Номер провадження: 22-ц/785/6126/16
Головуючий у першій інстанції Погрібний М. О.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П.,Процик М.В.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу фіктивним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року, -

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу фіктивним.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 діючий в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів , заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, виходив з обгрунтованості заяви.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч.1, 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, в обгрунтування забезпечення позову позивач посилалася на те,що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З виділених матеріалів справи вбачається , що у червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу фіктивним.

Виходячи з позовних вимог ОСОБА_2 , вбачається спір з приводу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , а тому суд першої інстанції вірно застосував заходи забезпечення позову ,оскільки відсутність арешту на спірну квартиру може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і може призвести до відчудження відповідачем спірного майна .

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що ОСОБА_4 не збирається відчуджувати спірну квартиру та у позивача відсутнє право на позов не заслуговують на увагу , оскільки на час вирішення питання про забезпечення позову суд не вирішує спір по суті та вирішення питань щодо обгрунтованості звернення з позовом до суду не входить до повноважень суду на стадії забезпечення позову. Наявність чи відсутність у відповідача наміру відчуджувати спірне майно не впливає на право суду забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312 ,ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П.Заїкін

М.В.Процик