АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8395/14-ц Номер провадження 22-ц/786/4/16Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: ЛобоваО.А. ОСОБА_2.

при секретарі Маладиці Л. В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» та ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» до ОСОБА_3 про визнання договору страхування припиненим

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, в позовній заяві зазначав, що він 7 жовтня 2013 року уклав з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Залізничні шляхи» договір добровільного страхування від нещасних випадків № 02/86.

16 лютого 2014 року він отримав побутове травматологічне пошкодження внаслідок падіння, був госпіталізований для подальшого лікування до травматичного відділення Першої клінічної лікарні, 26 лютого 2014 року йому була проведена операція артроскопія лівого плечового суглобу з відновленням цілісності ротаційної манжети лівого плеча.

Він своєчасно повідомив страхову компанію про отриману травму, 16 квітня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, але отримав відмову з посиланням на те, що договір був достроково розірваний за вимогою ПрАТ СК «Залізничні шляхи».

Позивач прохав стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 8 000 000грн, та судові витрати 3 897грн,60 коп.

26 червня 2014 року страхова компанія звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору страхування припиненим, пославшись на те, що після укладення договору страхування з ОСОБА_3 з метою забезпечення прав страхувальника при виконанні умов договору вразі настання страхового випадку, а також враховуючи великий розмір страхової суми, страховик звертався до інших страхових компаній з пропозицією про укладення договору перестрахування та отримав відмову, прохав визнати страховий договір припиненим з 25.11. 2013 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» до ОСОБА_3 про визнання договору страхування припиненим відмовлено .

Судові витрати віднесені на користь держави.

На рішення суду в частині відмови в задоволення позову ОСОБА_3 апеляційну скаргу подав позивач ОСОБА_3, прохає рішення суду в цій частині скасувати , ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, апеляційну скаргу подало Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Залізничні шляхи», прохає змінити в рішенні підстави відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 , сторони посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вини підтверджуються;2) чи є інші фактичні дані(пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення місцевого суду не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2013 року між Приватним акціонерним товариством « Страхова компанія «Залізничні шляхи» і ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № 02/86( т.1 а.с. 13-16).

19 лютого 2014 року ОСОБА_3 через свою довірену особу ОСОБА_4 та телеграмою повідомив відповідача про настання страхового випадку, зазначав, що 16 лютого 2014 року він внаслідок падіння отримав побутове травматологічне пошкодження і 17 лютого 2014 року був госпіталізований до травматичного відділення Першої міської клінічної лікарні м. Полтави.

3 березня 2014 року ПрАТ СК «Залізничні шляхи» повідомила позивача, що договір страхування був достроково розірваний за вимогою ПрАТ СК «Залізничні шляхи» та припинив свою дію з 25 .11.2013 року і ПрАТ СК «Залізничні шляхи» припиняє розгляд повідомлення про настання нещасного випадку від 19.02.2014 року.

16 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхової виплати, зазначав, що в результаті падіння отримав побутове травматичне ушкодження та йому було проведене оперативне втручання.

25 квітня 2014 року відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхової виплати, оскільки договір страхування від нещасних випадків був достроково розірваний.

В позовній заяві ОСОБА_3 прохав стягнути з ПрАТ СК «Залізничні шляхи» страхове відшкодування в сумі 8 000 000грн та судові витрати.

В червні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Залізничні шляхи» подало зустрічну позовну заяву про визнання договору страхування припиненим, послалось на те, що договір добровільного страхування, укладений 7 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та страховою компанією припинено за ініціативи страховика, раніше страховик повідомляв ОСОБА_3А про припинення договору страхування та повернення страхового платежу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» до ОСОБА_3 про визнання договору страхування припиненим.

Сторони рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржували, колегія суддів не перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 місцевий суд послався на те, що в судовому засіданні не знайшов факт, що травма, яку отримав ОСОБА_3 16 лютого 2014 року передбачена переліком страхових випадків, зазначених в договорі страхування від нещасних випадків.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції .

Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона(страховик) зобовязується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму( страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В статті 4 Закону України «Про страхування» та в пунктах 1.1 та 1.2 договору від 07 жовтня 2013 року визначено, що предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані із життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи. В договорі страхування вказано застраховану особу ОСОБА_3.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В пункті 2.1 договору визначено, що під нещасним випадком слід вважати раптову, випадкову, короткочасну та непередбачену подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоровя( травматичне пошкодження; ураження електричним струмом; випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами(промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами, за винятком харчової токсикоінфекції (сальмонельозу, дизентерії), ліками; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом або поліомієлітом; розриви (поранення) органів або їх вилучення внаслідок невірних медичних маніпуляцій) застрахованої особи або її смерть.

В заяві на страхове відшкодування ОСОБА_3 вказав, що в результаті падіння він отримав побутову травму травматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині над остьового мязу з явищами підакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва.

Побутова травма, яку зазначив позивач в заяві, підпадає під дію пункту 2.1 договору, як травматичне ушкодження, внаслідок якого настав розлад здоровя, тому посилання в рішенні суду, що ушкодження, на яке вказав позивач як страховий випадок, не передбачене договором є безпідставним.

Разом з тим , колегія суддів вважає, що для стягнення страхового відшкодування страхувальник повинен довести не лише те, що травматичне ушкодження, яке він вказав у заяві про виплату страхового відшкодування передбачено, як нещасний випадок( страховий випадок) умовами договору, а й довести, що така подія настала.

На підтвердження страхового випадку позивач надав копію медичної карти стаціонарного хворого № 1180 Першої клінічної лікарні м.Полтави , що він знаходився на лікуванні з 17 .02. 2014 року по 26.03.2014року, копію листка непрацездатності за цей період , під час слухання справи в апеляційному суді було надано висновок судово- медичної експертизи від 22.09.2015 року, висновок судового комісійного дослідження від 25 .09. 2015 року, які проведені за заявою захисника ОСОБА_5, УЗД плечових суглобів з клініки «Ортопед-просперитас» ,МРТ лівого плечового суглобу МЛЦДЦ «Медіон « від 18.06.2015 року.

Згідно довідки службової перевірки якості надання медичної допомоги від 11.07 2014 року,проведеної адміністрацією 1-ї міської клінічної лікарні: ведення первинної медичної документації (медична карта стаціонарного хворого) лікуючим лікарем ОСОБА_6 незадовільне та має грубі порушення, додаткові методи обстеження, що підтверджують встановлений клінічний діагноз не виконані, відсутність запису в операційному журналі про оперативне втручання, ставить під сумнів його виконання, так як виконано одноосібно.

З відповіді головного лікаря 1-ої міської клінічної лікарні м.Полтави від 26.05.2015 року (т.4 а.с.41) вбачається, що в 2006 році в травматичному відділенні введений в експлуатацію комплекс для ендоскопічної та артроскопічної хірургії, але оперативні втручання артроскопічним методом на плечовому суглобі при пошкодженні ротаційної манжети лікарями травматологами, в тому числі і лікарем ОСОБА_7 не проводились, так як технічні характеристики комплексу не дають можливості виконання даної операції.

Згідно з висновком судово- медичної експертизи від 22 червня 2015 року Обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської ОДА діагнози, які зазначені в медичній карті стаціонарного хворого №1180 травматичного відділення 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави імя ОСОБА_3 не підтверджуються (не вирифікуються) результатами ультразвукового МРТ та УЗД дослідження плечового суглобу. Обєктивних судово-медичних даних про розрив ротаційної манжети лівого плечового суглобу , в тому числі за період 16-17 лютого 2014 року не виявлено. Аналіз всіх отриманих даних дає підставу вважати, що оперативне втручання артроскопія лівого плечового суглобу з відновленням цілісності ротаційної манжети в умовах 1-ї МКЛ м. Полтави 26.02.2014 року гр.-ну ОСОБА_3 не проводилось. Обєктивні судово-медичні дані про проведення будь-яких інших операцій на лівому плечовому суглобі в наданій медичній документації відсутні. Діагноз, вказаний в листку непрацездатності № 052379, не підтверджується даними комісійної судово-медичної експертизи, як і обґрунтованість лікування гр..ОСОБА_3 за період з 17.02.2014 року по 26.03.2014 року з приводу цього діагнозу в умовах 1-ї МКЛ м. Полтави.

Відповідно висновку повторної судово-медичної експертизи від 22.07.2016 року № 342-КЕ/2015пп Обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Харківської ОДА- обєктивних судово-медичних даних, які б підтверджували наявність травми у гр..ОСОБА_3 від 16.02.2014 року та проведення з приводу цього оперативного втручання артроскопічним методом від 26.02.2014 року КЗОЗ 1-а міська клінічна лікарня м.Полтави не встановлено.

При цьому експертами досліджувалися медичні документи, які були надані ОСОБА_3 на підтвердження факту отримання травми, в тому числі медична карта стаціонарного хворого №1180 травматичного відділення 1-ої міської клінічної лікарні м.Полтави, висновки судово- медичної експертизи від 22.09.15 року та судово- медичного комісійного дослідження від 25 09.2015 року, які були проведені за заявою захисника ОСОБА_5, ультразвукове дослідженню плечових суглобів з клініки «Ортопед-просперитас», МРТ лівого плечового суглобу з МЛЦДЦ «Медіон»від 18.06.2015 року, документам в описовій частині експертизи надана відповідна оцінка.

Таким чином, на підставі вищезазначених доказів, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_3 не надав суду необхідних доказів на підтвердження факту отримання ним в результаті падіння травматичного ушкодження, тобто він не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог : настання страхового випадку, тому в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування з страхової компанії необхідно відмовити.

Оскільки місцевим та апеляційним судом відмовлено в задоволенні основного та зустрічного позову, колегія суддів не вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами у справі.

Керуючись ст. ст. 300,303,п.3,4 ст. 309.ст. 316 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» задовольнити .

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 грудня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішенням апеляційного суду .

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді апеляційного /підпис/ ОСОБА_2

Суду /підпис/ ОСОБА_8

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_8