Справа № 308/6690/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: головуючої судді - Лемак О. В., при секретарі Ревачко І.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3. Свою позовну заяву мотивувала тим, що з 2007 року, після смерті матері свого чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_5, проживала разом зі своїм чоловіком та його братом ОСОБА_6 однією сімєю за адресою Ужгородський район, с. Демичево, вул. Головна, 26, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки.

05 грудня 2011 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_4, а 26 лютого 2015 року помер його брат ОСОБА_6, які документів на право власності на нерухоме майно, яке складається з будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Ужгородський район, с. Демичево, вул. Головна, 26, та земельної ділянки, належно не оформили і не здійснили їх державну реєстрацію. Через цю обставину відповідачем ОСОБА_2 нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, однак позивачеві було відмовлено в оформленні спадщини і реєстрації права власності на будинок. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою Ужгородський район, с. Демичево, вул. Головна, будинок №26, та на земельну ділянку площею 1,30 га в межах згідно з планом земельних ділянок, розташованої на території Малодобронської сільської ради.

В судове засідання позивачка не зявилася, однак представник позивача ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

ОСОБА_2 нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 просила суд розглянути позов за її відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 жовтня 1978 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ФМ №341229.

22.01.2007 року померла мати чоловіка позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №040023 від 22.01.2007 року.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки №16 від 13.01.2016 року, яка видана Малодобронською сільською радою, від імені ОСОБА_5, яка померла 22.01.2007 року, заповіт не посвідчувався.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5, позивачка проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та його братом ОСОБА_6 однією сімєю за адресою Ужгородський район, с. Демичево, вул. Головна, 26, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

05.12.2011 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №121939 від 06.12.2011 року.

26.02.2015 року помер брат чоловіка позивачки ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ №187808 від 02.03.2015 року. Згідно наявної в матеріалах справи довідки №17, наданою Малодобронською сільською радою від 13.01.2016 року, стверджується, що від імені ОСОБА_6, який помер 26.02.2015 року, заповіт не посвідчувався.

Згідно довідки Малодобронської сільської ради №123 від 02.02.2016 року, ОСОБА_1 після смерті брата чоловіка ОСОБА_6, який до дня смерті 26 лютого 2015 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, обробляла земельну ділянку та сплачувала за користування нею податки.

На підставі п.216 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності із статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та спадкодавець проживали однією сімєю з 2007 року по 2015 рік, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, позивачка доглядала за спадкодавцем.

Керуючись ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» субєктами державної реєстрації речових прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Ужгородський район, с. Демичево, вул. Головна, буд. 26, та на земельну ділянку площею 1,30 га в межах згідно за планом земельних ділянок, розташованої на території Малодобронської сільської ради за №333.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 1216, 1218, 1223, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Ужгородський район, с. Демичево, вулиця Головна, будинок №26, та на земельну ділянку площею 1,30 га в межах згідно за планом земельних ділянок, розташованої на території Малодобронської сільської ради за №333.

Зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з приналежними нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Ужгородський район, с. Демичево, вулиця Головна, будинок №26, та на земельну ділянку площею 1,30 га в межах згідно за планом земельних ділянок, розташованої на території Малодобронської сільської ради за №333.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка його оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11