згідно довідки завідувача ДНЗ №47 від 10.03.2016 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з серпня 2015 року по теперішній час відвідує дошкільний навчальний заклад №47 «Берізка», навчається в групі «Квіточка». Дитину до навчального закладу приводять та забирають мати ОСОБА_4, бабуся - ОСОБА_7, та дідусь - ОСОБА_8, які займаються вихованням та доглядом за дитиною. Батька дівчинки у дошкільному навчальному закладі не бачили, участь у вихованні доньки він не приймає./а.с.17/

Згідно довідки виданої у лютому 2016 р. лікарем ОСОБА_10 дитина ОСОБА_5,, ІНФОРМАЦІЯ_3, оглядається на дільниці №5, амбулаторії №9 КУ «ЦПМСД №2» ММРЗО. Догляд за дитиною здійснює мати, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.с.21/

Від позивача на адресу відповідача ОСОБА_2 23.10.2015 було направлено лист-прохання приймати участь в утриманні та вихованні доньки ОСОБА_5./а.с.18/

Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 12.03.2016 відповідач в добровільному порядку аліменти не сплачує з 2015 року, внаслідок чого на станом на 01.03.2016 р. утворилась заборгованість у розмірі 7361,80 грн. з урахуванням сплачених у добровільному порядку 2167,20 грн. - 5194,60 грн. /а.с. 20/

Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 05.09.2016 відповідач в добровільному порядку аліменти не сплачує з 2015 року, внаслідок чого на станом на 01.09.2016 р. утворилась заборгованість у розмірі 11420,80грн. з урахуванням сплачених у добровільному порядку 2167,20 грн. складає - 9253,60 грн. /а.с. 189/

Згідно відповіді Центру поштового зв'язку №4 м. Мелітополь №09/1-01-1672 від 09.11.2016 за період з 02.11.2015 по 03.11.2016 включно, поштових переказів на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 по сплаті не значиться./а.с.197/

Висновком органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її вихованні №62/20 від 30.04.2015, затвердженому рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №62/20 від 30.04.2015 визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2: систематичні побачення у будні дні тижня без ночівлі за домовленістю між батьками, та у будь-який інший час за домовленістю між батьками. Згідно листа виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №2525/02-31-6 від 25.05.2016 23.11.2015 на особистому прийомі в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради ОСОБА_4 повідомила, що батько ОСОБА_2 не користується своїм правом на зустрічі з донькою у визначений судом час, з дня прийняття відповідного рішення суду не намагався побачитись з донькою. /а.с.119-122/

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 29.07.2015 у справі №320/3959/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні дитини з батьком залишено без розгляду у зв'язку з тим, що позивач вдруге не з'явився у судове засідання та не надав суду доказів про поважність причин його неявки./а.с.123/

Згідно інформації про участь матері та батька в процесі виховання ОСОБА_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує ДНЗ №47 групу «Квіточка» з серпня 2015 року, участь у виховані приймають: забирають мати ОСОБА_4, бабуся - ОСОБА_7, та дідусь - ОСОБА_8 Батька ОСОБА_2 та членів його сім'ї (бабусю, дідуся) жодного разу у дошкільному закладі не бачили. Відповісти на питання чи перешкоджає мати дівчинки бачитись батькові з дитиною не можуть, оскільки батько - ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився вихованням та розвитком ОСОБА_5./а.с.124/

Згідно довідки завідувача ДНЗ №47 «Берізка» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у червні, липні та серпні 2015 року відвідувала ДНЗ без пропусків./а.с.199/

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 24.11.2016 №229/2, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради вважає, що відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, про позбавлення його батьківських прав по відношенню до дочки ОСОБА_5, оскільки батько свідомо ухиляється від виховання дочки, не цікавиться її життям і здоров'ям, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, матеріально її не утримує і не допомагає./а.с.201-202/

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю позивача, позивач з донькою проживають разом з ними. Коли позивач зверталась до ОСОБА_2 за допомогою на утримання дитини, той сказав, щоб вона зверталась з позовом про стягнення аліментів. Дитина відвідувала двічі на тиждень дитячий гурток «Мармелад», просила батька з нею сходити на вихідних, він ні разу не зводив дитину. 05 березня 2015 року ОСОБА_2 приїхав привітав тещу з днем народження, забрав доньку з мамою погуляти, повернув у вечорі. Після чого, свідок його не бачила, у тому році дитину з днем народження не привітав, на свята також подарунків не робив. У тому році один раз переказав грошові кошти. Йому з дитиною бачитись не перешкоджали, але він бувало вимикав телефон, коли йому дзвонили. До дитячого садка він ні разу не приходив. З бабцею зі сторони відповідача і у свідка, і у позивача відносини нормальні. ОСОБА_12 може кожного тижня протягом двох місяців брати дитину, а може зникнути на три місяця. Свідок підтвердила, що дійсно дитина їздила з батьками відповідача на дачу, однак, категорично заперечувала проти можливості поїздки дитини на море з батьками відповідача на три дні, оскільки ОСОБА_4 ніколи б дитину так на довго не відпустила, тим паче на море. На день святого Миколи за дитиною приїздили ОСОБА_4 - бабуся і дідусь, відповідача вона не бачила. Якось було непорозуміння, коли ОСОБА_12 просила взяти онуку і вони домовили на неділю, однак, неправильно зрозуміли одна одну стосовно того, яку неділю. ОСОБА_4 намагалась з'єднати родину, але ОСОБА_2 на Новий рік дзвонив, кричав нецензурно. Бабця і дідусь ОСОБА_2 брали дитину на вихідних, але був присутнім відповідач при зустрічах чи ні свідкові невідомо. Дитина розмовляє з кінця 2015 і вже сказала би, якщо спілкувалась з батьком. Останній раз ОСОБА_2 брали дитину у січні 2016, як розповіла дитина - сиділи у машині. Подарунки дитині були, але від батьків відповідача.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він є батьком позивача, до ОСОБА_2 відносився, як до сина. Після розлучення ОСОБА_2 у них майже не з'являвся, не допомагав, хоча ОСОБА_4 бажала зберегти родину. Один раз чи два він приїздив, відвозив дитину у гурток «Мармелад». У 2015 не відвідував дитину ні разу. У 2016 - був двічі, у тому числі після Пасхи їздив з дитиною до страусиної ферми. Мати відповідача іноді бере дитину, 3-5 разів точно, не регулярно, подзвонили - взяли, останній раз восени 2015 чи взимку 2016. Перепон у відвідуваннях та побаченнях з дитиною їм не чинили. ОСОБА_12 казала їм, що відповідач у м. Київ, однак спільні знайомі бачили його у м. Мелітополь, хоча дитину він не відвідував.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона знає сім'ю ОСОБА_8 з 1991 року, позивач - це донька кумів, проживає у ОСОБА_8 разом з дитиною - ОСОБА_5 Свідок у будинку ОСОБА_8 буває по 2-3 рази на тиждень, може й залишатись на пару днів. Їй відомо, що позивач з відповідачем розірвали шлюб, після чого вона ОСОБА_2 у ОСОБА_8 не бачила, на свята він дитину не відвідує, дитина вважає батьком - дідуся, про ОСОБА_2 не говорить. Стосовно зустрічей дитини з батьком у березні 2016 свідку не відомо, однак, якщо б така була, то вона б знала, оскільки дитина товариська, добре з нею спілкується. Позивачем перепони у спілкуванні відповідача з дитиною не створювались, узимку 2016 дитина біля години була в гостях у бабці - ОСОБА_12 На день народження відповідач дитину не привітав.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що вона ОСОБА_4 знає з народження, ОСОБА_2 чоловік позивача. ОСОБА_14 часто спілкується з родиною ОСОБА_8, майже кожного дня, вони усім діляться з нею. ОСОБА_2 був дуже радий, коли народилась ОСОБА_5, тим не менш, після розлучення не свідок не чула, щоб ОСОБА_4 казала про візити ОСОБА_2 ОСОБА_14 кожен день, біля 17.00 год. приходить до матері позивача, усі свята вони святкують разом, однак відповідача вона бачила один раз у тому році, після чого не бачила, що він спілкувався з дитиною. До дитячого садка ОСОБА_5 веде дідусь, позивача свідок бачить по вечорам, вона кожен день приїздить з м. Запоріжжя, де навчається. Свідку відомо, що перепон у спілкуванні відповідача з дитиною з боку позивача чи її родичів не чиниться. Коли ОСОБА_2 повіз позивача та дитину на страуси ну ферму, то це була ініціатива ОСОБА_4 З ОСОБА_5 свідок спілкується і якщо б відповідач відвідував, то дитина би сказала.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що вона близька приятелька сім'ї позивача, проживає неподалік, буває у них у гостях майже кожного дня після 19.00 год., відповідача знає з 2012 року, як чоловіка ОСОБА_4 Свідкові відомо, що позивач з відповідачем розірвали шлюб у 2014 році. Після чого відповідач перестав приймати участь у житті дитини, свідок бачила його у 2014 році, коли він приїхав на прохання позивача та звозив її з дитиною на страусину ферму. Вихованням дитини займається мати дівчинки, проте перепон у спілкуванні батькові з дитиною не чинить, відвідуючи будинок позивача свідок чула, що відповідач матеріальної допомоги не надає, дитиною не цікавиться. Дитина відвідує гурток «Індиго», агентство «Сільвер стар», дитячий садок.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що вона сусідка ОСОБА_4, часто відвідує будинок позивача, вона працює до 16.00 год. і з позивачем майже кожного дня бачаться після її роботи, позивач та мати позивача з дитиною ходять до неї в гості. Знає, що ОСОБА_2 з 2014 року не приділяє уваги доньці, майже не відвідує та матеріально не утримує. У 2014 році їздив з дитиною та позивачем на страусину ферму по ініціативі позивача. Перепон у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 йому не чинить. Якщо допомагав би, чи намагався зустрітись з дитиною свідкові було б відомо.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що він вітчим відповідача - ОСОБА_2 Після розлучення сторін по справі ОСОБА_2 спілкувався з дитиною, свідок, його дружина - мати ОСОБА_2 та відповідач брали дитину до себе, возили на дачу, море, вона їх відвідувала на Новий рік. Водили до розвиваючого гуртку. Одразу після розлучення у 2014 році, початку 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з дитиною ходили у парк. Свідок з дружиною, ОСОБА_2 та дитиною їздили на море на три дні у 2015 році, відпочивали на базі відпочинку від педагогічного університету на косі Федотовій у смт. Кирилівка. Спілкувались частіше мати відповідача з матір'ю позивача. З осені 2015 року дитину їм почали давати на 1,5 години, забирали її від будинку позивача свідок з дружиною. Брали кожну неділю. Дитина була у них пару годин на день святого Миколи у 2015 році. ОСОБА_2 робив подарунки дитині, купував іграшки, басейн надувний, це все знаходиться на їхній дачі. У липні 2015 року він з дружиною брав дитину на море у робочі дні тижня. З осені 2015 їм перестали давати дитину з невідомої свідкові причини. ОСОБА_2 проживає зі свідком та його дружиною. Свідкові відомо, що у відповідача є заборгованість по аліментах, однак, він вважає, що той вже дорослий і має вирішувати свої проблеми самостійно. Від ОСОБА_2 він чув, що той їздив до ОСОБА_4, давав грошові кошти, крім того, при кожній зустрічі ОСОБА_2 щось купував дитині, наприклад, плаття на Новий рік. Свідкові відомо зі слів відповідача, що той останній раз бачився з дитиною навесні 2016 року. Останні 5 місяців ОСОБА_2 постійно у відрядженнях. Коли приїхала комісія з органу опіки, відчинив він, ОСОБА_2 не було вдома, але через кілька днів він повернувся.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що вона є матір'ю відповідача. Зазначила, що сторони розірвали шлюб, коли дитині був 1 рік та 1 місяць, біля двох місяців проблем з відвідуванням дитини не було, після спливу цього часу з боку позивача почались створюватись перепони у спілкуванні дитини з батьком внаслідок непорозуміння, іноді давала дитину, іноді - ні. ОСОБА_2, дзвонив ОСОБА_4, брав дитину, вони гуляли у парку, відвідували новорічні ранки. Він брав дитину на скільки дозволяла позивач. Свідкові та її чоловікові не перешкоджали бачитись з онукою. Вони з чоловіком та онукою їздили на море улітку 2015, роблять дитині подарунки. ОСОБА_2 при зустрічі робить дитині подарунки, є постійними клієнтом дитячого магазину у «Кварталі» у м. Мелітополь, має дисконтну картку. Нині відповідач працює, останні пів року їздить по командировках. Платить аліменти по можливості, зараз важко з роботою. У тому році надсилав грошові кошти ОСОБА_4 поштою, їх повернули, оскільки адресат не отримав. З березня 2016 дитину не дають. По факту створення перешкод у спілкуванні з дитиною в органи опіки не звертались.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що вона друг сім'ї ОСОБА_4, знає їх близько 24-25 років. Вона часто спілкується з сім'єю відповідача, разом святкують. Знає ОСОБА_2 з дитинства, а ОСОБА_4, як його дружину. Також, свідкові відомо, що вони розійшлись. ОСОБА_2 після розірвання шлюбу поїхав у м. Київ, там працював, нині повернувся у м. Мелітополь, постійно у командировках. Свідок чула від ОСОБА_12 та ОСОБА_2, що відповідач бачиться з дитиною. Коли він приїздив до дому, близько пів року тому, навесні, то свідок приходила до ОСОБА_2 у гості і бачила, що ОСОБА_5 також була у них. У її присутності мати ОСОБА_2 дзвонила матері ОСОБА_4 просила дозволу взяти онуку, їм її дали на півтори години. Вважає, що немає підстав позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки він працює та не зловживає спиртними напоями.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і розумовий розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду і лікування, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, стосовно того, що сам факт невизнання ним позову свідчить про його бажання виконувати свої батьківські обов'язки, оскільки, відповідач має заборгованість по аліментам за період 2015-2016, станом на 01.09.2016 р. у розмірі 11420,80грн. з урахуванням сплачених у добровільному порядку 2167,20 грн. складає - 9253,60 грн., добровільно сплатив грошові кошти ще до 2016 року. Крім того, твердження відповідача про те, що він пересилав грошові кошти позивачу поштовим зв'язком спростовуються відповіддю Центру поштового зв'язку №4 м. Мелітополь №09/1-01-1672 від 09.11.2016, згідно якої за період з 02.11.2015 по 03.11.2016 включно, поштових переказів на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 по сплаті не значиться, те, що дитина з батьками відповідача їздила на море у робочі дні тижня літом 2015 року спростовується довідкою завідувача ДНЗ №47 «Берізка», згідно якої дитина не має пропусків за період червень-серпень 2015 року. Відповідач не відвідує дитячий садок, де навчається дитина, не бачиться з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Показання свідків ОСОБА_17, ОСОБА_12 та ОСОБА_18 в частині того, що позивач чинить перепони у спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 у судовому засіданні не підтвердились, тому суд їх до уваги не бере. Те, що батьки відповідача намагаються брати участь у житті дитини не свідчить про те, що ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов'язки.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не займається її вихованням, не турбується про її розумовий, духовний та фізичний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 60, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.164-169, 180, 182 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - відділ опіки та піклування Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 2786 від 16.07.2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в АР Крим.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.С. Ніколова