Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2015 року в м. Херсоні по вул. Червонопрапорній в районі пл. Ганібала відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої зіткнулися транспортні засоби Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_5, і BMW, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4 Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 21 травня 2015 року ОСОБА_5 визнано винною у ДТП. Внаслідок ДТП транспортному засобу позивача було завдано технічних ушкоджень, в зв'язку із чим розмір відновлювального ремонту становить 85313,20 грн.

Крім того, неправомірними діями ОСОБА_5 позивачу завдано моральної шкоди, яку остання оцінила у 6090 грн.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 просила позовні вимоги задовольнити та стягнути 85313,20 грн. матеріальної шкоди, 800 грн. витрат за проведення експертного авто-товарознавчого дослідження, 6090 грн. відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди скасовано і ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 85 313,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 808,36 грн., а також 800 грн. витрат за проведення експертного дослідження. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з ОСОБА_5 на корсить ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 24 квітня 2015 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись по пл. Ганібала в м. Херсоні, порушила Правила дорожнього руху, та допустила зіткнення з транспортним засобом BMW, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 21 травня 2015 року визнана винною у скоєнні зазначеної ДТП ОСОБА_5 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Згідно страхового полісу № АС/8687394 від 25 квітня 2014 року ОСОБА_5 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто».

27 квітня 2015 року ОСОБА_5 повідомила Моторно (транспортного) страхове бюро України про страховий випадок, однак за повідомленням останнього ПАТ «УСК «Гарант-Авто» не є членом МТСБУ.

Обов'язковому страхуванню підлягає цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі 6-2808цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов правильного висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, в зв'язку із чим обґрунтовано скасував в цій частині судове рішення та ухвалив нове про стягнення матеріальної шкоди у сумі 85313,20 грн., яка підтверджується висновком експертного авто-товарознавчого дослідження від 29 квітня 2015 року, а також рахунками ТОВ «Центр Херсон» від 27 квітня 2014 року.

За таких обставин, доводи касаційної скарги, що непред'явлення вимоги до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди зі страховика є підставою для відмови в позові - є безпідставними.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає удушевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Судами встановлена вина відповідача у пошкодженні належного ОСОБА_4 автомобіля, що підтверджується постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КпАП України, і відповідно заподіяння моральних страждань, яку визначено у розмірі 2 000 грн. із врахуванням обставин у справі, характер, тривалість та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, істотність вимушених змін у її житті, ступінь вини відповідача, а також вимог розумності і справедливості.

За таких обставин, місцевий та апеляційний суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди частково.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду першої інстанцій в нескасованій частині та апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 грудня 2015 року в нескасованій рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук