Справа № 558/257/16-ц
номер провадження 2/558/129/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Хомяк О.О.,

з участю:

позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Демидівської селищної Ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Демидівської селищної Ради Рівненської області про визнання за нею, в порядку спадкування за заповітом, права власності на житловий будинок №26 по вулиці Соборна в селі Лішня Демидівського району Рівненської області загальною площею 95,9 квадратних метрів, житловою площею 68,8 квадратних метрів, допоміжна площа 27,1 квадратних метрів з надвірними будівлями та спорудами: прибудова-а, вхідні східці-а1, сарай-Б, сарай-б, літня кухня-В, сарай-в, погріб -Д, вбиральня-Ж, огорожа№1 та на земельні ділянки (пай) загальною площею 2,44 гектарів, які знаходяться на території Демидівської селищної Ради Рівненської області та належали померлому ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РВ №004211 від 03.10.2002 року.

Демидівська селищна Рада Рівненської області не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить розглядати справу у відсутність її представника (а.с.28).

Керуючись ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України про те, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду цивільної справи у відсутність представника відповідача.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала повністю суду пояснила, що 21.04.2013 року в селі Лішня Демидівського району померла її мати ОСОБА_3. У відповідності до заповіту, залишеного матірю, позивачка є спадкоємицею на все її майно.

Позивачка ОСОБА_1 також пояснила, що за фактом смерті матері нотаріусом, за її заявою, відкрита спадкова справа. На даний момент вона вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом та успадкувала належні їй матері земельні ділянки.

Нотаріус відмовив позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у селі Лішня Демидівського району, в якому проживала мати, та на інші земельні ділянки, які померла ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 Свою відмову у видачі свідоцтв, нотаріус мотивував відсутністю правовстановлюючих документів як на житловий будинок так і на земельні ділянки.

Позивачка вважає, що померла мати за життя фактично успадкувала майно свого чоловіка ОСОБА_4, так як на момент смерті проживала спільно з ним. Батько за життя заповітів не складав. Державний акт на належну її батькові землю втрачений або, на думку позивачки, його не повертають особи, які орендують дану землю. На даний момент, позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею на майно своєї матері, її брат ОСОБА_5 помер у 2011 році.

Взявши до уваги пояснення позивачки ОСОБА_1, позицію відповідача, оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст.213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судом встановлено, що 21 квітня 2013 року в селищі Демидівка Рівненської області померла громадянка ОСОБА_3 (с.17). Згідно письмової довідки Демидівської селищної Ради Рівненської області №611 від 14.07.2016 року на момент смерті ОСОБА_3 проживала самотньо в селі Лішня Демидівського району (а.с.37).

Із дослідженої судом копії заповіту від 17.01.2013 року, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/231 від 23.03.2016 року, встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіла все своє майно ОСОБА_1 Даний заповіт не змінений та не скасований (а.с.10,11).

Письмові докази по справі (копія особистого паспорта позивачки СР 520473 від 14.12.1998 року, копія свідоцтва про народження 11-ГЮ №436118 від 16.07.1986 року, копія свідоцтва про шлюб 1-ГЮ №471757 від 17.11.1990 року) та інші встановлені обставини підтверджують, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3 (а.с.16,34,36).

20 вересня 2013 року приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області за заявою ОСОБА_1, на підставі заповіту, було заведено спадкову справу №112/2013 щодо спадщини, яка відкрилася 21.04.2013 року внаслідок смерті ОСОБА_3 Спадкоємцем за заповітом на майно померлої є позивачка ОСОБА_1 (10,13).

Норми ст.ст.1217, 1235 Цивільного кодексу України вказують на те, що одним із видів спадкування є спадкування за заповітом, а заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Крім того,судом встановлено, що 10.04.2014 року приватним нотаріусом позивачці ОСОБА_1, як спадкоємиці на майно ОСОБА_3 , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.14).

Норми ст.1296 Цивільного кодексу України вказують, що спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Досліджені судом обставини щодо отримання позивачкою ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підтверджують прийняття нею спадщини після смерті своєї матері..

Таким чином позивачка ОСОБА_1А, як спадкоємиця за заповітом, має право на спадкування усього належного ОСОБА_3 майна, у відповідності до заповіту від 17.01.2013 року. Досліджена судом копія свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №118784 від 01.12.2011 року, підтверджує смерть брата позивачки ОСОБА_5 у 2011 році.

У дослідженій судом постанові №02-31/231 від 23.03.2016 року приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області, вказано про неможливість видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 проживала у шлюбі з ОСОБА_2, який помер 15.07.2006 року (а.с.15,18).

Згідно копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №44449978 від 14.07.2016 року, спадкові справи після смерті ОСОБА_2 не відкривалися, свідоцтва про право на його спадщину не видавалися (а.с.32).

Із письмової довідки посадових осіб Демидівської селищної Ради №232 від 13.02.2016 року зясовано, що на момент смерті ОСОБА_2 з ним постійно проживала його дружина ОСОБА_3М.(а.с.20). Вважаючи на норми ст.1261, ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, суд робить висновок, що ОСОБА_3, як спадкоємиця першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину свого померлого чоловіка.

Згідно до письмового листа відділу Держгеокадастру у Демидівському районі Рівненської області встановлено, що громадянину ОСОБА_2 видавався державний акт на право приватної власності на земельні ділянки серії РВ №004211 від 03.10.2002 року загальною площею 2,44 гектари на території Демидівської селищної Ради Рівненської області. Нормативна грошова оцінка вищевказаних земельних ділянок станом на 01.01.2016 рік становить 126 313 гривень (а.с.21,22).

В газеті «Вісник Демидівщини» від 08.07.2016 року надруковано оголошення про визнання недійсним втраченого державного акту на право приватної власності на земельні ділянки серії РВ №004211 від 03.10.2002 року на імя ОСОБА_2 (а.с.43,44).

Відповідно до копії будівельного паспорту на земельну ділянку від 1969 року (а.с.38), письмової довідки директора комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №1057 від 11.02.2016 року (а.с.12) та письмового технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 12.02.2016 року (а.с.6), ОСОБА_2 за життя був забудовником та володільцем житлового будинку№26 по вулиці Соборній в селі Лішня Демидівського району Рівненської області загальною площею 95,9 квадратних метри, житлова площа 68,8 квадратних метри, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 125 442 (сто двадцять пять тисяч чотириста сорок дві ) гривні. Згідно реєстрових книг комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстроване.

Відповідно до норм статей 1217, 1225 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах,із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, суд робить висновок щодо наявності у позивачки ОСОБА_1, як спадкоємиці за заповітом, права на спадкування земельних ділянок загальною площею 2,44 гектари на території Демидівської селищної Ради Рівненської області, які належали ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на земельні ділянки серії РВ №004211 від 03.10.2002 року та житлового будинку №26 по вулиці Соборна в селі Лішня Демидівського району Рівненської області

У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 повідомила суду про те, що не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивача ОСОБА_1, судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1233-1235, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Демидівської селищної Ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельні ділянки (пай) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,44 гектарів, які знаходяться на території Демидівської селищної Ради Рівненської області та належали померлому ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РВ №004211 від 03.10.2002 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок №26 по вулиці Соборна в селі Лішня Демидівського району Рівненської області загальною площею 95,9 квадратних метрів, житловою площею 68,8 квадратних метрів, допоміжна площа 27,1 квадратних метрів з надвірними будівлями та спорудами: прибудова-а, вхідні східці-а1, сарай-Б, сарай-б, літня кухня-В, сарай-в, погріб -Д, вбиральня-Ж, огорожа№1.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного загального суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник