Справа № 196/1498/15-ц
№ провадження 2/196/54/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., представника позивача - адвоката Келембет І.М., відповідача ОСОБА_2, його представника - адвоката Водоп'янова С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування. Врахувавши складність справи, у зв'язку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч.3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, предмет якого склала вимога про усунення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також клопоталася про стягнення з відповідача на її користь витрат по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 3, 15, 27, 31, 118-120 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1224, 1261, 1274 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", Витяг з узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Щодо узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування".

Як на докази посилається на наступні документи: свідоцтво про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 27.04.2015 року (а.с.6), витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.05.2015 року №40478608 (а.с.7), договір дарування житлового будинку від 19.10.2004 року (а.с.8-9), свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21.07.1984 року (а.с.10), свідоцтво про шлюб (повторне) серії НОМЕР_3 від 23.11.2010 року (а.с.11), довідка про причину смерті № 69 (а.с.12), довідка КЗ "Царичанський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Царичанської районної ради" від 25.04.2015 року (а.с.13), лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 25.04.2015 року (а.с.14-15), паспорт громадянина України з дублікатом картки фізичної особи - платника податків на ім'я ОСОБА_4 (а.с.16-18), інформація головного лікаря КЗ "Царичанський районний ЦПМСД" ОСОБА_6 від 16.02.2016 року №174 (а.с.88), товарний чек від 25.04.2015 року (а.с.89), свідоцтво платника єдиного податку та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на ФОП ОСОБА_7 (а.с.90-91), вказавши про таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_5, про що 27 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис №197, та видано 27 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

25 травня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та надала правовстановлюючий документ - Договір дарування житлового будинку, посвідчений державним нотаріусом Царичанської районної державної нотаріальної контори Кравчук С.В. 19 жовтня 2004 року за реєстровим №2237 та реєстрацію якого здійснено в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08 листопада 2004 року.

25 травня 2015 року державним нотаріусом Царичанської районної державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №91/2015.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є батько позивача - ОСОБА_9, сама позивач та її брат - ОСОБА_2.

23 березня 2002 року вона, ОСОБА_10, зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, прізвище після реєстрації шлюбу змінила на ОСОБА_11.

Крім неї до Царичанської районної державної нотаріальної контори звернувся і її батько - ОСОБА_9, із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_5 на користь своєї доньки, тобто на користь позивача ОСОБА_4.

Стверджується, що в березні 2014 році стан здоров'я її матері різко погіршився через злоякісне новоутворення шлунка, після чого її здатність до самообслуговування була втрачена, у зв'язку з чим вона потребувала постійного стороннього догляду і піклування.

Вона, ОСОБА_4 та її батько ОСОБА_9 взяли на себе забезпечення належних умов по догляду та лікуванню.

Повідомляється, що в березні 2014 року відповідачу ОСОБА_2 стало достовірно відомо про тяжку хворобу матері, про її безпорадний стан та тяжке матеріальне і моральне становище. Але в цей період ОСОБА_2 не навідував свою матір та, не зважаючи на її тяжкий моральний стан, свідомо ухилявся від будь-якої допомоги. З'явився лише на її поховання.

Також, незважаючи на те, що вона разом з чоловіком виховує двох малолітніх дітей - ОСОБА_12, 2006 року народження, та ОСОБА_13, 2014 року народження, вона постійно піклувалася про свою матір, а саме: забезпечувала харчуванням та одягом, купувала ліки та доглядала разом із своїм батьком ОСОБА_9.

Вказала на те, що відповідач під час хвороби матері не цікавився її станом здоров'я, не провідував її, не купував їй ліки, свідомо ухилявся від догляду за матір'ю, спілкування та моральної підтримки, хоча мав можливість так як є працездатним.

Вважає, що ОСОБА_2 свідомо протягом тривалого часу з березня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, маючи можливість, ухилявся від надання допомоги своїй матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка через свою тяжку хворобу - злоякісне новоутворення шлунку перебувала тривалий час у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити собі належні умови життя і потребувала постійного стороннього догляду, піклування, матеріальної та моральної підтримки, а тому переконана, що ОСОБА_2 повинен бути усунений від права на спадкування за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Так, відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч.5. ст. 1224 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Також посилається на те, що відповідно до пункту 6 Постанови Верховного суду України від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування (пункт 4 витягу з узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Щодо узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування").

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Келембет І.М., позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Водоп'янов С.В., позовні вимоги не визнали, вважають їх необґрунтованими і такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Заперечуючи проти задоволення позову посилалися на таке.

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_4 суперечать нормам закону, не відповідають дійсності і спростовуються такими доводами.

По-перше, позивачка ОСОБА_4 є його рідною сестрою, з якою з дитинства у нього склалися неприязні стосунки.

По-друге, відповідач проживав разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 де були і зареєстровані (прописані).

По-третє, з квітня по липень 2014 року його мати проходила медичне обстеження у лікарні у зв'язку з погіршенням здоров'я, самостійно пересувалася і ходила на обстеження у лікарню. У цей час він допомагав матері по дому, підтримував її словами, матеріальної допомоги вона не потребувала, оскільки отримувала пенсію. У серпні 2014 року його мати була прооперована у зв'язку з онкологією шлунку. Увесь час знаходження матері на лікуванні, він відвідував її сам, а також з ОСОБА_14, з якою проживав однією сім'єю і від якої має дитину - сина ОСОБА_15. Під час відвідування матері він привозив їй фрукти, підтримував її словами. Ліками матір забезпечувала лікарня.

По-четверте, в той час він підробляв підсобником на будівництві без офіційного працевлаштування, отримував незначний заробіток. Йому необхідно було утримувати малолітнього сина.

Також, йому було відомо, що матір відвідувала його сестра та його батько. Оскільки у нього з сестрою були неприязні стосунки з дитинства, то він не хотів приходити до матері в дні відвідування матері сестрою та батьком, уникав з ними зустрічі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Він був на її похованні, попрощався з нею.

Після смерті матері заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не подавав.

Відповідач переконаний в тому, що він не ухилявся від надання допомоги своїй хворій матері, підтримував її словами, допомагав їй по дому, відвідував її у лікарні, купував і привозив їй фрукти. Він допомагав матері як міг, оскільки мав мінливий заробіток і йому необхідно було утримувати малолітнього сина. Він знав, що маму у лікарні відвідувала його сестра ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_9, необхідними ліками її забезпечувала лікарня, мати отримувала пенсію. Зазначив про те, що до нього не можуть бути застосовані положення частини п'ятої статті 1124 ЦК України, так як він не ухилявся від надання допомоги матері, яка через тяжку хворобу потребувала уваги та догляду, які він надавав поряд з батьком та сестрою.

Вважає, що у зв'язку з тим, що у сестри, яка виступає позивачем у справі, з ним, ОСОБА_2, склалися неприязні стосунки з дитинства, вона має намір заволодіти всім спадковим майном та позбавити його спадщини для чого навіть умовила їхнього батька відмовитися від спадщини на її користь.

В цьому вбачає недобросовісність позивача та зловживання правами, а тому просив відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_14 надала суду письмові пояснення про те, що в 2014 році вона та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_2. Від фактичних шлюбних відносин мають сина ОСОБА_15. Вони проживали разом з матір'ю її цивільного чоловіка - ОСОБА_5. Приблизно з квітня 2014 року ОСОБА_5 стала скаржитись на погіршення здоров'я, а згодом у неї виявили ракову пухлину шлунка і в серпні 2014 року її прооперували. До операції вона самостійно пересувалася і ходила на обстеження у лікарню. Її "цивільний чоловік" ОСОБА_2 допомагав своїй матері по дому, підтримував її словами, матеріальної допомоги вона не потребувала, оскільки отримувала пенсію. Вона разом з ОСОБА_2 декілька разів відвідували її у лікарні, що розташована на вул. Космічній в м. Дніпропетровськ. Він привозив своїй матері фрукти і підтримував її словами, а медикаментами її забезпечувала лікарня. В листопаді 2014 року вони припинили шлюбні відносини, а потім їй стало відомо, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили, що в період хвороби ОСОБА_5, догляд за нею здійснювала її дочка - позивач в справі ОСОБА_4, а також чоловік покійної. ОСОБА_18 їздила в лікарню до матері, добивалася лікування, давала гроші. Їм не відомо, щоб відповідач допомагав. Чули, що мати хотіла будинок оформити на ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що є батьком сторін в даній справі. На час хвороби ОСОБА_5 його син не допомагав доглядати покійну дружину, матеріально теж не допомагав. Лише один раз був у неї в лікарні. Поховання проводив він та його донька, син поховання не проводив.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що з відповідачем ОСОБА_2 вони разом працювали близько двох місяців, приятелювали, спілкувалися зазвичай по телефону. Він дійсно в жовтні 2014 року возив його в м. Дніпропетровськ в лікарню до його матері, щоб відвідати її. Позивача ОСОБА_4 він не знає.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що відповідач в справі є його сусідом і другом. Він розповідав йому про те, що його мама захворіла. Він заходив до нього, бачив, що він порався на огороді, вправлявся. ОСОБА_2 говорив йому, що допомагає матері по господарству, купує продукти.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що цю сім'ю знає давно. З померлою ОСОБА_5 працювали в одній організації. Їй відомо було, що у відповідача з померлою мамою були натягнуті стосунки, бо він своєрідна людина. Коли вона хворіла, він не надавав їй ніякої допомоги. Коли вона ще була жива, то говорила їй, що будинок залишить дочці ОСОБА_18, але, каже, ОСОБА_2 їй проходу не дасть. Зі слів ще живої ОСОБА_22, все по лікуванню випало на ОСОБА_21. Всі кошти на поховання, також, були дочки. Вони допомагали, та не бачили, щоб якісь кошти витрачав відповідач.

Розглянувши справу, вивчивши надані сторонами документи, перевіривши доводи сторін, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_20, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно частини третьої цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно частини четвертої цієї статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 213 ЦПК України суд повинен виконати всі вимоги цивільного судочинства та вирішити справу згідно із законом, а також ухвалити рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає встановленими на підставі належних і допустимих доказів такі обставини, що мають значення для справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, яка була матір'ю позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2, а також дружиною ОСОБА_9 (6, 10, 11, 12, 16-18, 25-30, 60-61).

Після її смерті відкрилася спадщина стосовно належного їй майна, зокрема і щодо житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 8). За цією адресою зареєстровано місце постійного проживання позивача ОСОБА_4 (а.с.17).

25.05.2015 року в Царичанській державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу на ім'я покійної ОСОБА_5 за номером у спадковому реєстрі 57487043 та номером у нотаріуса 91/5015 за заявою позивача ОСОБА_4 (а.с.7, 25-30).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 25.04.2015 року причиною смерті стало злоякісне новоутворення шлунка з приблизним часом між початком захворювання і смертю 1,5 року (а.с 14-15).

Між позивачем і відповідачем виник спір щодо доступу до реалізації права на спадкування за законом спадкоємцями першої черги, у зв'язку з чим позивач наполягає на усуненні відповідача від права на спадкування за законом на підставі частини п'ятої статті 1224 ЦК України.

Із встановлених обставин випливає, що правові відносини, із яких виник цивільно-правовий спір, регулюються ст.ст. 614, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1224, 1258, 1261 Цивільного кодексу України, ст. 172 Сімейного кодексу України.

Так, частиною п'ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до статті 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Повнолітні дочка, син мають право звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

За результатами судового розгляду суд дійшов переконання, що залишилася не підтвердженою доказами зі сторони позивача та обставина, що отримуючи піклування і допомогу від дочки та чоловіка, ОСОБА_23 потребувала допомоги особисто від сина - ОСОБА_2, і така допомога, щонайменше, могла сприяти одужанню, фізичній реабілітації або відтермінуванню настання її смерті чи зменшенню фізичних страждань.

Крім того, маючи згідно положень частини другої статті 172 СК України право звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатної (немічої) матері як її законний представник, без спеціальних на те повноважень, позивач ОСОБА_4 не пояснила суду про те, чому вона не вчинила необхідних дій на випадок, якщо повнолітня дитина не піклується про свою непрацездатну, немічну матір, щоб одержати рішення суду про стягнення з такої повнолітньої дитини коштів на покриття витрат, пов'язаних із наданням необхідного піклування, як про те зазначається у частині третій статті 172 СК України, при тому стверджуючи, що відповідач "свідомо ухилявся від догляду за матір'ю, а саме: від надання їй нематеріальних послуг - спілкування, моральної підтримки; від надання догляду під час її хвороби, хоча мав фізичну можливість; будь-якої матеріальної підтримки, хоча мав на це можливість, так як є працездатним" (а.с.3).

Суд вважає переконливими доводи відповідача про те, що винних дій чи ігнорування інтересів хворої матері з його сторони не було, що в силу специфіки складних та недоброзичливих його відносин з батьком і сестрою, які були постійно біля хворої матері за її місцем проживання, він був обмежений в доступі до спілкування з матір'ю, а також те, що він мав відвідини матері у лікарні в місті Дніпропетровську, що підтверджується його особистими поясненнями, які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_24 та ОСОБА_20

За викладених обставин суд позбавлений можливості встановити, що ОСОБА_2 ухилявся від виконання обов'язку у розумінні частини п'ятої статті 1224 ЦК України щодо утримання матері у період, коли вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги й піклування через немічність, а тому дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 пред'явлено безпідставно, у зв'язку з чим заявлені нею позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі статті 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою у позові повністю понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 відмовити повністю в позові до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області Ю.О. Бойко