Справа № 639/2966/16-ц
25 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі Слюсаревій О.В.
розгянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на 79/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом, -
ОСОБА_2 01.04.2016 р. звернулася до суду з позовом про встановлення юридичного факту родинних відносин, відповідно до якого її мати, ОСОБА_3 (уроджена «Аведян») ОСОБА_4, яка померла 01.01.2012 року, є рідною дочкою ОСОБА_5ян Гарміни Геворківни, яка померла 14.06.2005 року і просить визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 79/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Харкові по вул. Фельдшерській, 51 після смерті матері ОСОБА_3, померлої 01.01.2012 року.
В обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що у свідоцтві про її народження , тобто ОСОБА_6 (в шлюбі «Грішиної») В.Р., її батьками зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_6 (уроджена «Аведян») ОСОБА_4. Житловий будинок з надвірними будівлями № 51, розташований в м. Харкові по вул. Фельдшерській, на праві спільної часткової власності зареєстрований : на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - 21/100 частина на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.05.1989 року; на імя ОСОБА_8ян Г.Г. 79/100 частин на підставі договору дарування від 13.04.1963 року. ОСОБА_5ян Гарміна Геворківна є бабусею позивачки з боку матері. Мати позивача, ОСОБА_3 (уроджена «Аведян») Т.С., померла 01.01.2012 року. ОСОБА_7 (уроджена «Аведян», нині померла) Г.С. -є рідною сестрою матері позивача. Після смерті матері відкрилася спадщина на 79/100 частин та 21/200 частину спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. 05.07.2012 року, позивач для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, звернулася до Пятої Харківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, однак державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на 79/100 частин спірного будинку, які зареєстровані на імя бабусі позивача, ОСОБА_8ян Г.Г., після смерті якої спадщину прийняла дочка померлої, і рекомендувала звернутися до суду для підтвердження родинних відносин між матірю і бабусею позивача, виходячи з наступного. ОСОБА_8ян Г.Г. не залишила. Вона, уроджена «Паханян», народилася в м. Харкові 13.11.1916 року. 15.02.1934 року бабуся вийшла заміж за ОСОБА_8ян С.Є. і змінила дошлюбне прізвище на «Аведян». У свідоцтві про одруження імя і по-батькові бабусі було помилково зазначено, як «Карміло Григорівна» замість правильного «Гарміна Геворківна». ОСОБА_7 так імя та по-батькові бабусі вказано у свідоцтві від 31.03.1944 року та вдруге виданому у 1989 році свідоцтві про народження в м. Харкові 27.10.1937 року матері позивача, ОСОБА_8ян Т.С. в графі «мати». ОСОБА_3 (уроджена «Аведян») Т.С. - рідна дочка і єдиний спадкоємець ОСОБА_8ян Г.Г. першої черги за законом , яка прийняла спадщину. Чоловік померлої, ОСОБА_8ян С.Є., помер 18.12.1962 року. Рідна сестра матері, Савич (уроджена «Аведян») Г.С., спадщину після смерті своєї матері не прийняла, за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не мешкала, жодних дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк від дня її відкриття, не здійснювала. Мати позивача, уроджена «Аведян» Т.С., 22.10.1955 року одружилася з ОСОБА_6 та змінила дівоче прізвище на «Каспарова». Надалі цей шлюб було розірвано, мати залишила собі прізвище «Каспарова». 22.03.1964 року , мати вдруге вийшла заміж за ОСОБА_9 і змінила прізвище «Каспарова» на «Марчук». Після розірвання цього шлюбу за рішенням народного суду Дзержинського району м. Харкова від 10.07.1970 року мати повернула собі прізвище «Каспарова», а 30.08.1978 року втретє одружилася з ОСОБА_10 і змінила прізвище на «Авакова». Цей шлюб також було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.03.1987 року, після чого і до кінця життя мати залишила собі прізвище «Авакова». ОСОБА_3 спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_10ян Г.Г., прийняла, на час її відкриття постійно мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою в м. Харкові по вул. Фельдшерській, 51. Однак, свої спадкові права за життя не оформила, свідоцтво про право на спадщину не отримала. ОСОБА_8 мати не залишила. Єдиним її спадкоємцем першої черги за законом є рідна дочка спадкодавця. Спадщину позивач прийняла, на час її відкриття постійно мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою. До того ж, у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до 5-ої ХДНК із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого заведена спадкова справа № 339/2012 р. Встановлення юридичного факту родинних відносин між матірю і бабусею необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадкування 79/100 частин спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель після смерті її матері.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Територіальної громади Харківської міської ради в судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Відомості про причини неявки відповідача до суду не надходили, тому зі згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України.
Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і додатково отримані докази заявлених вимог, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
Розглядаючи справу, суд приймає до уваги положення ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.
Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.
Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з паспорту громадянина України на імя позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Харкова, з 31.01.1984 року зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У свідоцтві про народження позивача ГД № 840128, виданого Жовтневим районним ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 682 від 18.07.1956 року, вбачається, що її батьками є ОСОБА_6 і ОСОБА_11.
Після одруження з ОСОБА_12 дівоче прізвище «Каспарова» було змінено на «Грішина», що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу 1-ВЛ № 426532, виданим у Палаці одруження «Жовтневий» м. Харкова 07.08.1976 року на підставі актового запису № 892.
З правовстановлюючих документів, підтверджених довідкою КП «ХМБТІ» від 12.08.2015 року за № 1901382 про правову реєстрацію, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м. Харкові по вул. Фельдшерській, 51, на праві спільної часткової власності зареєстрований на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (21/100 частина, тобто по 21/200 за кожною з них), на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.05.1989 року (справа № 2-1001/89 р.); на імя ОСОБА_8ян Гарміни Геворківни на підставі договору дарування від 13.04.1963 року, посвідченого державним нотаріусом ХДНК № 9 за реєстровим № 1-1978 -79/100 частин.
Як випливає з технічного паспорту, виготовленого КП «ХМБТІ» 06.07.2015 року, вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, площею 519 кв. м., і складається з будинку літ. «А-1», 1910 року забудови, (житловий будинок літ. «Б-1» знесений), прибудов літ. «А1-1»,«а» та «а3», тамбуру «а1», ганка «а2» та надвірних будівель (сараїв літ. «В», «И», «Н» і «П», вбиральні літ. «Г», льоху літ. «Е», навісів літ. «Л» і «М», дворового водопроводу № 3, огорож № 4-5 та вигрібної ями № 6. Загальна площа будинку складає 117,3 кв. м., житлова - 86,2 кв. м. Будинок має 64 % зносу .
ОСОБА_5ян (уроджена «Паханян») Гарміна Геворківна народилася в м. Харкові 13.11.1916 року, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ЯХ № 941668, вдруге виданим ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 3426 від 19.11.1916 року. 15.02.1934 року вона вийшла заміж за ОСОБА_8ян С.Є. і змінила дошлюбне прізвище на «Аведян», що доведено свідоцтвом серії 11-УР № 143888, отриманим в ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису про шлюб № 1926-828. У цьому свідоцтві її імя і по-батькові помилково було зазначено, як «Карміло Григорівна» замість «Гарміна Геворківна».
14.06.2005 року ОСОБА_8ян Г.Г. померла, що вбачається зі свідоцтва серії 1-ВЛ № 028686, виданого міським відділом РАЦС № 4-1 Харківського обласного управління юстиції на підставі актового запису № 1701 .
Після смерті ОСОБА_5ян Г.Г. відкрилася спадщина на 79/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель № 51 по вул. Фельдшерській в м. Харкові, зареєстрованих на її імя на підставі договору дарування від 13.04.1963 року, посвідченого 9-ою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1978.
Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу.
ОСОБА_8ян Г.Г. не залишила, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка знаходиться в матеріалах справи.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, де зазначено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу.
За положеннями ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс-97» від 16.05.2004 року, ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_5ян Г.Г. була зареєстрована за однією зі спадкодавцем адресою в м. Харкові по вул. Фельдшерській, 51.
Статтями 234, 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, і які необхідні для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності незаперечних прав, коли законом не визначений інший порядок їх встановлення.
У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 от 31.03.1995 року зі змінами № 15 от 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника.
Встановлення юридичного факту родинних відносин між матірю і бабусею позивачу необхідно для отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 79/100 частин спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель після смерті матері.
Крім того, за клопотанням представника позивача, на підтвердження юридичного факту родинних відносин, суд в судовому засіданні оглянув три сімейних фотокартки, на яких зображені позивач з матірю і бабуся разом.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які багато років знайомі з позивачем, добре знали її мати і бабусю, постійно з ними спілкувалися, мешкали відповідно з 1956 р. та 1958 р. в будинку, що знаходиться поряд зі спірним будинком підтвердили, що ОСОБА_3 є рідною дочкою ОСОБА_5ян Г.Г., яку за життя усі називали тіткою Катею.
Приймаючи до уваги сукупність доказів юридичного факту родинних відносин між ОСОБА_3 (уродженою «Аведян») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її матірю, ОСОБА_8ян Гарміною Геворківною, ІНФОРМАЦІЯ_6, померлою 14.06.2005 року, суд вважає, що такий факт знайшов своє підтвердження в судового засіданні.
ОСОБА_3 (уроджена «Аведян») Т.С. - дочка померлої ОСОБА_8ян Г.Г., відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємець своєї матері першої черги за законом, яка прийняла спадщину згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України: на час відкриття спадщини вона постійно мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою в м. Харкові по вул. Фельдшерській, 51. Це доведено довідкою КП «Жилкомсервіс-97» від 16.05.2004 року та копіями паспортів на імя ОСОБА_15 та ОСОБА_3 Протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, ОСОБА_3 про відмову від спадкування не заявляла і свідоцтва про право на спадщину не отримувала, що підтверджується довідкою 5-ої Харківської державної нотаріальної контори.
Чоловік спадкодавця, ОСОБА_8ян С.Є. помер 18.12.1962 року, що вбачається зі свідоцтва про його смерть серії 1У-ЯР № 371178, виданого Жовтневим районним ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 893 від 19.12.1962 року. Після смерті чоловіка ОСОБА_8ян Г.Г. у шлюбі не перебувала.
Факт того, що Савич (уроджена «Аведян») ОСОБА_16 рідна сестра ОСОБА_3 (уродженої «Аведян») Т.С. випливає зі свідоцтва про її народження 10.03.1936 року серії УГ № 169160, виданого Харківським міським ЗАЦС 31.03.1944 року на підставі актового запису № 106/2896 від 28.03.1936 року. Вона спадщину після смерті своєї матері не прийняла, за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не мешкала, ніяких дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк від дня її відкриття не здійснила, що підтверджено письмовою інформацією 5-ої Харківської державної нотаріальної контори. ОСОБА_7 померла, що вбачається зі свідоцтва про її смерть .
22.03.1964 року вона вдруге вийшла заміж за ОСОБА_9 і змінила прізвище «Каспарова» на «Марчук». Рішенням народного суду Дзержинського району м. Харкова від 10.07.1970 року (справа № 2-1137) цей шлюб було розірвано, і ОСОБА_11 повернула собі прізвище «Каспарова». Це підтверджується випискою з рішення суду, яка знаходиться в матеріалах справи. Надалі 30.08.1978 року, ОСОБА_11 одружилася з ОСОБА_10, у звязку з цим змінила прізвище на «Авакова», що підтверджується свідоцтвом серії 1-ВЛ № 479802 про укладання шлюбу, виданим Хорошевським бюро ЗАЦС Харківського району Харківської області на підставі актового запису № 36 від 30.08.1978 року. Цей шлюб розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.03.1987 року (справа № 2-506/87 р.). Після розірвання цього шлюбу вона залишила собі прізвище «Авакова» .
Таким чином, на підставі вищезазначених документів суд встановив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, - рідна матір ОСОБА_12 (уродженої «Каспарової») ОСОБА_17.
01.01.2012 року ОСОБА_3 (уроджена «Аведян») Т.С. померла, що вбачається зі свідоцтва серії 1-ВЛ № 338033, виданого Відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 81 від 03.01.2012 року.
Після її смерті відкрилася спадщина на 79/100 частин та 21/200 частина спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. ОСОБА_8 ОСОБА_3 не залишила. Єдиним спадкоємцем померлої першої черги за законом на підставі положень ст. 1261 ЦК України є її дочка, ОСОБА_1, яка спадщину прийняла відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України: на час її відкриття вона постійно мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою в м. Харкові по вул. Фельдшерській, 51, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, про відмову від спадкування не заявляла.
До того ж, ОСОБА_1 у передбачений законом шестимісячний строк, а саме 29.05.2012 року, звернулася до державного нотаріуса 5-ої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого 29.05.2012 року була заведена спадкова справа № 339/2012 р. Це доведено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30600992 від 29.05.2012 року, а також повідомленням 5-ої ХДНК . ).
З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2012 року позивач для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері звернулася до 5-ої ХДНК з відповідною заявою, яка була прийнята і зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за вхідним № 1562/02-14 , залучена до спадкової справи № 339/2012 р. від 29.05.2012 року .
Після аналізу наданих позивачем документів державний нотаріус 5-ої ХДНК 09.07.2012 року відмовив їй у видачі свідоцтва і надав письмові розяснення за № 2040/02-14 про можливість оформити спадщину після смерті матері тільки на 21/200 частину спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, яка особисто належала спадкодавцеві. Оформити спадщину на 79/100 частин будинку, які зареєстровані на імя бабусі позивача, ОСОБА_8ян Г.Г., після смерті якої її дочка прийняла спадщину, але юридично свої спадкові права не оформила, можливо лише після підтвердження родинних відносин між моєю матірю і бабусею.
Пунктами 3.1 та 3.3. Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року передбачено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні.
За відсутності інших спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, обгрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226, 256 ч.1, 257, 259 , 1261, 1268-1270 ЦПК України, суд,-
Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла 01.01.2012 р. є дочкою ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка померла 14.06.2005 р.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 01.01.2012 р. на 79/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Фельдшерській, 51 в м.Харкові.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ-