Справа № 487/447/16-ц
Провадження № 2/487/824/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця мешкання дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що з 01 листопада 2003 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 грудня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2009 року сторони мешкають окремо, з цього моменту та по теперішній час син ОСОБА_3 мешкає разом з батьком та зареєстрований за місцем мешкання останнього. Відповідачка має іншу родину у якій народила дитину та не заперечує проти того, щоб спільна дитина сторін мешкала разом з батьком. З огляду на викладене позивач просив визначити місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволення, надавши пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Після дачі пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачка у судовому засіданні проти визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1 не заперечувала, просила позов задовольнити, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений у передбачений законом спосіб.

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради надав суду висновок про доцільність визначення місця мешкання неповнолітньої дитини разом з батьком.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 стаття 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенції про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 26.04.2005 року).

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 грудня 2015 року шлюб, укладений 01 листопада 2003 року між сторонами, було розірвано. Під час ініціювання питання про розірвання шлюбу відповідачка письмово підтвердила, що з 2009 року спільна дитина сторін мешкає з батьком та ОСОБА_2 не заперечує, щоб так було і надалі.

Згідно довідки №208 від 27.01.2016 року ОСОБА_3 зареєстрований і мешкає разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Аналогічна інформація зазначена в акті від 26.01.2016 року, складеному за місцем мешкання дитини.

Відповідно до довідки комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 10.02.2016 року вих.18 №179, дитина ОСОБА_1 з 2006 року постійно спостерігається у даній медичній установі, дитиною опікується батько та бабуся (мати батька).

Позивач ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністью СП «Нібулон» згідно довідки №2746/3-16/10 від 04.03.2016 року, має регулярний стабільний дохід.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.04.2016 року №851/02.02.01-22/22/14/16 визначення місця мешкання дитини разом з батьком є доцільним. Висновок зроблено на підставі бесіди із сторонами та дитиною, за результатами якої встановлено, що дитина підтримує зв'язок з обома батьками, батько не перешкоджає матері спілкуватись з сином, жоден з батьків не налаштовує дитину один проти одного. Проживання дитини з батьком відповідає волевиявленню батьків та дитини. За адресою: АДРЕСА_1, де фактично мешкає дитини, створені належні матеріально-побутові умови для проживання і розвитку дитини.

З огляду на викладене, враховуючи досягнення згоди між батьками та диною щодо місця мешкання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з позивачем, беручи до уваги найважливіші інтереси дитини, суд вважає доцільним визначити місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10, 11, 39, 59, 60, 61, 82, 88, 209, 212-215, 212 ЦПК України, ст.ст. 7, 19, 160, 161 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА