АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5138/16 Справа № 199/5815/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
20 липня 2016 року м. Дніпро Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 12 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 30 липня 2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 28 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №DNС0GK00000059, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 32 500 доларів США строком до 27 листопада 2026 року, а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
У зв'язку з порушенням боржником умов договору станом на 19 червня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 28 129 доларів США, яка складається з наступного:
- 23 837,15 доларів США заборгованість за кредитом;
- 2 833,33 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 650 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 808,52 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.
В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким останній зобовязався виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Вимога що предявлена до поручителя щодо виконання зобовязання, залишена без задоволення.
З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості по кредиту та судові витрати по справі.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 12 травня 2016 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх законності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №DNС0GK00000059, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 32 500 доларів США строком до 27 листопада 2026 року, а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв'язку з порушенням боржником умов договору станом на 19 червня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 28 129 доларів США.

19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, в тому числі і за укладеним з відповідачем ОСОБА_2, про що остання була повідомлена листом від 23 лютого 2007 року.

Згідно довіреності від 04 серпня 2015 pоку, компаніями Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ та Ті -Ем-Еф Трасті Лімітед уповноважено ПАТ КБ "ПриватБанк" діяти в якості їх довіреної особи від імені довірителя або іншим чином, та замість нього: представляти інтереси в будь-яких і у всіх судах у зв'язку з будь-якими та усіма справами, що стосуються будь-яких кредитів, де Емітент володіє (як особа, якій були відступлені права, або іншим чином) правами вимоги кредитора за кредитними договорами або іпотеками, правами вимоги іпотекодержателя за договорами іпотеки, але не обмежуючись цим, правами стосовно будь-якого позичальника.

Згідно вимог ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Вирішуючи даний спір та посилаючись на вказану довіреність, суд першої інстанції не надав належної оцінки її змісту та змісту визначених нею прав банку, як довіреної особи, не мотивував своїх висновків щодо її прийняття у якості доказу на підтвердження права звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду з даним позовом в інтересах компанії Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ з урахуванням того, що позов предявлено саме ПАТ КБ «ПриватБанк» в своїх інтересах, що зокрема підтверджується змістом позовної заяви, в яких взагалі відсутнє посилання на зазначену компанію, а також змістом позовних вимог, в яких ця компанія не фігурує.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зазначена вище довіреність видана 4 серпня 2015 року, а до суду з даним позовом позивач звернувся 30 липня 2015 року.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням зазначеного суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є належний позивач по справі, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 12 травня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_4