Дата документу 22.11.2016 Справа № 334/5276/16-ц
Провадження № 2/334/2835/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого 09 травня 2007 року у них народилась дочка ОСОБА_3, яка на сьогоднішній день мешкає разом з позивачкою.

Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними склалися неприязні стосунки один до одного. Між ними постійно виникають скандали через непорозуміння друг друга, під час яких відповідач висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Проявляє до неї зневажливе ставлення, як до особистості, пригноблюючи її морально і психологічно, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Відповідач впродовж липня та серпня 2016 року майже не допомагає матеріально їй та дитині, майже всі кошти витрачає на власні потреби.

На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, залишивши їй прізвище після розірвання шлюбу «Нікітюк». Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, 09.05.2007р.н. в розмірі не менше ніж 30% від заробітної плати відповідача, а в разі подальшого отримання мінливого доходу при звільненні в грошовій сумі в розмірі 1500грн. до подальшого моменту працевлаштування до її повноліття, а також судові витрати, які були нею понесені при зверненні із позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка, з урахуванням відзиву на позов, уточнила позовні вимоги просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розірвання шлюбу «Нікітюк», оскільки примирення між ними неможливо. Стягнути на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 09.05.2007р.н. в розмірі 1500грн. до її повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати у звязку зі зверненням із позовом до суду - по сплаті судового збору в розмірі 551,20грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 500грн.

Відповідач в судове засідання не зявився подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що одного його бажання зберегти родину не є достатнім. На його пропозиції щодо збереження сімї позивачка не погоджується. На думку відповідача, єдина причина припинення між ними шлюбних відносин є те, що позивачка починаючи з лютого 2016року зраджувала його з іншим чоловіком з яким, на сьогоднішній день, вона продовжує підтримувати стосунки. Щодо сплати аліментів на утримання дитини, він ніколи не відмовлявся від утримання своєї дочки та вважає доречним встановити їх розмір на утримання дочки в сумі 1500грн. Щодо стягнення з нього витрат на юридичну допомогу просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, за згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Вислухав пояснення позивачки, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя в книзі реєстрації актів про одруження 25 вересня 2004 року зроблено запис № 530. (а.с.7)

Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, 09.05.2007р.н., яка проживає разом з позивачкою. (а.с.8)

Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з липня 2016 року через різні погляди на сімейне життя та вирішення побутових проблем. З цього часу вони мешкають окремо та збереження своєї сімї вважають неможливим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити «Нікітюк».

Позовні вимоги про стягнення аліментів, суд вважає, також такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів також підлягають задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, 09.05.2007р.н. в розмірі 1500грн. щомісяця, починаючи стягнення з 19 серпня 2016 року і до її повноліття.

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Також, статтею 6 цього Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати, понесені нею у звязку зі зверненням до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, в розмірі 551,20грн., витрати на оплату правової допомоги в розмірі 500грн., що разом складає 1051,20грн. та в дохід держави судовий збір, у звязку зі зверненням із позовом про стягнення аліментів, в розмірі 551,20грн.

Керуючись ст. ст.10, 11, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113,115, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 25 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 530 - розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити «Нікітюк».

Стягнути з ОСОБА_2, 13.02.1980р.н., мешкає: м. Запоріжжя, вул. М.Чуйкова, 34/122:

на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, 09.05.2007р.н. в розмірі 1500 гривень щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 19 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття;

на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1051,20грн. (одна тисяча пятдесят одна гривня 20коп.)

в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20коп.)

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення надати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя: Колесник С. Г.