У х в а л а

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання договору та стягнення коштів за договором банківського рахунку, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі − ПАТ «КБ «ПриватБанк») про розірвання договору та стягнення коштів за договором банківського рахунку.

На обґрунтування позову посилався на те, що між ним та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір банківського рахунку. У червні 2015 року даний рахунок було заблоковано, про що ПАТ «КБ «ПриватБанк» його не повідомило. Лише у липні 2015 року Банк надіслав лист, в якому безпідставно вимагав надати конфіденційну інформацію про себе та інших осіб, при цьому жодних пояснень про підстави обмеження права розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на банківському рахунку у листі не було.

Він та його адвокат неодноразово звертались до відповідача з приводу надання інформації про блокування рахунку, на що отримав ще один лист, в якому ПАТ «КБ «ПриватБанк» просило його зачекати, оскільки триває перевірка даних по рахунку.

У вересні 2015 року він надіслав на адресу ПАТ «КБ «ПриватБанк» нотаріально посвідчену заяву про розірвання договору, але відповіді не отримав, після чого подав заяву про закриття рахунку, яка не була прийнята у зв'язку з тим, що рахунок неможливо закрити через блокування, про що заступником керівника відділення було зроблено запис.

На теперішній час банківський рахунок заблоковано без будь-яких пояснень і він не має можливості отримати належні йому гроші, у зв'язку з чим просив стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 119 310 грн 53 грн. та розірвати договір банківського рахунку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року, позов задоволено.

Розірвано договір банківського рахунку/картки від 28 липня 2014 року, що укладений шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між ПАТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4

Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 119 310 грн 53 коп. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки згідно виписки по картковому рахунку залишок по картці станом на 11 серпня 2015 року склав 119 310 грн 53 коп., а факт заблокування картки підтверджується матеріалами справи, тому наявні підстави передбачені ст. ст. 1074, 1075 ЦК України для розірвання договору банківського рахунку та стягнення грошових коштів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

О.В.Ступак