АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

03 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 05 травня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,виконавчого комітету Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання шлюбу не укладеним та визнання права власності в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом. Зазначала ,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її донька - ОСОБА_3,який за життя належала квартира АДРЕСА_1. При зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадщини,вона дізналася,що із заявою про прийняття спадщини після її доньки також звернувся ОСОБА_1,який вказав себе чоловіком померлої. Посилаючись на те,що її донька ніколи не перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 і не могла за тяжким станом свого здоров'я бути присутньою при реєстрації шлюбу з ним 15.03.2012 року за 2 тижня до своєї смерті, тим більше в сільській раді Макарівського району Київської області, далеко від місця її знаходження, просила визнати шлюб між її померлою донькою та відповідачем не укладеним,та розподілити спадкове майно між нею та ОСОБА_1

05.05.20116 року ОСОБА_4,діючи від імені позивачки, подав заяву про уточнення позовних вимог і просив визнати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не укладеним та визнати за позивачкою право власності на усе спадкове майно, як спадкоємицею першої черги за законом.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 05 травня 2016 року позов задоволено . Визнано шлюб, який був зареєстрований 15.03.2012 року виконавчим комітетом Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області між ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_1, про що було зроблено актовий запис №1 - неукладеним.

Визнано за ОСОБА_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої доньки ОСОБА_3

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.Посилається на незаконність судового рішення,порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту з'ясування обставин,що мають значення для справи та помилковість висновків суду. Зазначає,що суд безпідставно не урахував,що при реєстрації його та ОСОБА_3 шлюбу в Маковищенській сільській раді Макарівського району Київської області,куда він на її прохання привіз власному автомобілі,ними були вчинені підписи на необхідних документах, які вона підписала добровільно й таке нічим не спростовано,а отже у суду не було підстав для задоволення позову. Крім того,суд не урахував,що він з померлою до реєстрації шлюбу тривалий час перебували в цивільному шлюбі під час якого і була придбана квартира на ім'я померлої.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5, який є представником відповідача ОСОБА_1, апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній. Просив також звернути увагу на те,що судове засідання та ухвалення судового рішення відбулося за відсутності сторін. В той же час невідомо яким чином була прийнята подана в цей день заява представника позивачки про уточнення позовних вимог,яка не подавалася через канцелярію суду і не могла бути поданою у судовому засіданні з огляду на те ,що позивач та його представник ,а також і відповідач не були присутніми у цьому судовому засіданні. Крім того,суд розглянувши цю заяву в день її написання 05.05.2016 року, без повідомлення про уточнення,а фактично про зміну позовних вимог, відповідача,що позбавило його можливості надати свої заперечення за новим позовом, порушив гарантовані законом права останнього.

Позивачка та її представник за довіреністю - ОСОБА_6 апеляційну скаргу просили відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановленим те,що спадкодавець ОСОБА_3 у зв'язку із тяжким станом свого здоров'я не могла бути присутньою при реєстрації 15.03.2012 року її шлюбу з ОСОБА_1, а відтак цей шлюб слід визнати неукладеним, а за її матір'ю, яка є єдиною спадкоємицею за законом, слід визнати право власності на спадкову квартиру з огляду на те,що нотаріус відмовив у видачи свідоцтва про право власності за спадкуванням .

Колегія суддів з такими висновками суду в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно погодитися не може, оскільки вони зроблені із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин,що мають значення для справи та не доведені належними і допустимими доказами,що є підставою, відповідно до ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть та повторним свідоцтвом про смерть, виданими Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 04.09.2012 року .

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала.

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися позивачка ОСОБА_2,яка є матір'ю померлої та ОСОБА_1, як чоловік померлої.

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу 15.03.2012 року у виконавчому комітеті Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про що складено актовий запис №1.

На час вчинення актового запису ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала у АДРЕСА_2 з 25.11.2008 року ,а ОСОБА_1 - в АДРЕСА_1 - з 12.10.2006 року .

Позивачка ,звертаючись із даним позовом зазначала,що її донька ніколи не перебувала у зареєстрованому шлюбі і наміру його укласти не мала. Проживала своєї до смерті з нею та перебувала під її наглядом,оскільки потребувала сторонньої допомоги у зв'язку з прогресуванням тяжкої онкологічної хвороби. Останні два місяці їй спочатку двічі,а потім і тричі на день кололи наркотичні знеболюючі медичні препарати, вона не виходила з дому,була прикутою до ліжка і фізично не була спроможна за два тижні до смерті поїхати в інший район з Житомирскої до Київської області для реєстрації шлюбу.

Вказані обставини підтвердили допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8,які були подругами померлої і особисто у справі не зацікавлені.

Крім того, таке підтверджується випискою епікризу №1039 Коростенської районної лікарні згідно з яким померла ОСОБА_3. хворіла на рак молочної залози IV ступеню з метастазами в печінку, легені, з вираженим больовим синдромом;висновком комісії лікарів і листком призначень від 13.03.2012 року про призначення ОСОБА_3 наркотичних засобів Sol.Morphini 1% 1,0 два рази в день та передачею на станцію швидкої допомоги м. Коростень для виконання призначень в період з 13.03.2012 року по 13.04.2012 року; висновком і листком призначень від 22.03.2012 року про призначення ОСОБА_3 Sol. Omnoponi 2% 2,0 три рази в день та передачею на станцію швидкої допомоги м. Коростень для виконання призначень в період з 22.03.2012 року по 20.04.2012 року;витягом з журналу обліку та призначення наркотичних засобів в онкологічному кабінеті поліклінічного відділення ВЛ м.Коростень, повідомленнями Коростенської районної лікарні №129 від 02.03.2016 року та № 181 від 05.04.2016 року.

Колегія суддів погоджується з правовою оцінкою наданою цим доказам судом першої інстанції і вважає вірним висновок суду про те,що ОСОБА_3 не була присутньою при реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 і в силу положень ст.ст.34,48 СК України цей шлюб є неукладеним.

Разом із тим колегія суддів вважає висновок суду про визнання за позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1 таким ,що зроблений із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Як убачається з листа приватного нотаріуса Коростенького міського нотаріального округу Титюк Г.М. за №15/01-16 від 19.02.2015 року Титюк Г.М. на звернення ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 нотаріус повідомив,що видача такого свідоцтва призупинена у зв'язку із розслідуванням кримінальної справи. Зазначені нотаріальні дії позивачкою не оскаржувалися.

Постанова про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не приймалася і у неї існує можливість отримання такого свідоцтва.

Крім того, колегія суддів вважає такими,що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно порушення порядку прийняття заяви про уточнення позовних вимог від 05.05.2016 року ,яка по суті містить нову вимогу про визнання права власності на спадкове майно за позивачкою.

Колегія суддів погоджується з тим ,що прийняття зазначеної заяви про уточнення позовних вимог та її розгляд відбулися з порушенням норм ЦПК України. Прийнявши цю заяву та розглянувши її в той же день 05.05.2016 року з ухваленням судового рішення за новими позовними вимогами у відсутність сторін, без повідомлення про надходження такої заяви відповідача ,не надіславши йому її копії ,суд позбавив відповідача можливості надати свої пояснення або заперечення та відповідні докази на їх обґрунтування.

За викладених обставин,судове рішення в частині визнання за позивачкою права власності на спадкову квартиру є передчасним,рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 05 травня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту : У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,виконавчого комітету Маковищенської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 760/15104/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 13193 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.