Справа № 754/7174/16-ц
У Х В А Л А

14 липня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Камінська Вікторія Петрівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним.

12.07.2016 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони відповідачу провадити певні дії щодо вселення, виселення та інших дій, пов"язаних з квартирою, мотивуючи це тим, що на даний час існує загроза продажу вказаної квартири відповідачем, а тому невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї письмових матеріалів, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин суддя приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану вище кватиру, зважаючи на те, що існує реальна загроза невиконання у майбутньому судового рішення, в разі задоволення позовних вимог, а тому суд вважає вжиття саме таких заходів є достатнім для задоволення вимог позивача у майбутньому.

Що стосується вимоги представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу провадити певні дії, то суд вважає дані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 53 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Суддя: