Дата документу 29.11.2016
Справа № 320/7442/16-ц
Провадження № 6/320/216/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря: Данчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, подання старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

В поданні зазначено, що на виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 320/10636/14-ц від 24 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 21241 гривня 76 копійок та судових витрат в розмірі 663 гривні 60 копійок. Боржник ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про неможливість задоволення подання з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

При цьому, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 320/10636/14-ц від 24 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 21241 гривня 76 копійок та судових витрат в розмірі 663 гривні 60 копійок.

Провадження з виконання зазначеного виконавчого документу розпочато 16 червня 2016 року шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Боржнику надано строк для добровільного виконання до 19 червня 2016 року.

Разом з цим, звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, державний виконавець повинен послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та її дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Тобто, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При зверненні ж до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних із перелічених обставин, та лише послався як на підставу для обрання такого обмеження боржнику тільки на наявність боргових зобов'язань.

Також, суд приймає до уваги ті обставини, що жодних доказів того, що боржник була повідомлена належним чином про відкриття виконавчого провадження, окрім доданої копії супровідного листа про направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, яка згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» повинна надсилатися рекомендованим листом з повідомленням про вручення, матеріали подання не містять. При цьому додані до подання копії супровідного листа та поштового конверту із відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання не можуть бути прийняті судом до уваги як належне повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення, оскільки супровідний лист датований 16 червня 2016 року, а відповідно до відбитку поштового штампу конверт відправлено поштою лише 01 серпня 2016 року, тобто з порушенням як наданого боржнику строку для добровільного виконання рішення, так і в порушення визначеного Закону України «Про виконавче провадження» строку надіслання документів виконавчого провадження.

Так само не надано й жодних доказів того, що боржник ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань, а саме: вчиняє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у неї є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від неї об'єктивні причини, або вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або боржник за час виконання рішення виїжджала за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являлася на виклики державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем не надано жодних доказів того, що впродовж здійснення виконавчого провадження було вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення боржником боргу. Також відсутні будь-які докази про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо накладення на боржника яких-небудь штрафних санкцій, направлення вимог щодо надання боржником пояснень за фактом невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, з наданих державним виконавцем документів суд не може зробити висновок, що при проведені виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого документа боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення подання, а за таких обставин в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: