Справа №522/7273/16-ц
Провадження № 2/522/5232/16
20 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.
при секретарі Соболевій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою №1, в будинку №70, по вул. Мечникова, у м.Одесі.
Позивач та її представник в судовому засіданні просили слухати справу без фіксації судового процесу.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, тому суд вважає за можливе розглядати справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.
В вказаній квартирі зареєстровані, позивачка, відповідач (колишній чоловік позивача ) та ОСОБА_3.
Відповідач в квартирі не проживає. Позивач зі свого боку не чинила ніяких перешкод в користуванні житлом. Жодної домовленості щодо збереженні за відповідачем права на житло за умов його тривалого не проживання в квартирі між ними не було.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку.
Так, п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на житлову площу.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.. 72 ЖК України, ч.2.ст.405 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №1, в будинку №70, по вул. Мечникова, у м.Одесі.
Заочне рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, який не приймав участь при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м.Одеси в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя

20.10.2016