У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Приватне підприємство "Євіс" про повернення безпідставно отриманих коштів,-

в с т а н о в и л а :

21 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ПП "Євіс" про повернення безпідставно отриманих коштів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ПП «Євіс» взяті на себе зобов'язання за договором генпідряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 07 червня 2008 року не виконало. Відповідач як директор підприємства, єдиний його засновник, не мав дійсного наміру на виконання договору, а лише під приводом його укладення безпідставно отримав кошти і збагатився за рахунок позивача, так як кошти повинні були бути використані на виконання умов укладеного договору, чого здійснено не було, тому вони підлягають стягненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ПП «Євіс» в особі директора ОСОБА_2 був укладений договір генпідряду на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до якого ОСОБА_1 доручив, а ПП «Євіс» зобов'язалося у відповідності з існуючими нормативними документами, підписаних ОСОБА_1 на будівельно-монтажні роботи, виконати ремонтно-будівельні роботи, реконструкцію і добудову сходової клітини по АДРЕСА_1 і здати об'єкт ОСОБА_1

07 червня 2008 року ПП «Євіс» прийнято від позивача в якості авансу за будівельно-ремонтні роботи 5 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №7.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі рішення, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 1212 ЦК України, правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про те, що кошти передавалися відповідачу, в особі директора ПП «Євіс», в якості авансу на виконання умов договору генпідряду на виконання будівельно-монтажних робіт, а тому не можуть бути визнані судом, як безпідставно отримані, оскільки набуття грошових коштів за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки позовні вимоги залишені без задоволення, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні, оскільки вказані вимоги є похідними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : Н.М. Ковальчук

С.В. Боймиструк