Справа 688/2368/16-ц
№ 2/688/689/16
Рішення

Іменем України

22 липня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 про стягнення збитків,

встановив:

у червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 про стягнення збитків. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03 липня 2015 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір №300131/184283/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців у національній валюті. Відповідно до умов вказаного договору відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.3.288125.001 гроші в сумі 99900 грн. на строк з 09 липня 2015 року по 09 лютого 2016 року під 14,50% річних.

На підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 року №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

25 вересня 2015 року позивач написала заяву Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з повноваженнями тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 на визнання її кредитором за вкладом розміщеним в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за всіма залишками та нарахованими відсотками по рахунках, які відкриті на її імя, включити її до реєстру кредиторів з метою повернення грошових коштів.

З 18 вересня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призупинив нарахування відсотків на вклад. 13 січня 2016 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через «Альфа-Банк» в м.Рівне їй повернуто кошти в сумі 100429 грн. 62 коп., з яких сума нарахованих відсотків становить 529 грн. 62 коп.

19 січня 2016 року позивачем направлено претензію на суму 4683 грн. 43 коп. Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з повноваженнями тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 з вимогою відшкодування збитків отриманих внаслідок невиконання банком своїх зобовязань за договором банківського вкладу, на яку 12 березня 2016 року отримав лист пояснювального змісту, а не відповідь на заявлену претензію. Таким чином, рахує, що сума боргу продовжує зростати. За період з 18 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року згідно проведеного нею розрахунку сума прострочених відсотків становить 5148 грн. 41 коп. Загальна сума прострочених відсотків з врахуванням індексу інфляції і 3 % річних за вказаний період становить 5504 грн. 20 коп., яку позивач просить стягнути із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Крім того, вказала, що вимоги вкладників фізичних осіб щодо зобовязань з виплати відсотків за вкладом нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, відповідно до п.4 ч.1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задовольняються за рахунок коштів одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку. Закон не звільняє банк від виконання своїх зобовязань в договірних відносинах з вкладниками. Умови призупинення зобовязань визначені главою 50 ЦК України. А тому, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши на її користь одержані нею збитки в сумі 5504 грн. 20 коп.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову. Так, представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в обгрунтування заперечення проти позову зазначила, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 відповідно до ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним. Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 відповідно до ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року № 230 розпочато процедуру ліквідації банку.У відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 25.12.2016 року позивачеві проведено перерахування коштів у сумі 99900 гривень, про що надала виписку по особовому рахунку позивача за період з 09 липня 2015 року по 06 липня 2016 року. Крім того, зазначила, що правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах та встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Отже, чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено, а тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Зясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Судом встановлено, що 09 липня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір №300131/184283/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» у національній валюті.

Відповідно до п.1 вказаного договору Вкладник вніс, а Банк прийняв на вкладний рахунок №2630.3.288125.001 гроші в сумі 99900 грн. на строк з 09 липня 2015 року по 09 лютого 2016 року під 14,50% річних.

Отже станом на час звернення до суду строк дії договору №300131/184283/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» у національній валюті закінчився, що згідно з положеннями ч.3 ст.1060 ЦК України зобовязує банк видати вкладнику суму вкладу та нараховані проценти за цим вкладом.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 17 вересня 2015 року №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно.

25 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з повноваженнями тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 з заявою про визнання її кредитором за вкладом розміщеним в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за всіма залишками та нарахованими відсотками по рахунках, які відкриті на її імя, включити її до реєстру кредиторів з метою повернення грошових коштів.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», на підставі якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

19 січня 2016 року позивачем направлено претензію на суму 4683 грн. 43 коп., оскільки з 18 вересня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призупинив нарахування процентів, які з 18 вересня 2015 року по 05 січня 2016 року за виключенням індексу інфляції та 3 % річних становлять 4364 грн. 80 коп.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Отже, починаючи з 17 вересня 2015 року банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

За змістом ч.5 ст.36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Судом встановлено, що тимчасова адміністрація у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджена 17 вересня 2015 року, процес ліквідації банку розпочато з 18 грудня 2015 року, а строк дії договору банківського вкладу позивача закінчився 09 лютого 2016 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цимЗаконом, здійснює такі функції, зокрема: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначається ст. 27 Закону. Згідно ч.1 вказаної статті уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку.

Як вбачається з виписки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по особовому рахунку №2630.3.288125.001 за період з 09 липня 2015 року по 06 липня 2016 року гроші в сумі 99900 грн. перераховані позивачу ОСОБА_1 Крім того, факт отримання вказаних коштів не заперечується позивачем. Більше того, нею також отримано проценти станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, тобто по 17.09.2015 року в сумі 529 грн. 62 коп.

Оскільки на момент ухвалення рішення судом у банку вже розпочато процес ліквідації, під час дії якої вимоги вкладників та інших кредиторів банку не задовольняються, і стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неможливе, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15 та у постанові від 13 червня 2016 року у справі №6-1123цс16, яка в силу ст. 360-7 ч.1 абз. 2 ЦПК України є обовязковою для суду першої інстанції при вирішенні вказаного спору.

Відповідно до п.4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі ст.ст.15,16, 626, 629,1058,1060,1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 про стягнення збитків - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.В. Козачук