Справа № 347/1094/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді : Крилюк М.І.,

секретаря : Мусорук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без заявлення самостійних вимог: комісія з питань захисту прав дітей Косівської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без заявлення самостійних вимог: комісія з питань захисту прав дітей Косівської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного проживання у незареєстрованому шлюбі у них з відповідачкою народилася дитина ОСОБА_3, 05.10.2009р.н. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться повністю на його утриманні та вихованні. Відповідачка покинула сім»ю та не повідомляє про своє місце знаходження. Син постійно проживаючи з батьком звик до нього і не бажає проживати з матір»ю. А тому, просить залишити сина на проживання біля нього.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити

Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник комісії з питань захисту прав дітей Косівської райдержадміністрації подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. А ч.1 ст.160 СК України зазначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом . Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 28.08.1991 року, що набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Як встановлено в судовому засіданні за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі у них 05.10.2009р. народилася дитина ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до довідки виданої Малорожинською сільською радою та акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 17.06.2016р. вбачається, що дитина ОСОБА_3 проживає з батьком, знаходиться повністю на його утриманні та вихованні.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дітей Косівської РДА від 12.05.2016р. стверджується, що 12.02.2016р. ОСОБА_2 покинула сім»ю і переїхала у смт.Верховину, де проживає на зйомній квартирі, до дитини не навідується, не турбується нею та не утримує її. За дитиною веде догляд батько ОСОБА_1 та його батьки. За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, має належні умови для утримання та проживання дитини. На обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться. А тому, враховуючи інтереси та прихильність дитини до батька комісія з питань захисту прав дітей райдержадміністрації вважає за доцільне залишити малолітню дитину ОСОБА_3 на постійне проживання з батьком ОСОБА_1

Також позитивна характеристика Малорожинської сільської ради від 17.06.2016р. дає підстави залишити дитину на проживання з батьком, оскільки ОСОБА_1 проявив себе як добрий та люблячий батько, у колі друзів користується авторитетом, скарг до виконкому сільської ради не поступало, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Відповідно до розяснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітньої дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою. Велике значення мають не матеріальні обставини, а почуття і емоції батьків і дітей.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 належним чином відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, проявляє увагу та турботу до ОСОБА_3, а також суд враховує особисту прихильність дитини до батька, належні умови для виховання дитини, особисті якості батька, які відповідають інтересам неповнолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дитину ОСОБА_3 слід залишити на проживання з батьком ОСОБА_1.

На підставі наведеного, ч.8 ст.7, ч.1ст.160, ч.1ст.161 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, Декларація прав дитини, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», керуючись ст.ст. 214- 215, 224-226 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Залишити дитину ОСОБА_3, 05.10.2009р.н. на проживання з батьком ОСОБА_1.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: М.І. Крилюк