Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про усунення перешкод в користуванні майном, зобов"язання виконати певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні майном, зобов"язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приміщенням, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень посилаються на те, що вони є пенсіонерами, проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000 р. ОСОБА_2 є власником 14/100 часток квартири, які знаходяться у їх сумісній власності, інші 14/100 часток квартири належать їх сину ОСОБА_7 Квартира №13, загальною площею 134,7 кв.м., є комунальною і складається з 7-ми житлових кімнат та допоміжних приміщень загального користування. Їм на праві приватної власності належать дві житлові кімнати №8, №9 та приміщення загального користування №1, 6, 10, 12-коридори, №15-туалет, ?,??-балкони. Крім них у квартирі №13 до квітня 2011 року проживало ще дві сім'ї. У квітні 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали три кімнати у комунальній квартирі №13 та дві кімнати у комунальній квартирі №12 за адресою вул.Червона №8 у м.Дніпропетровську.

ОСОБА_5 10.06.2011 року придбала 53/100 частин квартири №16 у цьому будинку, а ОСОБА_6 14.03.2011 року придбав квартиру №17 у даному будинку. Вказане нерухоме майно було придбано відповідачами з метою використання його у підприємницькій діяльності із надання кімнат в оренду погодинно та подобово. Відповідачі запропонували мешканцям квартири №13 продати їм свої кімнати, в чому їм було відмовлено з підстави дуже низької ціни, яку вони запропонували. З того часу відповідачі стали вчиняти протиправні дії щодо позивачів та інших мешканців, направлені на примушення їх до продажу свого житла, для цього вони створили для мешканців квартири нестерпну атмосферу для проживання шляхом психологічного тиску на них, залякування та приниження.

Позивачі зазначають, що так склалося, що тільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з ними користувалися окремим під"їздом будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської, інші мешканці даного будинку цим під"їздом не користувались, бо до їх квартир можна було потрапити з іншого під"їзду цього будинку. Наприкінці вересня 2012 року ОСОБА_3 разом з двома робітниками самовільно без будь-яких правових підстав забив та замурував вхідні двері до їх квартири. Оскільки вони не змогли їх зупинити, то викликали міліцію, працівники якої по приїзду заборонили відповідачу забивати та замуровувати двері і тоді двері було розблоковано. Через кілька днів, коли їх не було вдома, двері до їх квартири було повторно заблоковано відповідачами та встановлено нові вхідні двері до самого під"їзду, який виходить на вул.Комсомольську, які завжди зачинені на замок, ключі від яких їм не надали і тому вони не можуть потрапити до під"їзду щоб підійти до вхідних дверей своєї квартири. З того моменту і до цього часу двері до їх квартири відповідачами заблоковано і замуровано і тому вони змушені потрапляти до своєї квартири через інший під"їзд та сусідські помешкання. Вказане було вчинено ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є близькими родичами, для того, щоб зробити окремий вхід до готелю, який вони відкрили у викуплених ними житлових приміщеннях. Біля вказаного під"їзду будинку була розміщена табличка із зазначенням назви готелю, а саме: "Гостинница "Литера" і даним під"їздом мають можливість користуватися виключно мешканці цього готелю та персонал.

Позивачі зазначають, що крім психологічного тиску відповідачі наносять їм ще матеріальну шкоду. На підставі рішення виконкому Бабушкінської міської Ради №664 від 21.09.2001р. та розробленого і затвердженого належним чином проекту на переобладнання вони в 2001 році для поліпшення умов проживання здійснили переобладнання належних їм на праві приватної власності кімнат. А саме - до кімнат №8 та №9 було проведено воду та каналізацію із влаштуванням санвузла, вартість робіт та матеріалів склала 3694,00 грн. В серпні 2012 року відповідачі безпідставно демонтували каналізаційну систему та систему водопостачання, які вони провели до своїх кімнат, позбавивши їх можливості користуватися водою та каналізацією. При цьому відповідачі усіляко перешкоджають їм у користуванні загальною кухнею, де є вода, та загальним туалетом. Також, відповідачі заблокували трубу газопостачання, а від"єднану від неї їх газову плитку та кухонний стіл, вартістю 500,00 грн., перенесли до однієї із своїх кімнат і безпідставно утримують. Також ОСОБА_3 вибив двері до їх кімнати, зламавши при цьому замок, вартістю у 200,00 грн., коли вимагав пустити до їх кімнати техніка БТІ.

У жовтні 2012 року відповідачі перекрили систему центрального опалення в районі їх кімнат, в наслідок чого було заблоковано циркуляцію гарячої води по трубах і батареях, що призвело до відсутності опалення у цих кімнатах та зниження температури до непридатної до проживання. Періодично відповідачі перекривають трубу водопостачання на кухні на висоті 3,9 м. під стелею, а мешканці квартири як люди похилого віку не взмозі його відновити і змушені нести додаткові витрати по оплаті послуг сантехніка. Відповідач самовільно частково демонтував систему електропостачання у квартирі, чим знеструмив їх кімнати і вже більше року вони не можуть користуватися електричною енергією. Відповідачі встановили на загальному під"їзді будинку №8 нові вхідні двері і зачиняють їх на замок, чим унеможливлюють їх потрапляння до своєї квартири, бо відмовляються надавати їм ключі від дверей, тому вони змушені до квартири потрапляти через кімнати сусідів, які мають інший вхід.

Відповідачі використовують одну із своїх кімнат для надання пральних послуг, в зв"язку з чим у квартирі завжди стоїть дуже сильний нестерпний запах миючих засобів. Також, підвищена вологість спричиняє прискорення руйнації самого будинку, бо він є ветхим, до 1917 року побудови. Оскільки відповідачі надають свої кімнати в короткотермінову оренду, то у квартирі постійно перебуває багато сторонніх людей, які мають ключі

З 1987 року ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, бо переніс операцію з протезування аортального клапана та інфаркт міокарда, йому за станом здоров"я протипоказані психологічні навантаження. Після чергової сварки з відповідачами у нього в червні 2012 року стався повторний інфаркт міокарда, в наслідок чого він лікувався у стаціонарі лікарні, в зв"язку з чим він поніс значні витрати на лікування та обстеження, що склали 1649,69 грн.

З причини створення у квартирі нестерпних умов проживання з березня 2011 року вони мешкають за межами міста у своєму садовому будинку в садовому товаристві "Ромашка", де для обігрів будинку, який не опалюється, вони застосовують електрообігрювач та користуються електричною плиткою, в наслідок чого несуть великі витрати за оплату послуг з електроенергії і всього з 27.04.2011 по 20.01.2013 року витратили 5922,00 грн.

Не проживаючи з вини відповідачів у вказаній квартирі, вони несуть витрати на утримання своє частки квартири у повному обсязі і за період з 08.11.2011 року по 09.07.2012 року ними витрачено грошових коштів на оплату послуг квартплати, опалення, абонплату за телефон в загальному розмірі 5123,96 грн. Крім того, діями відповідачів їм була заподіяна моральна шкода, яку вони оцінили в 30 000,00 грн.

Посилаючись на зазначене, позивачі з урахуванням уточнень, просять зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ними належною їм часткою квартири №13 за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червона буд.№8, наступним чином: не перешкоджати їм у користуванні під"їздом загального користування будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської в м. Дніпропетровську та надати ключі від дверей цього під"їзду; розблокувати на третьому поверсі вхідні двері до квартири №13, які виходять до під"їзду будинку №8 по вул. Червоній в м. Дніпропетровську, який розташований з боку вул. Комсомольської, шляхом приведення дверного отвору у первісний стан, який було передбачено з моменту прийняття будинку в експлуатацію; не перешкоджати їм користуватися приміщеннями загального користування квартири №13, відповідачам при спілкуванні з ними дотримуватися моральних засад суспільства і не допускати порушення їх законних прав та інтересів як співвласника квартири, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків та санітарно-гігієнічних і протипожежних правил; не використовувати приміщення у квартирі для ведення підприємницької діяльності, в результаті якої можуть бути порушені права мешканців цієї квартири на комфортне та безпечне проживання; зобов"язати відповідачів відновити за власний рахунок зруйновані ними у квартирі системи водопостачання, електропостачання, теплопостачання, газопостачання та каналізацію, зобов"язати відповідачів повернути їм утримувані ними без належної правової підстави газову плиту та кухонний стіл; стягнути з відповідачів на їх користь матеріальну шкоду в сумі 17089,70 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. та понесені витрати по справі.

ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з зустрічною позовною заявою, в якій просять усунути перешкоди у користуванні належного на праві спільної сумісної власності приміщення № 10 та приміщення № 9 у квартирі АДРЕСА_1, що знаходяться у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 шляхом знесення (демонтажу) перегородки з врізним замком у приміщенні № 10, а також шляхом знесення (демонтажу) сантехнічного обладнання, встановленого у приміщенні №9 вказаної квартири; спростувати поширену ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недостовірну інформацію, викладену ними у первісному позові, а саме: щодо створення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для мешканців квартири АДРЕСА_2 нестерпної атмосфери для проживання шляхом психологічного тиску на мешканців вказаної квартири, їх залякування та приниження; щодо вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скандалів та бійок із мешканцями квартири АДРЕСА_2, нецензурних висловлювань та образ на адресу мешканців вказаної квартири, погроз фізичною розправою, залякувань здійснити підпал будинку або заселення у квартиру великої кількості людей молдавської національності; щодо демонтажу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 каналізаційної системи та системи водопостачання, які ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провели до своїх кімнат в квартирі, а також перешкод у користуванні загальною кухнею, де є вода та туалет; щодо перекриття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 системи центрального опалення в районі кімнат ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі; щодо періодичного перекриття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 труби водопостачання на кухні квартири; щодо часткового самовільного демонтажу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 системи електропостачання в квартирі; щодо вкрай агресивної поведінки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із мешканцями квартири та безвідповідального відношення до самого помешкання; щодо побиття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 меблів та посуду на загальній кухні, нецензурних висловлювань та спроб викинути сусідку з вікна; щодо відключення квартири від мережі газопостачання в результаті дій ОСОБА_4 та ОСОБА_11; щодо наявності у ОСОБА_4 та ОСОБА_11 програми по виживанню мешканців квартири № 13 будинку № 8 по вул. Червоній в м. Дніпропетровську, провокацій ними сварок та спричинення ОСОБА_1 інфаркту міокарда; щодо створення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартирі нестерпних умов, проживати у яких неможливо.

Також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зустрічному позові просили стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. та понесені витрати по справі.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у позові посилалися на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чинять їм перешкоди у користуванні приміщенням №10 квартири АДРЕСА_2, яке знаходиться у спільній власності всіх мешканців, оскільки ними було самовільно встановлено перегородку в приміщенні загального користування № 10, чим спричинено ним перешкоди в користуванні коридором, який перебуває у спільній власності. Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо них постійно поширюються наклепи та неправдива, образлива інформація, чиниться психологічний тиск, чим їм завдається моральна шкода.

Позивачі зазначають, що у приміщенні квартири №10, яке згідно правовстановлюючих документів та технічного плану є спільною власністю та має знаходитися у спільному користуванні всіх співвласників квартири, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було облаштовано окремий коридор для приміщень № 8, №9, що знаходяться у їх власності. При цьому, перегородкою, яка була ними встановлена у приміщенні №10, було заблоковано доступ (здійснено перешкоди у користуванні) до частини приміщення № 10 встановленням на вказаній перегородці дверей з індивідуальним врізним замком.

ОСОБА_4 на праві приватної власності в квартирі належать приміщення № 2, 5 на підставі договору дарування 35/100 частин квартири від 25.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12, а також приміщення №7 на підставі договору дарування 13/100 частин квартири, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12. З технічного паспорту на квартиру вбачається, що приміщення №7, яке знаходиться у власності ОСОБА_4, має вихід безпосередньо до приміщення № 10, яке переобладнали відповідачі зі встановленням окремого входу з врізним замком, що унеможливлює повноцінне користування таким приміщенням відповідно до закону. Самовільне переобладнання площа загального користування було здійснено відповідачами без будь-яких дозволів та відповідної технічної документації. Доказом цього є Акт обстеження квартири від 07.04.2014 року, складений комісією у складі представників ЖЕУ-1 КП "Жилсервіс 2 ДГС" та мешканців квартири.

Крім перегородки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно переобладнали приміщення №9 квартири, про що у якості доказу в судовому засіданні 25.11.2014 року було долучено відповідне повідомлення КП "ДМБТІ" про самовільне переобладнання шляхом встановлення у ньому санітарно-технічного обладнання. У зв"язку з переобладнанням приміщення №9 відповідачами порушено п.4.3. "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 року № 190, що може призвести до затоплення квартири, псування майна ОСОБА_4, ОСОБА_3, завдати їм та іншим жильцям матеріальних збитків.

Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зустрічному позові посилаються на те, що з моменту купівлі квартири ОСОБА_4 у неї та її чоловіка склалися вкрай неприязні стосунки з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які пов"язані з небажанням ОСОБА_4 придбати у відповідачів належні їм приміщення квартири за значно завищеною, неринковою ціною. Після того, як на необгрунтовані та безпідставні вимоги відповідачів щодо придбання їх приміщень ОСОБА_4 відповідала відмовою, вони стали обвинувачувати її та ОСОБА_3 у погрозах фізичної розправи, знищення їхнього майна та інших необгрунтованих і безпідставних обвинуваченнях. Зокрема, документально підтвердженим є факт поширення відповідачами наступної неправдивої інформації, що принижує честь та гідність, а також порочить ділову репутацію позивачів, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виклали у своєму первісному позові: а.с. 55 "... вони створили для мешканців квартири нестерпну атмосферу для проживання шляхом психологічного тиску на них, залякування та приниження. Відповідачі застосовують наступні методи тиску: постійно вчиняють скандали та бійки із мешканцями квартири, нецензурно висловлюються та ображають їх, погрожують фізичною розправою, залякують здійснити підпал будинку або заселити у квартиру велику кількість людей молдавської національності. ... Відповідачі без будь-яких підстав демонтували каналізаційну систему та систему водопостачання, які позивачі провели до своїх кімнат... При цьому відповідачі усіляко перешкоджають позивачам у користуванні загальною кухнею, де є вода та туалетом". Також відповідач вибив двері до кімнати позивачів, зламавши при цьому замок... Відповідачі перекрили систему центрального опалення в районі кімнат позивачів... Періодично відповідачі перекривають трубу водопостачання в кухні... Відповідач частково самовільно демонтував систему електропостачання у квартирі..."; а.с. 56 "Відповідачі поводяться вкрай агресивно із мешканцями квартири та безвідповідально відносяться до самого помешкання. Вони в запалі сварки поперевертали усі меблі на загальній кухні, побили посуд і нецензурно висловлюючись, намагались викинути сусідку з вікна. В результаті їх дій усі мешканці квартири залишились без газу... Так як відповідачі активно втілюють у життя свою програму по виживанню мешканців квартири № 13 вони постійно провокують сварки, то у червні 2012 року після чергової сварки з ними у позивача стався інфаркт міокарда. Відповідачі створили у квартирі нестерпні умови, проживати у яких неможливо...".

Позивачі по зустрічному позову зазначають, що без будь-яких доказів та підстав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично звинувачують позивачів у здійснені крадіжки столу та газової плитки. При цьому, вони поширюваною неправдивою і недостовірною інформацією намагаються сформувати у сусідів та всіх оточуючих людей погляди і думки відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як на розбійників та нелюдів, які іншим забороняють приймати їжу на кухні, користуватися водо та електропостачанням, газопроводом, каналізацією та справляти свої природні потреби. За нібито вчинені ними діяння законодавством України передбачена кримінальна відповідальність, однак жодна з брехливих заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до правоохоронних органів не мала жодних наслідків, оскільки всі їх наклепи та звинувачення не грунтуються на будь-яких доказах та не відповідають дійсності. Крім того, від відповідачів неодноразово під час судового засідання на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 лунали образливі висловлювання особистого характеру, які також є безпідставними та образливими, така поведінка відповідачів є неприйнятною та образливою. Поширюваною ними інформацією ним завдана значна моральна шкода, така інформація негативно вплинула та продовжує впливати на самопочуття і їх стан здоров"я. Крім того, під час складання Акту обстеження квартири 07.04.2014 року ОСОБА_2 намагалась завдати фізичної шкоди ОСОБА_3, в наслідок чого у нього значно погіршилося самопочуття та збільшився рівень цукру в крові. На підставі викладеного позивачі вважають, що поширена відповідачами недостовірна інформація має бути спростована у судовому рішенні, а завдана моральна шкода, яку вони оцінюють в 5000,00 грн., відшкодована їм відповідачами.

Третя особа з самостійними позовними вимогами ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ним належними йому часткою квартири №13 за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Червона буд.№8, наступним чином: не перешкоджати йому у користуванні під"їздом будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської в м. Дніпропетровську та надати ключі від дверей цього під"їзду; розблокувати та не перешкоджати користуватися вхідними дверима до квартири №13, які виходять до під"їзду будинку №8 по вул. Червоній в м. Дніпропетровську, який розташований з боку вул. Комсомольської; не перешкоджати йому користуватися приміщеннями загального користування квартири №13, відповідачам при спілкуванні з ним дотримуватися моральних засад суспільства і не допускати порушення його законних прав та інтересів як співвласника квартири, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків та санітарно-гігієнічних і протипожежних правил; не використовувати приміщення у квартирі для ведення підприємницької діяльності, в результаті якої можуть бути порушені права мешканців цієї квартири на комфортне та безпечне проживання; зобов"язати відповідачів відновити за власний рахунок зруйновані ними у квартирі системи водопостачання, електропостачання, теплопостачання, газопостачання та каналізацію, стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та понесені витрати по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_7 посилається у позові на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_3, де йому належить 14/100 зазначеної квартири. Він разом з матір"ю, яка є також співвласником зазначеної квартири, доля якої становить 14/100, та батьком, володіють двома житловими кімнатами № 8 та № 9 та приміщеннями загального користування: №1, 6, 10, 12 - коридори, № 15 - туалет, І, ІІ - балкони. Квартира №13, загальною площею 134,7 кв.м., є комунальною та складається з 7-х житлових кімнат та допоміжних приміщень загального користування. Крім його сім"ї у квартирі до квітня 2011 року проживало ще дві сім"ї. У квітні 2011 року ОСОБА_4 придбала у цій квартирі три кімнати та дві кімнати у комунальній квартирі №12 за адресою вул. Червона, №8. ОСОБА_5 10.06.2011 року придбала 53/100 частин квартири №16 у вказаному будинку, ОСОБА_6 придбав 14.03.2011 року квартиру №17 у цьому ж будинку. Вищевказане майно було придбано відповідачами з метою використання його у підприємницькій діяльності із надання кімнат в оренду погодинно та подобово. З метою розширення свого бізнесу відповідачі розгорнули кампанію з виживання мешканців квартири № 13, вони запропонували їм продати свої кімнати за дуже низькою ціною, від чого вони відмовилися. В того часу відповідачі почали вчиняти протиправні дії щодо нього, його сім"ї та інших мешканців, направлені на примушення їх продати своє житло, для цього вони створили для мешканців квартири нестерпну атмосферу для проживання шляхом психологічного тиску на них, залякування та приниження. Вони постійно вчиняють скандали та бійки з мешканцями квартири, нецензурно висловлюються та ображають їх, погрожують фізичною розправою, залякують підпалом будинку або заселити у квартиру велику кількість людей молдавської національності.

Позивач зазначає, що тільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з позивачами користувалися окремим під"їздом будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської, інші мешканці даного будинку цим під"їздом не користувались, бо до їх квартир можна було потрапити з іншого під"їзду цього будинку. Наприкінці вересня 2012 року він, перебуваючи вдома, почув стукіт в районі вхідних дверей, який доносився з під"їзду, відкрити двері він не зміг, оскільки їх було заблоковано ззовні. Він, пройшовши через сусідські помешкання до іншого під"їзду будинку та пройшовши вулицею, потрапив до під"їзду будинку, що розташований з боку вул. Комсомольської для встановлення неможливості відкрити двері. У під"їзді він побачив ОСОБА_3, який разом з двома робітниками забивали та замуровували вхідні двері до його квартири. Оскліьки він не зміг їх зупинити, ним була викликана міліція, працівники якої по приїзду заборонили відповідачу забивати та замуровувати двері і тоді двері було розблоковано. Через кілька днів, коли його з родиною не було вдома двері до його квартири було повторно заблоковано відповідачами та встановлено нові вхідні двері до самого під"їзду, який виходить на вул.Комсомольську, які завжди зачинені на замок, ключі від яких йому не надали і тому він не може потрапити до під"їзду щоб підійти до вхідних дверей своєї квартири. З того моменту і до цього часу двері до його квартири відповідачами заблоковано і замуровано і тому він змушений потрапляти до своєї квартири через інший під"їзд та сусідські помешкання. Вказане було вчинено ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є близькими родичами, для того, щоб зробити окремий вхід до готелю, який вони відкрили у викуплених ними житлових приміщеннях. Біля вказаного під"їзду будинку була розміщена табличка із зазначенням назви готелю, а саме: "Гостинница "Литера" і даним під"їздом мають можливість користуватися виключно мешканці цього готелю та персонал.

ОСОБА_7 у своєму позові посилається на те, що в серпні 2012 року відповідачі без будь-яких законних підстав демонтували каналізаційну систему та систему водопостачання, тим самим позбавивши їх можливості користуватися водою та каналізацією. При цьому відповідачі усіляко перешкоджають йому з сім"єю у користуванні загальною кухнею, де є вода, та загальним туалетом. Також, відповідачі заблокували трубу газопостачання, а від"єднану від неї їх газову плитку та кухонний стіл перенесли до однієї із своїх кімнат і безпідставно утримують. Також ОСОБА_3 вибив двері до його кімнати, зламавши при цьому замок, коли вимагав пустити до їх кімнати техніка БТІ. ОСОБА_3 самовільно частково демонтував систему електропостачання у квартирі, чим знеструмив їх кімнати і вже більше року він не може користуватися електричною енергією. Із вказаних причин він з батьками не має можливості проживати у своїй квартирі і змушений поневірятися по знайомим? а батьки вимушені мешкати у садовому будинку за містом. Відповідачі використовують одну із своїх кімнат для надання пральних послуг, в зв"язку з чим у квартирі завжди стоїть дуже сильний нестерпний запах миючих засобів. Також, підвищена вологість спричиняє прискорення руйнації самого будинку, бо він є ветхим, до 1917 року побудови. Оскільки відповідачі надають свої кімнати в короткотермінову оренду, то у квартирі постійно перебуває багато сторонніх людей, які мають ключі Відповідачі використовують одну із своїх кімнат для надання пральних послуг, в зв»язку з чим у квартирі завжди стоїть дуже сильний нестерпний запах миючих засобів, підвищена вологість. Також відповідачі надають свої кімнати в короткотермінову оренду, в зв»язку з чим у квартирі постійно перебуває багато сторонніх людей, які мають ключі від квартири і вільний доступ до всіх приміщень загального користування, проживають без реєстрації.

Зазначеними діями відповідачів йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10 000,00 грн., яка полягає в тому, що його психологічне здоров"я було підірвано постійними скандалами, бійками, погрозами з боку відповідачів та їх протиправними діями, був порушений звичний для нього уклад життя та позбавлено його комфортних умов проживання.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з представником позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість, вважали позовні вимоги третьої особи ОСОБА_7 обгрунтованими.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість, зустрічні позовні вимоги підтримав, вважав позовні вимоги третьої особи ОСОБА_7 не обгрунтованими.

ОСОБА_11, представники третіх осіб в судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримав, зустрічні позовні вимоги вважав необгрунтованими, свої позовні вимоги підтримав.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2, 3, 4, 6 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст.15, пп.3, 8, 9 п.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

Згідно до ст.321, ч.3 ст.386 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст.22 ЦКУ, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 належить на праві власності 14/100 часток квартири АДРЕСА_4, які перебувають у спільній власності та користуванні з її чоловіком ОСОБА_1. Син ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_7 є власником 14/100 часток вказаної квартири. До складу належної ОСОБА_7 квартири входять дві житлові кімнати №8, №9 та приміщення загального користування №1, 6, 10, 12-коридори, 11-кухня, 13,14-кладові, №15-туалет, ?,??-балкони.

Вказана квартира №13, загальною площею 134,7 кв.м., розташована на 3 поверсі будинку, є комунальною і складається з 7-ми житлових кімнат та допоміжних приміщень загального користування, розташована на третьому поверху будинку. Відповідно до технічної документації, наданої КП "ДМБТІ", з моменту побудови будинку до даної квартири існувало два входи - з загального під"їзду по сходах з вул. Червоної та через під"їзд з вул. Комсомольської, через який можливо було потрапити до квартири позивачів через вхідні двері. В квартирі за вказаною адресою зареєстровані та проживають позивачі і ця квартира є єдиним місцем їх проживання. Крім позивачів у комунальній квартирі №13 до квітня 2011 року проживало ще дві сім'ї , в тому числі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності належить у вказаній квартирі 24/100 часток.

На підставі рішення виконкому Бабушкінської міської Ради №664 від 21.09.2001р. та розробленого і затвердженого належним чином проекту на переобладнання позивачі в 2001 році для поліпшення умов проживання здійснили переобладнання належних їм на праві приватної власності вказаних кімнат, а саме - до кімнат №8 та 9 було проведено воду та каналізацію із влаштуванням санвузла, вартість робіт та матеріалів, сплачена позивачами, склала 3694,00 грн.

Як судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, на підставі договору дарування від 25.03.2011 року ОСОБА_4 стала власником 13/100 частин даної квартири, та власником 35/100 частин даної квартири, до яких входить три кімнати, а також набула у власність дві кімнати у комунальній квартирі №12 за адресою вул.Червона №8 у м.Дніпропетровську.

ОСОБА_5 10.06.2011 року придбала 53/100 частин квартири №16 у вказаному будинку, ОСОБА_6 придбав 14.03.2011 року квартиру №17 у цьому ж будинку. Вищевказане нерухоме майно було придбано відповідачами з метою використання його у підприємницькій діяльності із надання кімнат в оренду погодинно та подобово, для чого у вказаних приміщеннях розташовано готель "Літера".

Після придбання зазначеного нерухомого майна відповідачі запропонували мешканцям квартири №13 продати їм свої кімнати, в чому їм було відмовлено і з того часу відповідачі стали вчиняти протиправні дії щодо позивачів, а саме - в серпні 2012 року відповідачі демонтували каналізаційну систему та систему водопостачання, які позивачі провели до своїх кімнат, заблокували трубу газопостачання, газову плитку та їх кухонний стіл перенесли до своєї кімнати, де його утримують, ними були вибиті двері до їх кімнати та зламаний замок. В жовтні 2012 року відповідачі перекрили систему центрального опалення в районі кімнат позивачів, внаслідок чого було заблоковано циркуляцію гарячої води по трубах та батареях, що призвело до відсутності опалення у цих кімнатах та зниження температури до не придатної для проживання.

Встановлено, що тільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з позивачами ОСОБА_2 користувалися окремим під"їздом будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської, інші мешканці даного будинку цим під"їздом не користувались, бо до їх квартир можна було потрапити з іншого під"їзду цього будинку, розташованого з вул. Червоної.

Наприкінці вересня 2012 року ОСОБА_3 разом з двома робітниками самовільно без будь-яких правових підстав забив та замурував вхідні двері до квартири ОСОБА_2, які виходили до під"їзду по вул. Комсомольській, в наслідок чого позивачами було викликано працівників міліції, які по приїзду заборонили відповідачу забивати та замуровувати двері і тоді двері було розблоковано. Через кілька днів, коли позивачів не було вдома, двері до їх квартири з під"їзду з боку вул. Комсомольської було повторно заблоковано відповідачами та встановлено нові вхідні двері до самого під"їзду, які завжди зачинені на замок і ключі від яких позивачів не надали, в наслідок чого вони позбавлені можливості потрапити до під"їзду щоб через нього піднятися на третій поверх до вхідних дверей своєї квартири. З того моменту і до цього часу двері до квартири позивачів відповідачами заблоковано і замуровано, тому вони змушені потрапляти до своєї квартири через інший під"їзд та сусідські помешкання. Вказане було вчинено ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є близькими родичами, для того, щоб зробити окремий вхід до готелю, який вони відкрили у викуплених ними житлових приміщеннях. Будь-яких доказів в спростування зазначеного відповідачами не надано.

Також встановлено, відповідачі перешкоджають позивачам користуватися коридорами прим. 1,6,10,12, кухнею прим.11, туалетом прим. 15, які є приміщеннями загального користування у вказаній комунальній квартирі, що ними не спростовано.

Зазначені дії відповідачів підтверджуються Актом від 29.10.2012 року, складеним посадовими особами КЖЕП -1, Актом ВАТ «Дніпрогаз» від 03.12.2011 року про відключення газу по вказаній адресі, Актом №67 Дніпропетровських міських теплових мереж від 25.11.2012 року. В зв»язку з зазначеним позивачі у числі інших мешканців квартири зверталися із скаргами про прокуратури Бабушкінського району, ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

З вини відповідачів позивачі вже майже більше двох років не мають можливості проживати у власній квартирі, проте змушені нести усі витрати на утримання своєї частки квартири у повному обсязі. З причини створення у квартирі нестерпних умов проживання з березня 2011 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають у садовому будинку за межами міста в садовому товаристві «Ромашка», що не опалюється, а їх син ОСОБА_7 проживає у знайомих.

В наслідок перешкоджання позивачам ОСОБА_7 у користування своєю квартирою вони понесли додаткові матеріальні витрати і їм заподіяна матеріальна шкода, яка складається з вартості зруйнованої каналізації - 3694,00 грн. В зв»язку з вимушеним проживанням у дачному будинку в садовому товаристві «Ромашка» позивачі понесли витрати на оплату електропостачання в період з 27.04.2011 по 20.01.2013 року в сумі 5922,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. В зв»язку з перешкоджанням відповідачами у проживанні в квартирі позивачі, не проживаючи в ній, сплачували витрати на її утримання, що склали загальну суму 5123,96 грн. за період з 08.11.2011 по 09.07.2012 року.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, в зв»язку з перенесеним хвилюванням в наслідок дій відповідачів у нього стався інфаркт міокарда, в результаті цього він проходив стаціонарне лікування, в зв»язку з чим позивачі понесли витрати на лікування у розмірі 1649,69 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на викладене, заподіяна позивача шкода та понесені витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивачів в загальному розмірі 14 739 грн. 96 коп.

Суд вважає, що вимоги позивачів про стягнення з відповідачів вартості газової плити та кухонного столу у сумі 500 грн. та вартості поламаного замка в сумі 200 грн. задоволенню не підлягають, оскільки ними не надано доказів їх вартості.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, а саме - зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 належними їм частинами квартири №13 за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Червона буд.№8, наступним чином: не перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 у користуванні під"їздом загального користування будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської в м. Дніпропетровську, та надати їм ключі від дверей цього будинку; розблокувати на третьому поверсі вхідні двері до квартири №13, які виходять до під"їзду будинку №8 по вул. Червоній в м. Дніпропетровську, який розташований з боку вул. Комсомольської, шляхом приведення дверного отвору у первісний стан, який було передбачено з моменту прийняття будинку №8 в експлуатацію; не перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 користуватися приміщеннями загального користування в квартирі АДРЕСА_5, а саме коридорами прим. 1,6,10,12, кухнею прим.11, туалетом прим. 15; зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити за власний рахунок у квартирі АДРЕСА_6 системи водопостачання, електропостачання, теплопостачання, газопостачання та каналізацію; стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 14 739 грн. 96 коп.

Також, суд вважає, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст.23 ЦКУ, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд вважає, що діями відповідачів позивачам була дійсно заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що в наслідок позбавлення права користування квартирою та необхідністю проживання в зв»язку з цим у дачному будинку за межами міста, а воробйов В.В. - проживанням у знайомих, вони відчувають душевні страждання, чим у значній мірі порушений звичний для них уклад життя і вони були вимушені докладати додаткові зусилля для організації свого життя, проживати у дачному будинку та у знайомих, нести додаткові витрати для влаштування свого проживання. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами пенсійного віку, позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, в зв»язку з цим заподіяне їм відповідачами душевне хвилювання негативно вплинуло на їх стан здоров»я. Заподіяну моральну шкоду позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оцінили у розмірі 30 000,00 грн., а ОСОБА_7 в 10 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачам моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких вони зазнали, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивачів з боку відповідачів, а не про покарання останніх за їх неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. на користь ОСОБА_1 та у розмірі 3000,00 грн. на користь ОСОБА_2, а також на користь ОСОБА_7 - у сумі 1000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Крім того, з урахуванням вищевказаних обставин, суд також вважає, що є такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про зобов"язання відповідачів при спілкуванні з ними дотримуватися моральних засад суспільства і не допускати порушення їх законних прав та інтересів як співвласника квартири, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків та санітарно-гігієнічних і протипожежних правил; не використовувати приміщення у квартирі для ведення підприємницької діяльності, в результаті якої можуть бути порушені права мешканців цієї квартири на комфортне та безпечне проживання, оскільки зазначені вимоги не відповідають обраному способу захисту прав, передбаченому ст. 16 ЦК України.

Суд вважає, що є такими? що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, зважаючи на наступне.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_3 посилаються на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поширюють неправдиву інформацію, що принижує їх честь та гідність, а також порочить ділову репутацію, яку вони виклали у своєму первісному позові на аркушах 55 та 56 даної цивільної справи та, наводячи у позові ці висловлювання, викладені у позовній заяві ОСОБА_2, просять спростувати поширену ними недостовірну інформацію та стягнути з них заподіяну цими діями моральну шкоду. Крім того, зазначили? що ОСОБА_2 поширюють недостовірну інформацію і у судовому засіданні при розгляді справи.

У відповідності до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в іншій спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежено законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров»я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов»язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов»язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім»ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У відповідності до ст.ст. 269, 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканість ділової репутації, що відносяться до особистих немайнових прав, які згідно з ст. 275 ЦК України підлягають захисту способом, адекватним порушенню, з тим, що б такий спосіб правового захисту був ефективним. Серед іншого, за ст. 277 ЦК України таким способом захисту є спростування поширеної про особу недостовірної негативної інформації.

Згідно з положеннями ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування такої інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Тобто, відповідно до положень статті 277 та статті 10 ЦПК України, обов»язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Відповідно до роз»яснення, викладеного в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, викладення її в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті, тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до роз»яснень, викладених в п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві,

адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у

справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами

процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.

Зважаючи на те, що інформація, зазначена у позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2, адресованій суду, їх пояснення щодо позову була визначена ОСОБА_2 підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, є доказом у справі, вона не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, тому позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та стягнення з цих підстав моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні належного на праві спільної сумісної власності приміщення № 10 та приміщення № 9 у квартирі АДРЕСА_1, що знаходяться у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 шляхом знесення (демонтажу) перегородки з врізним замком у приміщенні № 10, а також шляхом знесення (демонтажу) сантехнічного обладнання, встановленого у приміщенні №9 вказаної квартири, зважаючи на наступне.

В ході розгляду справи за клопотанням позивачів судом в порядку дослідження доказів був здійснений вихід до квартири АДРЕСА_7. Зважаючи на віддаленність розташування кімнат, належних ОСОБА_4, від належної ОСОБА_2 кімнати №9, суд вважає, що нею не надано доказів того, що в зв"язку з переобладнанням приміщення №9 шляхом встановлення в ньому санітарно-технічного обладнання, будуть порушені її права власника, зіпсоване її та ОСОБА_3 майно, яке саме майно та завдано шкоду, як не надано доказів того, що встановлення зазначеного обладнання не відповідає нормам чинного законодавства.

Не надано позивачами за зустрічним позовом доказів порушення їх прав ОСОБА_2 в зв"язку з заявленням ними позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належного на праві спільної сумісної власності приміщення № 10 у зазначеній квартирі шляхом знесення (демонтажу) перегородки з врізним замком у приміщенні № 10, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а зокрема технічного паспорту? що наданий КП "ДМБТІ", зазначена перегородка вказана в технічній документації квартири станом на 50-ті роки 19 ст., в той час як ОСОБА_2 стали власниками частини квартири в 2000 році.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги ОСОБА_13 та ОСОБА_3 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 447 грн. 20 коп. Також підлягає стягненню солідарно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 належними їм частинами квартири №13 за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Червона буд.№8, наступним чином:

- не перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 у користуванні під"їздом загального користування будинку №8 по вул. Червоній, який розташований з боку вул. Комсомольської в м. Дніпропетровську, та надати їм ключі від дверей цього будинку;

- розблокувати на третьому поверсі вхідні двері до квартири №13, які виходять до під"їзду будинку №8 по вул. Червоній в м. Дніпропетровську, який розташований з боку вул. Комсомольської, шляхом приведення дверного отвору у первісний стан, який було передбачено з моменту прийняття будинку №8 в експлуатацію;

- не перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 користуватися приміщеннями загального користування в квартирі АДРЕСА_5, а саме коридорами прим. 1,6,10,12, кухнею прим.11, туалетом прим. 15.

Зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити за власний рахунок у квартирі АДРЕСА_6 системи водопостачання, електропостачання, теплопостачання, газопостачання та каналізацію.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 14 739 грн. 96 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

В задоволенні решти частини позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 447 грн. 20 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Відмовити ОСОБА_4, ОСОБА_3 у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приміщенням, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Кудрявцева