АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7972/16 Справа № 200/1329/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення умов договору, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення умов договору.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення умов договору - задоволено.

Розтлумачено зміст п.3.1. договору №424 від 23.12.2003 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів наступним чином, що Клієнт має право при здійсненні розрахунково-касових операцій за договором №424 від 23.12.2003 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів, вносити готівку іноземної валюти в касу банку у вигляді банкнот і монет, що перебувають в обігу та є законними платіжним засобом на території відповідної держави.

Стягнуто з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,що 23 грудня 2003року між ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», укладено договір № 424 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів.

30.03.2015 року позивач звернувся до відділення Банку «Гвардійське» з метою поповнити поточний рахунок на суму 20 000 доларів США у вигляді монет. Працівниками Банку було підготовлено Заяву на переказ готівки на поточний рахунок позивача №305Т00W1IQ від 30.03.2015року на суму 20 000,00 доларів США. Але касир відділення Банку «Гвардійське» приймати іноземну валюту (долари США) у вигляді монет відмовився, у зв'язку з чим ОСОБА_2 у приміщенні відділення «Гвардійське» було написано заяву до керівництва відділення, з вимогою пояснити відмову.

08 квітня 2015року позивач отримав відповідь на свою заяву № 305-01-3/316 за підписами керуючого відділенням та провідного експерта, в якій відповідач мотивував свою відмову тим, що внутрішніми положеннями Банку внесення готівкових коштів іноземної валюти у вигляді монет не передбачено.

01.07.2015 року позивач звернувся до відділення Банку «Калинове», з метою поповнити поточний рахунок на суму 104 008 доларів США у вигляді монет та банкнот. Працівниками «ОТП Банк» було виготовлено заяву на переказ готівки на поточний рахунок ОСОБА_2 № 307Т0116028 від 01.07.2015року на суму 104 008,00 доларів США. Але касир відділення Банку «Калинове» відмовився приймати іноземну валюту (долари США) у вигляді монет та банкнот, у зв'язку з чим ОСОБА_2 склав письмову заяву з вимогою пояснити відмову у зарахуванні на поточний рахунок коштів у вигляді монет та банкнот (доларів США) для погашення боргових зобов'язань перед Банком по досудовій вимозі.

Позивач отримав відповідь на свою заяву за №307-3/2055 від 20.07.2015 року за підписами керуючого відділенням та експерта з обслуговування, в якій зазначено, що банком прийняте відповідне рішення, згідно якого Банк (операційні каси Банку) не приймають іноземну валюту у вигляді монет.

Після цього, за №307-3/2078 від 21.08.2015року позивач отримав наступне роз'яснення від Банку, що для можливості прийняття іноземної валюти від фізичних осіб у вигляді монет (валюти долари США) повинне бути відповідне рішення Банку. Таке рішення Банком не приймалось, в зв'язку з чим позивачу було відмовлено у прийняті монет(валюти долари США.

Відповідно до ч. ч. 2,3,4 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьої цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом вказаної статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Згідно ст.1 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993року №15-93 (із змінами та доповненнями), валютні цінності іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави.

Відповідно до п.8 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Національного банку України від 01.06.2011 року №174, Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, визначення справжності та платіжності банкнот (монет) національної та іноземної валюти; обов'язкове приймання банкнот і монет на вимогу клієнта, у тому числі таких, що вилучаються з обігу Національним банком; своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, та її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів; своєчасну видачу клієнтам придатних до обігу банкнот (монет) національної та іноземної валюти, у тому числі під час здійснення сплати платежів.

Порядок зарахування іноземної готівкової валюти на рахунок регулюється Постановою Національного банку України № 365 від 16.09.2013 р. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1592/24124 16.09.2013 р. «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», згідно якої надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. Згідно п.3 цієї постанови, на час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить цій постанові.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що сторони договору № 424 мають різне уявлення щодо порядку розрахунків по ньому, тобто наявний спір між сторонами договору.

Приведені в апеляційній скарзі доводи Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича