Єдиний унікальний номер 234/6824/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1894/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Курило В.П.,

Суддів Космачевської Т.В., Будулуци М.С.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Декада» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Декада» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року до Краматорського міського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Декада» (надалі ТОВ «Декада» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_1, 07.01.2016 року о 02-00 годині, у м. Краматорську Донецької області, керуючи автомобілем DAF 95.360, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої було зруйновано рекламну конструкцію по вул. Орджонікідзе , район ТЕЦ ( поруч з опорою ЛЕМ № 153). Рекламна конструкція належить позивачу, транспортний засіб відповідачу ОСОБА_2

Враховуючи, що дорожня пригода сталася з вини ОСОБА_1, а автомобіль, на якому трапилась пригода, належить ОСОБА_2, позивач просив зобов'язати обох відповідачів в 30 денний строк в порядку відшкодування майнової шкоди за власні кошти відновити рекламну конструкцію, та стягнути судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Декада» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Декада» ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог. Просить суд про відшкодування майнової шкоди відповідно до приписів ч.1 ст. 1192 ЦК України, завданої зруйнуванням рекламної конструкції внаслідок ДТП. Вважає, що факт належності рекламної конструкції ТОВ «Декада» (далі - Товариство) підтверджується наданими суду документами, а саме:

- в дозволі Краматорського міськвиконкому від 19 травня 2010 року №270 на

встановлення рекламної конструкції;

- в договорі від 20 травня 2015 року №436-р на право тимчасового користування

місцями розташування спеціальних конструкцій.

В засідання апеляційного суду представники ТОВ «Декада» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, 07.01.2016 року о 02-00 годині, у м. Краматорську Донецької області, керуючи автомобілем DAF 95.360, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 по засніженому, обробленому протиожеледними матеріалами покриттю, по вул. Орджонікідзе від пр. Миру до вул. Леніна, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини, скоїв наїзд на перешкоду (опору рекламоносія, ЛЕМ № 151), при зіткненні автомобіль отримав механічні ушкодження та, залишив місце дорожньо - транспортної пригоди до прибуття працівників поліції, чим порушив п.п.12.1, 12.3, 2.10 ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Постановою Краматорського міського суду від 16.01.2016 року визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340, 00 (триста сорок) гривень.

Звертаючись в суд з позовом про зобов'язання відповідачів відновити рекламну конструкцію, позивач посилався на те, що вона була пошкоджена водієм ОСОБА_1 під час керування автомобілем, що належить на праві власності ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт заподіяння матеріальної шкоди позивачу не доведений.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, що її заподіяла.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно частині 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивач не довів, що саме йому діями відповідачів заподіяно майнову шкоду внаслідок руйнування рекламної конструкції.

На підтвердження факту належності рекламної конструкції позивачу, підприємством наданий Договір № 436 - р на право тимчасового користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 20 травня 2016 року, укладений начальником УЖКГ Краматорської міської ради (надалі «Управління») та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Декада» (Користувач).

Відповідно до пункту 2.1 «Управління» надає Користувачу у тимчасове платне користування місця, що перебувають у комунальній власності, для розташування рекламних засобів за адресами і на термін відповідно до виданих пріоритетів та дозволів на розміщення зовнішньої реклами в межах міста Краматорська. Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання Користувачем місць, які перебувають у комунальній власності з метою:

а) встановлення на них рекламних засобів, які знаходяться у Користувача на законних підставах, та їх використання у формах, не заборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами;

б) обслуговування рекламних засобів (підтримання в належному стані, наклеювання рекламо носіїв тощо).

Відповідно до п.п.2.3 дозволи на розміщення зовнішньої реклами та встановлені пріоритети є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Користувач за ним Договором використовує наступні місця розміщення рекламних засобів:

Вулиця Орджонікідзе (район ТЕЦ); рекламна конструкція арочного типу, що розміщено з дозволу №270, який діє до 19 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 4.4.11 користувач зобов'язаний скликати комісію для прийняття в експлуатацію рекламного засобу згідно з порядком. А відповідно до пункту 4.4.4 Користувач зобов'язаний провести маркування рекламного засобу із зазначенням найменування Користувача, номера його телефону, дати видачі дозволу та строку його дії.

Проте, підприємством не надані ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду доказів про прийняття в експлуатацію рекламного засобу згідно з порядком, передбаченим пунктом 4.4.11 Договору.

Не надані докази виконання позивачем умов пункту 4.4.4 вказаного Договору про ідентифікацію рекламодателя.

В засідання апеляційного суду представниками позивача надана довідка про те, що з 30 травня 2011 року рекламна конструкція арочного типу, що розташована в місті Краматорську, вулиця Орджонікідзе, район ТЕЦ знаходиться на балансі підприємства позивача. Але, про яку конструкцію арочного типу йдеться в цій довідці - не відомо. До того ж, як видно з інформації підприємства вказана в ній конструкція перебуває на балансі підприємства з травня 2011 року. А суду позивачем наданий договір № 436-р на право тимчасового користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 20 травня 2015 року, що укладений між сторонами Договору значно пізніше.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у ст. 57 ЦПК України. До таких доказів належить право власності на рекламну конструкцію, доведеність розміщення рекламної конструкції, тощо, проте він не є як єдиним можливим і достатнім доказом спричинення шкоди, так і підставою визначення її розміру, оскільки згідно з ч.2 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленого значення.

Товариством на підтвердження своїх вимог надано лише договір на право тимчасового користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 20 травня 2016 року, який не підтверджує право власності позивача на рекламну конструкцію.

Судом першої інстанції також визначено, що постановою Краматорського міського суду від 16.01.2016 року № 3/234/72/16 пошкоджено опору рекламоносія, ЛЕМ №151, проте позивачем у позові вказаний рекламоносій ЛЕМ №153.

Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Підставами звільнення від доказування, згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України - обставин, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального законів. І підстав для його скасування не має.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і правильно визнані судом безпідставними. Вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законів, що призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Декада» - відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: