У х в а л а

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Парінової І.К., Леванчука А.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом у якому просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» (далі − ТОВ «Агрофірма «Косівщинська») на її користь 2 636 грн 95 коп., з яких заборгованість по орендній платі − 2 005 грн 54 коп., 3% річних − 120 грн, інфляційне збільшення заборгованості − 511 грн 41 коп., розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року укладений між нею та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська», а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено за їх необґрунтованістю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки була виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з урахуванням інфляційних збитків та пені. Сам лише факт несвоєчасної сплати орендної плати за спірні періоди не може свідчити про систематичне невиконання зобов'язань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

А.О.Леванчук