САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/3089/16-ц
Провадження № 2/206/819/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від його заробітку та на своє утримання також у розмірі ? частини від заробітку відповідача, посилаючись на те, що з 09 серпня 2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дитину сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно не працює. В даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому має право на утримання від чоловіка.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не був згодний з стягненням з нього аліментів на утримання дружини. В іншій частині не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного.

09 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений шлюб.

Від шлюбу народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-КИ №514005.

В теперішній час дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні.

Сама позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, але на теперішній час не працює.

Відповідач заперечуючи проти позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини, не навів жодних доказів його неспроможності надавати матеріальну допомогу позивачу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обґрунтовує це тим, що на теперішній час не працює.

Вирішуючи спір про розмір аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який на теперішній час не працевлаштований, стан здоров'я платника аліментів, дитини, відсутність інших непрацездатних осіб на утриманні відповідача, окрім дитини та дружини, матеріальне становище одержувача аліментів (позивача), яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною і власних доходів не має а, відтак, на переконання суду, слід стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття, але не менш ніж 30% (на дитину) прожиткового мінімуму, а також на утримання позивача, аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку, до досягнення неповнолітнім сином трьох років.

Такий розмір аліментів на думку суду є достатнім та співмірним.

Вимоги в іншій частині позову є завищеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% (на дитину) прожиткового мінімуму, починаючи з 31.05.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку, починаючи з 31.05.2016 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко