Справа № 188/143/16-ц
Провадження № 2/188/187/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О. М.

при секретарі Лукіній Л. Г.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3І

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяних внаслідок ДТП, третья особа ПрАТ Страхова компанія "Нова"

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяних внаслідок ДТП, а саме, з вимогою стягнути 49034.45 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 16169.78 грн. збитків, завданих інфляцією, 1856 грн. витрати на транспортування автомобіля, 1500 грн. витрати на оплату експертизи, 15000 грн. моральної шкоди та судові витрати: 3000 грн. на правову допомогу, 844.09 грн. судовий збір.

В обгрунтування позову зазначено, що 28 червня 2015 року водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, на а/д О 040401 «Е» д. М-04 до с. Волоське-Ракшівка не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5.

Власником автомобіля НОМЕР_2 - є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вище зазначеного транспортного засобу.

Згідно висновків ДАЇ та суду, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3

Вина водія ОСОБА_3 встановлена постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської обл. від 24.07.2015 з подальшими уточненнями від 10.08.2015 року та 18.09.2015 року .

Згідно висновку про оцінку майна № 264/7-15 від 14.07.2015 року вартість відновлювального ремонту її автомобіля складає 102 069.94 грн., а 11 720.02 грн. - є втратою товарної вартості автомобіля.

Позивач зазначила, що нею фактично було витрачено на ремонт та відновлення її автомобіля 83 565 грн., сума загального відшкодування збитків складає: 83 565.00 грн. + 11 720,02 грн. = 95 285, 02 грн.

У зв'язку з тим, що автомобіль було застраховано в ПрАТ Страхова компанія «НОВА» і дана організація відшкодувала 46 250.57 грн. у якості збитків, вважає обов'язком відповідача відшкодувати суму із розрахунку: 95 285,02 грн. - 46 250,57 грн. = 49 034,45 грн.

Окрім цього, з урахуванням індексу інфляції, яка була на той момент і до моменту її звернення до суду, враховуючи те, що ремонт автомобіля їй довелося здійснювати своїми власними коштами, не чекаючи страхового відшкодування, вона понесла матеріальні збитки пов'язані зі знецінюванням грошових коштів. Таким чином позивачка провела наступний підрахунок втрачених коштів у зв'язку із інфляцією, а саме:

з червня 2015 року по грудень 2015 року - 46250 грн. х 11% = 5088 грн.

з червня 2015 року по березень 2016 року - 49034, 45 грн. х 22,6% = 11081,78 грн.

Всього: 5088грн. + 11081.78 грн. = 16 169,78 гривень.

Також позивачка понесла матеріальні витрати, пов'язані з транспортуванням її автомобіля з місця ДТП на евакуаторі до її дому та з дому до станції технічного обслуговування у розмірі 1856 гривень, що підтверджується актами виконаних робіт від 28 червня 2015 року та 07 липня 2015 року, так як автомобіль після ДТП своїм ходом рухатися не міг.

Позивачкою також було сплачено 1500 гривень за проведення експертної оцінки пошкодженого в результаті ДТП її автомобіля ТОВ «Клевер Експерт», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №61 від 05 липня 2015 року.

Таким чином, позивачка вважає, що ОСОБА_3 В,І., як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля НОМЕР_4. повинен відшкодувати її витрати, які вона вимушена була зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт, транспортування та інші витрати пов'язані з ремонтом автомобілю.

На обгрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди позивачкою зазначено, що їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час не могла вночі спокійно спати, сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення нервового, пригніченого стану, крім того це був перший і улюблений автомобіль позивачки. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самої позивачки і члени її родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині.

Позивачка кожен день на власному автомобілі пересувалася з села до міста по всіляким буденним справам, а також провідувати рідних, які живуть у місті Дніпропетровську, після скоєного ДТП вона була позбавлена такої можливості.

На тривалий час, після ДТП, позивачці та її близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачці довелося відкласти, а від деяких з них вона взагалі змушена була відмовитись, що спричинило проблеми.

Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в 15 000 гривень, що включає в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Окрім цього відповідно до акту виконаних робіт та квитанції від 29 березня 2016 року нею було витрачено на правову допомогу, пов'язану з відшкодуванням їй матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем гроші у розмірі 3000 гривень.

В судовому засіданні сторона позивача змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Сторона відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, моральну шкоду в розмірі 2000 грн. вважають, що витрати на ремонт менші тому, що деякі роботи не виконані, суду надано заперечення.

В обгрунтування заперечення зазначено, що згідно страхового полісу № АІ/5840785 від 21.04.2015 року цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ Страховою компанією «Нова».

Відповідно до вказаного полісу страховий ліміт на одного потерпілого складав: 100000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю та 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза складала 500 грн.

Тобто граничний розмір страхового відшкодування за майнову шкоду складав 49500 грн.

21.12.2015 року на підставі страхового акту страхова компанія «Нова» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 46250 грн. 57 коп. Вказана сума є реальною сумою спричиненої майнової шкоди та є меншою ніж гранічний розмір страхового відшкодування.

Вказана сума майнової шкоди, яка визначена страховою компанією, позивачем не оскаржена, та як фактично, позивач з нею погодилася.

Страховий акт-документ, який описує факт і причину страхового випадку, обставини його настання, що відображає розмір і форму шкоди, заподіяної в результаті страхового випадку, розрахунок страхового відшкодування (забезпечення) і прийняте рішення про виплату. До страхового акта додається весь комплект документів, які підтверджують обгрунтованість визнання події страховим випадком, оцінку збитку, претензії до винної сторони для пред'явлення суброгації, а також відповідні повідомлення та заяви страхувальника.

Висновок про вартість майнової шкоди № 246/7-15 від 14.07.2015 року на суму 102069 грн. 94 коп. наданий позивачем, сторона відповідача вважає не обґрунтованим і завищеним.

Так, відповідно до замовлень-нарядів № 175199 та 175501 виданих ПП "Аеліта" вартість проведених робіт по автомобілю позивача разом складала 83565 грн., розділити роботи, які пов'язані з ДТП та планові ремонтні роботи по автомобілю позивача є дуже складно, оскільки вони не розподілені окремо.

Так, не зрозуміло з якою метою позивач проводив заміну: передньої правої фари та форсунок омивача на загальну суму 17988 грн. 25 коп., оскільки відповідно до фотографій (які додаються) зроблених безпосередньо в момент огляду автомобіля позивача, передня фара та омивач відповідно були не ушкоджені; емблема AWD вартістю 224 грн. 83 також неушкоджена, та ін.

Згідно ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховане правилами цього підпункту.

Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-прав відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Тобто, нормами чинного законодавства України, які регламентують порядок відшкодування застрахованою особою шкоди заподіяної в результаті ДТП, встановлено, що страхова компанія, яка здійснила обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу зобов'язана відшкодувати витрати в розмірі страхового ліміту за мінусом франшизи.

Крім того відповідач вважає правом суду відповідно до ст. 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Стаття 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р.№2658-ІІІ, регламентує випадки проведення оцінки майна, так оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди зазначив наступне.

Позивачем не надано жодного обґрунтованого доказу понесених ним моральних страждань крім загальних фраз, але в зв'язку з тим, що своєї вини у скоєнні ДТП позивач не заперечує та проаналізувавши судову практику з цих питань вважає, що сума в рахунок відшкодування моральної шкоди позивачу не повинна перевищувати 2000 грн.

Предсавник третьої особи ПрАТ Страхова компанія "Нова" в судове засідання не з'явився.

Вислухавши учасників судового розгляду вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання, згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч.1та 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Судом встановлено, постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської обл. від 24.07.2015 з подальшими уточненнями від 10.08.2015 року та 18.09.2015 року про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_3 відповідача визнано винуватим у скоєнні адміністративного порушення за ст.124 КУпАП внаслідок чого позивачці завдана матеріальна і моральна шкода.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її причинила.

Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

Потерпілий вправі одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання.

Згідно Правової позиції у справі 6-2808цс15, Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.02.2012 р. "Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках", вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Згідно висновків вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу виконаної СОД ФЛП ОСОБА_6 на підставі довору №264/7-15 від 26.06.2015 року (а.с. 8-17) вартість завданої матеріальної шкоди складає 113789.96 грн., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 102069.94 грн., втрачена товарна вартість встановлена в розмірі 11720.02 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції №264/7-15 (а.с. 18-21) вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 102069.94 грн.

Суд при вирішенні спору враховує , що сторона відповідача в частині вартості відновлюваного ремонту вважає суму завищеною і не бере до уваги встановлену вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу на підставі договору №264/7-15 від 26.06.2015 року, яка складає 102069.94 грн., так як згідно заяви (а.с.130) позивачка погодилась з порядком обчислення страхового відшкодування та документами на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди в сумі 46982.98 грн. і аявила вимогу про відшкодування збитків на момент виконаних робіт.

Суд також вважає, що не підлягає врахуванню при відшкодуванні завданої шкоди втрата товарної цінності в розмірі 11720.02 грн., так як відповідно до акту огляду транспортного засобу від 07.07.2015 р. (а.с.124) на транспортному засобі автомобіль НОМЕР_2 було зафіксовано пошкодження, що не мали відношення до страхового випадку, а саме крила, заднього правого, фари задньої, двері передньої лівої, капоту.

Актом огляду транспортного засобу з фототаблицею підтверджуються його пошкодження (а.с. 22-25).

Фіскальним чеком підтверджується придбання та сплата запчастин для ремонту на суму 229270.00 грн. (а.с. 32)

Замовленням-нарядом №175501 на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля до сплати було нараховано при замовленні 15678.00 грн., які шляхом предоплати сплачено.

Відповідно до замовлення-наряду №175199 на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля НОМЕР_2 до оплати вартість склала 67887.00 грн.

Тобто, позивачем надано докази про фактичні її витрати на ремонт та відновлення автомобіля в розмірі 83565.00 грн.

Випискою з банківської картки ОСОБА_1, підтверджується, що нею отримане 15.07.2015 року відшкодування в розмірі 46250.57 грн., хоча максимальне відшкодування згідно страхового полюсу дійсно, передбачено в розмірі 49.500 грн.

Суд частково задовольняючи вимоги, бере до уваги, що відповідно до висновку (а.с.121) з яким погодились сторони і який визнано як стороною позивача так і відповідача як належний доказ, вартість відновлювального ремонту саме за витратним підходом складає 75348.30 грн. без визначення втрати товарної цінності транспортного засобу.

Суд відхиляє заперечення сторони відповідача з посиланням на положення Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", так як позивач ставить питання про відшкодування коштів на відновлений ремонт, відповідно до фактично понесених витрат.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо неправомірності заміни передньої правої фари та форсунок омивача на загальну суму 17988.25 грн., так як відповідно до визнаної сторонами оцінки вартості відновлювального ремонту (а.с.119) та фото №10, №12 пошкодження фари та форсунки зафіксовано в описовій частині та в фототаблиці. Крім того, стороною відповідача не надано додаткових доказів, які б свідчили про зайві або необгрунтовані витрати на ремонт, місце та причину установки емблеми AWD, не надано доказів чи висновків спеціаліста на спростування вимог позивача.

Сторонами визнано акти виконаних робіт на транспортування автомобіля відповідно вартістю 1160 грн. та 696 грн. на загальну суму 1856 грн., що є підставою для задоволення заявленої вимоги.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що стягненню підлягає різниця між фактичними витратами позивачки на ремонт транспортного засобу в розмірі 83565.00 грн. та 46250.57 грн. - сумою відшкодування, здійсненою страхувальником, на суму 37314 грн.43 коп. а також витрати на транспортування автомобіля на суму 1856.00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачці матеріальну шкоду на загальну суму 39170.43 грн.

Вимога про відшкодування інфляційних збитків не підлягає задоволенню, так як відповідно до положень ст.625 ЦК України, поширюється на зобов'язальні, вже встановлені встановлені правовідношення щодо відшкодування шкоди в частині її розміру.

Вимога відшкодування вартості проведення оцінки, згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру №61 від 05.07.2015 року в розмірі 1500 грн. стороною відповідача не визнана, належними доказами стороною позивача не підтверджена, тому задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відносно стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного, ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд не бере до уваги надані стороною позивача медичні документи, так як вони підтверджують факт захворювання до завдання позивачу моральної та матеріальної шкоди та стороною відповідача не визнані .

Суд керується п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 3 1.03.1995 року з внесеними змінами «Про судову практику по справам про стягнення моральної /немайнової/ шкоди» яка вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат.

Позивачка зазнала моральної шкоди, через страждання внаслідок ДТП, перенесла стрес, нервові перевантаження, через пошкодження майна, яким вона позбавлена можливості користуватися та повинна була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що призвело до порушення життєвого укладу. Крім того, позивач вимушена була вирішувати питання щодо відновлення транспортного засобу , фінансових питань, з цією метою та відновлення своїх порушених прав в судовому порядку, що приводить на нервових та психологічних перенавантажень.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує, характер та обєм її фізичних, душевних, психічних страждань від завданої шкоди і приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000 грн. буде достатньою і справедливою з урахуванням обгрунтування позивачем та встановлених судом обставин.

Куруючись ст.ст.79-87 ЦПК України суд вирішує питання судових витрат, судовий збір у сумі 1395.29 грн. суд вважає слід відшкодувати на користь позивача з відповідача.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу в розмірі 3000.00 грн. так як при оформленні підтверджуючих документів не виконано в повній мірі вимоги про належне документування (а.с.83-84).

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Тож суд приходить до висновку, що в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись , ст.12, 1423, 511 625, 636, 1048-1054, 1166, 1167, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 45, 6079-87, 118-119, 151-153, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяних внаслідок ДТП,третья особа ПрАТ Страхова компанія "Нова" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 39170.43 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 с плачений позивачкою судовий збір у сумі 1395.29 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7