АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6561/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обгрунтування своєї заяви зазначав, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_3: підвал, прим. №№ 11-:-16, частина прим. №19 пл. 5.1 кв.м., №22, частина прим. №23пл. 10,5 кв.м., №24,33-:-38 в літ. «А-5», загальною площею 194,7 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, 118, загальною вартістю 4900000 грн за номером запису: р №4115 в книзі № 1, що належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, р. № 1-2715, від 12.10.2007 року, посвідченого ОСОБА_6 приватним нотаріусом ХМНО, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 11763976, до вирішення спору по суті. Однак право власності щодо обєкта нерухомості, на який накладено арешт, належить ОСОБА_7 згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та звернення стягнення на предмет іпотеки. 02.05.2016 року ОСОБА_7А було зареєстровано право власності на вказаний об'єкт нерухомості.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2016 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу районного суду та задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що він не є власником вищевказаних нежитлових приміщень, оскільки 02.05.2016 року право власності на нежитлові приміщення зареєстровано за громадянкою ОСОБА_7, що підтверджується інформаційною довідкою від 22.06.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та вказує, що відповідно до п.10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи, та оскільки відпала потреба в забезпеченні позову.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову в межах доводів апеляційної скарги та доводів заяви про забезпечення позову, вважає, що скарга підлягає відхиленню.

Згідно положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 роз'яснено судам, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно матеріалів справи, в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року вирішено питання про забезпечення позовних вимог, а саме - накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_3: підвал №11-:-16, частина прим. №19 пл. 5.1 кв.м., №22, частина прим. №23пл. 10,5 кв.м., №24,33-:-38 в літ. «А-5», загальною площею 194,7 кв.м., що розташовано за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, 118, загальною вартістю 4900000 грн за номером запису: р №4115 в книзі: 1, що належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, р. № 1-2715, від 12.10.2007 року, посвідченого ОСОБА_6 приватним нотаріусом ХМНО, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 11763976, до вирішення спору по суті.

Заочним Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 150000 доларів США, що у гривневому еквіваленті на момент ухвалення рішення складає 3912550,2 грн..На день розгляду заяви вказане заочне рішення районного суду не виконано.

Відмовляючи у задоволенні заяви районний суд виходив з того, що боржник ОСОБА_3 не виконав передбачений ухваленим рішення суду обов'язок сплатити стягувачеві вказану у рішенні суму боргу, тому відсутні й підстави для скасування заходів забезпечення позову. Що стосується доводів заяви про належність забепеченого майна трітій особі, що 02.05.2016 року ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на вказаний об'єкт нерухомості, суд їх відхилив з тих підстав, що вони повністю спростовується наданою представником заявника інформаціною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.06.2016 року, згідної якої за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу №11,13-16,16а,17,17а,18,18а, 20-24, 33, 33а, 36-38, які мають загальну площу 275,0 кв.м. в літ "А-5"за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 118, а не на об'єкт нерухомості, що обтяжено відповідно до ухвали суду від 14.09.2015 року, а саме : підвал №11-:-16, частина прим. №19 пл. 5.1 кв.м., №22, частина прим. №23пл. 10,5 кв.м., №24,33-:-38 в літ. «А-5», загальною площею 194,7 кв.м., що розташовано за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, 118, що на думку суду є відмінним від оскаржуваного об'єкта. Крім того заінтересована третя особа не позбавлена права звернутися із своїм позовом про звільнення майна з-під арешту, або про скасування заходів забезпечення позову, ч. 4 ст. 154 ЦПК України, якщо вважає, що порушено її право власності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони обгрнутовані та відповідають наведеним нормам цивільного процесуального права і роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які доводами скарги не спростовуються.

Оскільки застосовані судом заходи забезпечення зберігають свою актуальність і не досягли своєї мети, забезпечення виконання рішення суду, судова колегія погоджується з висновками районного суду, які відповідають вимогам наведених норм цивільного процесуального закону, з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 313, 316, 317, 319-325, 327 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і при цьому касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії