Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, прокуратури Березівського району Одеської області про відшкодування майнової та моральної шкоди

за касаційними скаргами прокурора Березівського району Одеської області та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому остаточно просила стягнути з державного бюджету: майнову шкоду у розмірі 94, 40 грн; моральну шкоду у сумі 50 000 грн шляхом списання Державною казначейською службою України із рахунків прокуратури Березівського району Одеської області.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у жовтні 2001 року на уроці фізкультури була побита її донька. Під час звернення до Березівської ЦРЛ належна медична допомога її доньці надана не була. У зв'язку з цим вона неодноразово зверталася до Березівської прокуратури із заявами про скоєння медичними працівниками Березівської ЦРЛ злочину. Однак передбачених законодавством дій прокуратура не здійснила. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 березня 2014 року суд визнав дії та бездіяльність прокурора Березівського району щодо своєчасного та об'єктивного розгляду її заяви від 30 серпня 2005 року про скоєння злочину, неприйняття по заяві відповідного рішення неправомірною. Зобов'язав прокурора Березівського району Одеської області зареєструвати її заяву у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань з направленням їй відповідного документу.

Вказаними неправомірними діями прокуратури їй завдано майнової шкоди у вигляді витрат, пов'язаних з явкою до суду під час розгляду її скарги за КПК України у розмірі 94,40 грн, та моральну шкоду у вигляді витрат часу на поїздки, судові засідання, що призвело до порушення звичного ритму життя, погіршення її стану здоров'я, додаткових зусиллях на відновлення сил, моральних хвилюваннях та переживаннях. Відшкодування моральної шкоди оцінює у 50 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, позов частково задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн, завданої неправомірною бездіяльністю прокуратури Березівського району Одеської області, шляхом списання коштів з рахунків цього органу, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі прокурор Березівського району Одеської області, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Судами встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 березня 2014 року за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні дії та бездіяльність посадових осіб прокуратури Березівського району Одеської області та зобов'язання вчинити певні дії було визнано неправомірними дії та бездіяльність прокурора Березівського району Одеської області щодо порушення її прав на своєчасний та об'єктивний розгляд її заяви про злочин від 30 серпня 2005 року, внесеної до ЖРЗпЗ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області за № 1323, та неприйняттям рішення у порядку ст. 97 КПК України 1960 року, зобов'язано прокурора Березівського району Одеської області зареєструвати заяву ОСОБА_3 від 30 серпня 2005 року про ненадання 3 жовтня 2001 року та 5 жовтня 2001 року належної медичної допомоги у Березівській ЦРЛ її дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, з направленням відповідного документа заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За змістом ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Таким чином, якщо шкода завдана фізичній особі внаслідок дії, бездіяльності чи незаконного рішення прокуратури, що не пов'язані із обставинами, які передбачені ч. 1 ст. 1176 ЦК України, така шкода відшкодовується у загальному порядку (ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України) та за таких обставин прокуратура відповідає за позовом самостійно коштами, які є в її розпорядженні, а держава не відповідає за завдання шкоди.

Правильно визначивши характер спірних правовідносин, встановивши із повнотою та всебічністю обставини справи із належною оцінкою здобутих доказів, врахувавши зміст доводів сторін щодо предмета спору, суди дійшли правильного висновку про наявність складу цивільного правопорушення щодо завдання моральної шкоди у бездіяльності прокуратури Березівського району Одеської області та способу стягнення відшкодування завданої шкоди із рахунків вказаного органу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суди врахували характер та обсяг моральних страждань позивача, пов'язаних з тривалістю відновлення порушених прав, тяжкістю змін у житті, зусиллями, необхідними для відновлення попереднього стану, і при цьому виходили із засад розумності, виваженості та справедливості.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваних судових рішень у частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди відсутні, а тому в цій частині судові рішення залишаються без змін відповідно до ст. 337 ЦПК України.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат, пов'язаних з явкою до суду під час розгляду її скарги за КПК України, у розмірі 94, 40 грн, такі витрати не є шкодою у розумінні ст. ст. 22, 1166 ЦК України та у заявленому порядку не стягуються, а тому судові рішення залишаються без змін у повному обсязі.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги прокурора Березівського району Одеської області,ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович