Справа № 359/6623/15-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/1914/16 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 26 21.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,Сушко Л.П.

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" уклав з ОСОБА_2 кредитний договір №354/П/06/2007/840, за яким ВАТ КБ «Надра» зобов'язався надати кредит в розмірі 118244 доларів США 35 центів, а ОСОБА_2 зобов'язалась щомісячно до 12 жовтня 2032 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним в розмірі 12,39% на рік. У випадку неналеж-ного виконання грошових зобов'язань відповідач зобов'язалась сплатити штраф в розмірі 10% від суми кредиту та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. 22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра» надав ОСОБА_2 кредит в повному розмірі. Відпо-відач неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 борг за кредитним договором в розмірі 202439 доларів США 55 центів та 986843 гривень 83 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» борг за кредитним договором в розмірі 4994680 гривень 26 копійок.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2звернулась з апеляційною скаргою в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог зазначає, що видаючи кредит позивач на власний розсуд та за власною ініціативою збільшив суму кредиту. Разом з тим спір між сторонами вже вирішено в судовому порядку за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 354/П/06/2007/840 укладеного між ПАТ «Надра» та ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №354/ П/06/2007/840 за умовами якого ВАТ КБ «Надра» зобов'язався надати кредит в за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 118244 дол. США 35 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,39 % на рік, строк повернення кредиту - 12 жовтня 2032 року.

22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра» утримав з кредиту комісію в розмірі 6788 гривень 96 копійок, яка була еквівалентна 1344 доларам США 35 центам (6788,96 : 5,05), та видав ОСОБА_2 решту кредиту в розмірі 116900 доларів США. Загальний розмір кредиту склав 118244 доларів США 35 центів (1344,35 + 116900). ( а.с. 59)

Для забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору №354/ П/06/2007/840 22 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за умовами якого з метою ОСОБА_3 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року (звернено стягнення на цю квартиру в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором.( а.с.37-38)

24 лютого 2014 року позивач надіслав досудову вимогу в якій він вимагав від ОСОБА_2 протягом 7 банківських днів достроково погасити борг за кредитним договором. (а.с.71).

Вирішуючи вказаний спір суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що між сторонами виникли правовідносини що регулюються ст. 1050 ЦК України і позивач свої зобов'язання за вказаним правочином виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у терміни, зазначені кредитним договором, а відповідач, у порушення вимог ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України належним чином у строки визначені договором зобов'язання не виконав.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

У ч.1 ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором становить:прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 113574 долари США, що еквівалентно 2387989 грн. 52 коп. сплати відсотків за користуван-ня кредитом в розмірі 88865 доларів США 33 центів, що еквівалентно 1868465 гривням 19 копійкам; та сплати пені в розмірі 738225 гривень 55 копійок. (а.с.53-58). Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 4994680 гривень 26 копійок .

Кредитні кошти були отриманні відповідачем згідно умов договору, що підтверджується заявою па видачу готівки (а.с.9).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ПАТ «КБ Надра» оскільки при судовому розгляді встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по сплаті коштів отриманих у кредит, коштів за користування кредитом, а також нарахованих коштів, як відповідальність за порушення зобов'язань.

Посилання апелянта на те, що спір між сторонами вже вирішено в судовому порядку та за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 354/П/06/2007/840 . звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру не заслуговують на увагу.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримі-нальних справах в абз.2 п.42 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику засто-сування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних право-відносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резо-лютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначен-ням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа пози-чальника є відмінною від особи іпотекодавця.

Особа позичальника у кредитному договорі №354/П/06/2007/840 від 22 листопада 2007 року не співпадає з особою іпотекодавця у договорі іпотеки. Тому ухвалення за-очного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року не пере-шкоджає стягненню з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до норм ст. 308 ЦПК України, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: