АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4612/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22-ц/774/1844/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 24 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Барильської А.П.., ОСОБА_2,

секретар: Чубіна А.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_4 комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» ( надалі НКП ««Нікопольтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач користувався послугами централізованого теплопостачання у квартирі 17 за адресою: вул.В.Усова, буд.41. Між сторонами встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово- комунальних послуг. У звязку із тим, що відповідач не сплачувала за надані послуги у повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 2589,61 грн. за період з листопада 2004 року по жовтень 2015 р., яку після уточнення позовних вимог 13 жовтня 2015 року, позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року позовні вимоги НКП «Нікопольтеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 комунального підприємства „Нікопольтеплоенерго 284 грн. 89 коп. боргу та 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову НКП «Нікопольтеплоенерго» в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального законодавства.

Зокрема вважає, суд стягнув заборгованість поза межами строку позовної давності, безпідставно врахував судовий наказ, який скасовано.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено що, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується послугами позивача з надання теплопостачання. На імя відповідача відкрито особовий рахунок №704510017, за яким здійснюються розрахунки за надані послуги ( а.с.3-6).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2013 року скасовано за заявою відповідача судовий наказ від 18 вересня 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за теплопостачання у розмірі 4070,84 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги НКП «Нікопольтеплоенерго» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач користувалася тепловою енергію, за яку належним чином не сплачувала, в результаті чого виникла заборгованість, яку стягнув за період з жовтня 2010 року по жовтень 2015р. у розмірі 284,89 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача в частині не врахування судом пропуску строку позовної давності за вимогами позивача.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частинами першою, пятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

З урахуванням дати звернення до суду із вимогами про стягнення боргу із заявою про видачу судового наказу 18 березня 2013 року НКП «Нікопольтеплоенерго» перервало строк позовної давності, тому судом вірно визначено період стягнення з жовтня 2010 року.

З огляду на розрахунок заборгованості, наданий позивачем, до уточненого позову суд першої інстанції вірно визначив обсяг заборгованості за період в межах позовних вимог з жовтня 2010 року по жовтень 2015 р., проте розрахунок містить лише дату нарахування до 28 травня 2015 року ( 2589,61- 2285,37 = 304,24 грн., що підлягає стягненню). Оскільки рішення суду оскаржується лише в задоволеної частини позовних вимог, тому відповідно до ст.303 ЦПК України, в частині відмови в задоволенні не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: