Справа № 604/544/16-ц
Провадження № 2/604/261/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася з позовом, вказавши що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) з 17 лютого 1996 року. Від даного шлюбу у них є четверо спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач відмовляється матеріально допомагати та утримувати сім'ю і дітей, які потребують постійної батьківської уваги та допомоги. Так, Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Як відомо Позивачу, Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний, мінливий дохід (однак досить високий), який повністю витрачає на свої потреби, аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Натомість їхні діти потребують нормального харчування, одягу тощо. Усе це потребує значних коштів. Позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити. З огляду на вказане, просить стягувати з Відповідача щомісячно, на кожну неповнолітню дитину, аліменти у твердій грошовій сумі - 500 (п'ятсот) гривень до досягнення ними повноліття.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує з підстав викладених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1996 року (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 видане повторно 01 серпня 2000 року Підволочиським відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської області).

Під час перебування в шлюбі у сторін народилося четверо дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час є повнолітньою); ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане 15 лютого 2002 року Скориківською сільською радою Підволочиського району); ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане 04 квітня 2003 року Скориківською сільською радою Підволочиського району); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, видане 01 серпня 2012 року Скориківською сільською радою Підволочиського району).

Відповідно до Акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї Позивача, виданого 10 червня 2016 року Скориківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області №1434, та довідок №1435 та №1436, виданих 10 червня 2016 року виконкомом Скориківської сільської ради, сторони проживають у АДРЕСА_1, разом із дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - зареєстрована в центрі зайнятості; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - учениця 9-го класу Скориківської ЗОШ; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - учень 8-го класу Скориківської ЗОШ; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Сім'я проживає у житловому будинку загальною площею 781 кв.м., житловою площею 58 кв.м, 3 житлових кімнати, 1960 року будівництва, власником якого є Позивач; має у користування земельні ділянки та пай 2,20 га, який здано в оренду ТОВ «Україна»; займається тваринництвом. Сім'я малозабезпечена, потребує допомоги.

Судом встановлено, що Відповідач хоча і проживає разом з сім'єю однак, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, в добровільному порядку коштів для забезпечення дітей Відповідач систематично не надає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання трьох дітей, потреби дітей у розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати аліменти у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, що дасть змогу забезпечити їх мінімальні потреби.

Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати обов'язків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, оскільки є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України позовні вимоги підставні, та підлягають до задоволення, тому на користь Позивача із Відповідача необхідно щомісячно стягувати кошти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 гривень на кожного, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно і продовжувати до досягнення старшою дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 3,4,10, 14, 15, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі по 500 (п'ятсот) гривень на кожного, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 14 червня 2016 року, і продовжувати до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Б. Сидорак