Справа № 635/6002/15-ц
Провадження № 2/635/2766/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Гловуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Позов обгрунтований тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 в КП «ХРБТІ» по праву приватної власності зареєстрований в ? частині за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 30.11.2005 р., реєстр № 3-2515 та в ? частині за бабусею позивачки- гр-кою ОСОБА_5, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою 09.03.1955 р., реєстр № 1110, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та довідкою КП «ХРБТІ» № 106 від 22.0-5.2015 р.

Згідно інвентарізаційних даних до складу спірного житлового будинку входять будинок літ. «А-1», який є дерев'яним, обкладеним цеглою, загальною площею 58,40 кв.м., житловою площею 31,50 кв.м., надвірні будівлі та споруди: погріб літ «Б», гараж літ. «Г», сараї літ.літ. «Ж», «З», «И», вбиральня літ. «К», літній душ літ. «Л», огорожі №№ 1-3. Самочинно збудовані будівлі відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла бабуся позивачки - гр-ка ОСОБА_5, що підтверджується довідкою відділу ДРАЦСУ реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області за № 12820-02-01-04-05 від 20.05.2015 р., оскільки свідоцтво про смерть не збереглося, а дублікат свідоцтва про ії смерть позивачка не може отримати через розбіжності в написанні їх прізвищ.

Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування належної ОСОБА_5 частини цього будинку виникли у 1978 році, позивачка вважає, що вони регулюються відповідно до ст. 5 п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) та нормами Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.), який діяв на час їх виникнення.

Позивач, посилаючись на ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 р.) вважає, що ? частина спірного житлового будинку є об'єктом спадкування (майном померлої) після ії смерті, входить до складу спадщини, а відповідно до ст. 526 ЦК України (в редакції 1963 р.) місцем відкриття спадщини визначається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його частини. Статтею 17 ч. 1 ЦК України встановлено, що місцем проживання визначається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає, і, у зв'язку із цим, місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є будинок № АДРЕСА_1, де вона постійно проживала і де знаходиться ії майно, що підтверджується актом депутата Безлюдівської селищної ради, визначається відповідачами і за необхідності може бути підтверджено показаннями свідків. Спадкодавиця ОСОБА_5 за своє життя ніяких заповітів не залишила, тому спадкування після ії смерті повинно відбуватися за законом. На час відкриття спадщини батьків та чоловіка спадкодавці в живих вже не було. Батько позивачки - ОСОБА_7 був єдиним спадкоємцем за законом першої черги, бо інших дітей у бабусі не було.

Позивач вважає, що у встановлений законом шестимісячний строк ії батько - ОСОБА_7 спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_5 прийняв, відповідно до ст. 548, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) так як у встановлений законом шестимісячний строк фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно до дня своєї смерті мешкав та був зареєстрований у спірному будинку, слідкував за ним, земельною ділянкою, сплачував комунальні, страхові та податкові платежі, забрав собі речі та документи своєї матері. Зазначені обставини також підтверджуються відомостями вказаними в акті депутата Безлюдівської селищної ради і визнаються відповідачами. Оскільки ? частина спірного будинку належить ії бабусі ОСОБА_5, і, відповідно входить до складу спадкового майна, то в разі прийняття спадщини тільки ії батьком, який є ії єдиним спадкоємцем за законом, до нього повинно перейти право власності на все належне спадкодавці майно, тобто і на ? частину спірного житлового будинку.

Однак, за своє життя батько позивачки - гр-н ОСОБА_7 свої спадкові права не встиг оформити.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про його смерть і тому, на думку позивача, оскільки спірні правовідносини щодо спадкування після його смерті виникли в 1983 році, то вони повинні регулюватися відповідно до норм Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тобто закону, який діяв на час їх виникнення. ОСОБА_7 також заповітів не залишав, тому спадкування після його смерті, на думку позивача, повинно відбуватися за законом.

Згідно вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 являються тільки діти померлого - позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, бо його батьків на час відкриття спадщини в живих вже не було, а з їх матір'ю - ОСОБА_8 шлюб був розірваний ще 09.04.1976 р.

Позивач вказала, що після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк вона спадщину також прийняла, відповідно до ст. 548, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), тому як вступила в управління і володіння спадковим майном, бо постійно проживала в спірному будинку, користувалась ним, земельною ділянкою і у неї залишились його речі і документи. Вказані відомості також підтверджуються відповідним актом депутата Безлюдівської селищної ради і визнаються відповідачами. Позивач продовжує користуватися належним спадкодавцю майном. Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняла і на неї не претендує, претензій щодо отримання позивачем усієї спадщини не має. Оскільки ? частина спірного будинку, на думку позивачки, повинна належати ії батькові- ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом, то, вона вважає, що в разі прийняття нею спадщини, до неї повинно перейти право власності на все належне спадкове майно, тобто і на ? частку спірного житлового будинку при відсутності інших спадкоємців. Родинні стосунки між ними підтверджуються наданими нею свідоцтвом про народження, витягами з державного реєстру про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу відповідачами і свідками. Факт смерті ії батька та бабусі підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою відділу РАЦС. Факт прийняття спадщини підтверджується даними нотаріальної контори, акутом депутата, відповідачами і показаннями свідків.

Однак, позивач вказала, що не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на спірну частину житлового будинку через необхідність доводити місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини ії батьком - ОСОБА_7 та нею, а також через необхідність встановлення юридичного факту родинних відносин між ії бабусею - ОСОБА_5 та ії сином - гр-ном ОСОБА_7, який являється батьком позивачки, так як в актовому записі про народження ОСОБА_7 та в довідці про смерть ії бабусі- ОСОБА_5 різняться написання прізвищ як спадкодавця так і спадкоємця із їх прізвищами в документах, які посвідчують особу, в свідоцтвах про їх смерть, а саме: «ОСОБА_5», «ОСОБА_7» та імені спадкодавці при написанні на українській мові «ОСОБА_5» та «ОСОБА_5», у зв'язку з чим державним нотаріусом позивачці було запропоновано звернутися до суду з питання оформлення спадкових справ, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району за № 1328/02-14 від 15.05.2015 р., у зв'язку із вказаним позовом вона змушена звернутися до суду.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явилася, направила до суду листа в якому вказала, що підтримує заявлений нею позов в повному обсязі та просила розглядати справу без ії участі. (а.с. 35)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилася, направила до суду заяву в якій просила розглядати справу без ії участі, проти позовних вимог не заперечує. (а.с. 34)

Представник другого відповідача - Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання також не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, вважає необхідним у позові відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 22.05.2015 р. № 106: «Згідно архівних реєстраційних матеріалів БТІ станом на 31.12.2012 р. право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в ? частині за гр-ном ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Першою Харківського району держнотконторою 30.11.2005 р. № 3-2515 та в ? частині за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Шостою Харківською держнотконторою 09.03.1955 р. № 1110. (а.с. 5)

Договором купівлі-продажу посвідченого Шостою Харківською держнотконторою від 09.03.1955р підтверджується що ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_5 та ОСОБА_5 купили в рівних часинах кожна належне ОСОБА_9 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 6)

Технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_4 від 17.06.2015 р. встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 являються власниками по ? частки вказаного домоволодіння. (а.с. 7-9)

Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області від 20.05.2015 р. № 02-1-04-05 підтверджується, що в архівних матеріалах Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області є актовий запис про смерть № 108 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. на ОСОБА_11. (а.с. 10)

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження серії НОМЕР_5 відповідно до актового запису № 376 від 08.07.1957 р. підтверджується, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 р., його батько- ОСОБА_7 ОСОБА_12, а мати- ОСОБА_7 ОСОБА_6. (а.с. 12)

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 відповідно до актового запису № 311 від 09.04.1976 р. розірвали шлюб чоловік- ОСОБА_7 ОСОБА_13 та ОСОБА_8. (а.с. 13)

Повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.05.2015 р. підтверджується що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. (а.с. 11)

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 20.06.1966 р. Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області підтверджується, що ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, ії батько- ОСОБА_7 ОСОБА_13, а мати- ОСОБА_7 ОСОБА_15. (а.с. 14)

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 виданим 27.04.1963 р. Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області підтверджується, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 р. в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, ії батько- ОСОБА_7 ОСОБА_13, а мати- ОСОБА_7 ОСОБА_15. (а.с. 15)

Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії НОМЕР_8, відповідно до актового запису про шлюб № 27 від 22.11.1986 р. складеного виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області встановлені відомості про чоловіка - ОСОБА_17 і відомості про дружину - прізвище до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 і прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1. Відомості про розірвання шлюбу- відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис про розірвання шлюбу № 531 від 07.12.2004 р. на підставі відповідного рішення Харківського районного суду Харківської області від 01.12.2003 р. (а.с. 16)

Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії НОМЕР_9, відповідно до актового запису про шлюб № 14 від 05.06.1982 р. складеного виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області встановлені відомості про чоловіка - ОСОБА_18 і відомості про дружину - прізвище до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 і прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_2. Відомості про розірвання шлюбу- відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис про розірвання шлюбу № 327 від 09.07.1986 р. (а.с. 17)

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.12.2004 р. встановлено, що шлюб між ОСОБА_17 і ОСОБА_1 розірваний 07.12.2004 р. про що складений актовий запис про розірвання шлюбу № 531 відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. (а.с. 18)

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_19 серії НОМЕР_1 виданим Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області підтверджується що вона померла 24.06.2009 р. (а.с. 19)

Довідкою виданою виконкомом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 22.05.2015 р. підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_20 - сином, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_21- сином, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20)

Вказана довідка підтверджується даним про реєстрацію в паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_11 виданим Харківським РВ УМВС України в Харківській області 01.12.1999 р., де вказано, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 13.03.1987 р. (а.с. 23)

Відповідно до паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_10 виданим Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 03.01.2001 р., вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20.04.1978 р. (а.с. 24-26)

Із акта депутата Безлюдівської селищної ради по 21 округу- Ткаченко Марини Вікторівни від 24.07.2015 р. вбачається, що: «з виходом на місце в присутності свідків складено акт що ОСОБА_1 згідно паспортних даних зареєстрована з 13.03.1987 р. за адресою: АДРЕСА_1. Зі слів свідків - ОСОБА_23, яка мешкає: АДРЕСА_3 та гр. ОСОБА_24, яка мешкає: АДРЕСА_5, які підтверджують, що гр. ОСОБА_1 дійсно народилась та мешкає в АДРЕСА_1 Свідки також підтверджують, що ОСОБА_5 (яка помекрла) була рідною бабусею гр. ОСОБА_1 Разом з бабусею ОСОБА_5 мешкав ії син (батько гр. ОСОБА_1) гр-н ОСОБА_7 (нині померлий) та ОСОБА_25 (нині померла), сестра ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_1. За даною адресою, після смерті батьків та бабусі мешкали разом з сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2- після шлюбу ОСОБА_1 виписалась та виїхала в Зміївський район с. Лівківка у 1989 р. та мешкає до теперішнього часу. (а.с. 22)

Листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 15.05.2015 р. № 1328/02-02-14 запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду для встановлення: факту смерті власниці майна - ОСОБА_5, місця відкриття спадщини після ОСОБА_5 та ОСОБА_7, факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після ОСОБА_5, факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після ОСОБА_7, факт наявності родинних зв'язків між ОСОБА_5 та ОСОБА_7. (а.с. 27)

Судом на підставі клопотання позивача витребувані і долучені до справи копія актового запису про смерть № 108 від 29.12.1979 р. складеної виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області відносно ОСОБА_5, якою підтверджується що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_8 р. (а.с. 45-46, 49-50)

Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 54/01-16 від 15.01.2016 р., відповідно до даних, наявних в держнотконторі після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що мешкала на час смерті в АДРЕСА_1, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці до держнотконтори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався; ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що мешкав на час смерті в АДРЕСА_1 в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до держнотконтори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину після вищевказаних спадкоємців держнотконтора не видавала. Інформацію про наявність або відсутність щодо заповітів складених від імені вищевказаних осіб із посиланням на ст. 8 закону України «Про нотаріат» на запит суду держнотконтора не надала. (а.с. 48)

Судом встановлено, що позивач не вирішила питання щодо встановлення неправильності запису в відповідних актах громадянського стану щодо правильності написання прізвища та імені ОСОБА_5, а звернулася для вирішення цього питання до суду, посилаючись як на доказ своїх вимог насамперед на акт депутата Безлюдівської селищної ради по 21 ОСОБА_5 від 24.07.2015 р., яка в свою чергу склала його зі слів свідків - ОСОБА_23, яка мешкає: АДРЕСА_3 та гр. ОСОБА_24, яка мешкає: АДРЕСА_5. На думку суду, цей акт не може підміняти актові записи органів РАЦС і суперечити ним.

Згідно із п. 54 рішення Європейського суду України від 02.11.2004 р.: «Правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес».

Статтею 59 ч. 1, ч. 2 ЦПК України передбачено, що суд не бере до розгляду докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У статті 63 ЦПК України вказано, що: «Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.»

Порядок допиту свідків встановлений ст. 180 ЦПК України. Відповідно до частини першої, третьої, п'ятої та шостої цієї статті свідок допитується суддею в судовому засіданні. Свідки допитуються окремо. Перед допитом свідок попереджається під розписку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань. Свідок приводиться судом до присяги, текст якої підписується свідком. Перед допитом суд встановлює особу свідка.

Таким чином, суд вважає, що акт депутата Безлюдівської селищної ради по 21 округу- Ткаченко М.В. від 24.07.2015 р. щодо встановлення родинних стосунків між особами, встановлення правильності написання прізвища та імені особи, місця проживання, з питання прийняття спадщини - є недопустимим законом засобом доказування і суд не може спиратися на нього при ухваленні судового рішення.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.: «Відповідно до п. 4 ст. 273 ЦПК суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.»

Позивачем суду не надано даних про те, що органами реєстрації актів громадянського стану їй відмовлено у відновленні необхідних записів про реєстрацію цих актів у зв'язку з відсутністю даних записів у книгах реєстрації відповідних записів, що збереглись.

Відповідно до п. 12 вказаної постанови: При розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали заявникові пропонується подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Однак, таких відомостей позивачем суду також надано не було для встановлення особи ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і встановлення юридичного факту їх родинних відносин при наявності різних прізвищ.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.: «Заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст. 285 ЦПК)

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.»

Згідно із ст. 1268 ч. 3 ЦК України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.»

Однак, позивач ОСОБА_2 не надала суду документів про прийняття ії батьком ОСОБА_7 спадщини у межах шестимісячного строку після смерті ОСОБА_5, а також не надала допустимих законом документів про те що вона прийняла спадщину у межах цього строку після смерті батька - ОСОБА_7, так як, згідно із даними про ії реєстрацію з 13.03.1987 р. вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де вона була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5 р. на день смерті батька, документів суду не надала.

Окрім цього, в позові вона ставить питання про визнання права власності на будинок АДРЕСА_1, у якому вона зараз зареєстрована.

Разом з цим, позивач не ставить перед судом питання про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини шестимісячного строку.

Суд також зазначає, що відповідно до ст.1217 ЦК України встановлені два види спадкування: за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ч. 1, ч. 2 ЦК України: «Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.»

У позові не ставиться питання про визнання права власності за ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5, а потім про визнання права власності за позивачем після смерті батька - ОСОБА_7. У своєму позові ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та одночасно після смерті батька - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 р., ігноруючи відсутність у ОСОБА_7 правовстановлюючих документів на спірний будинок і той факт, що за своє життя він не оформив спадщину після смерті матері.

Відповідно до ст. 10 ч. 1- ч. 3 ЦПК України: «Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень».

Статтею 11 ч. 1 ЦПК України передбачено, що: «суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін».

Відповідно до ст. 60 ч. 1- ч. 3 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір».

Згідно із ст. 131 ЦПК України «Сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попередне судове засідання у справі не проводиться,- до початку розгляду справи по суті».

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України: «Особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявляти клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору».

Позивач не наддала суду вищезазначених доказів, тобто не довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень стосовно заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим у задоволенні позову має бути відмовлено.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Караченцев