Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5373/14-ц Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль»

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 травня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнювало (а.с. 59-60), та остаточно просило:

- звернути стягнення на предмет іпотеки - магазин непродовольчих товарів, літ «А», цегляний, загальною площею 112 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 і належить ОСОБА_3 в розмірі 75/100 частин на підставі свідоцтва про право власності від 26.05.2004 року та ОСОБА_2 в розмірі 25/100 частин на підставі договору про поділ спадкового майна від 13.09.2011 року, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з метою задоволення вимог Банку в сумі 24699,95 доларів США позичкової заборгованості за кредитним договором № Z012/110/372 від 21.05.2007 року та 2776 грн. 67 коп. судового збору;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2, як поручителя, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 24699,95 доларів США позичкової заборгованості за кредитним договором № Z012/110/372 від 21.05.2007 року.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 21.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (на даний час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № Z012/110/372, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у кредит 139000 доларів США на строк до 20.05.2014 року зі сплатою 12% річних. В забезпечення виконання даного договору в цей же день між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № Z012/110/372/1, а 22.05.2007 року між Банком і ОСОБА_3, ОСОБА_4 - договір іпотеки, предметом якого був магазин непродовольчих товарів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що стало відомо позивачу із запиту приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу №666/02-14 від 18.05.2011 року. Станом на 03.04.2014 року залишок боргу становить 24699 грн. 95 коп. (тіло кредиту), у зв'язку з чим Банк просив позов задовольнити.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення вимог Банку.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Встановлено, що 21.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (на даний час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № Z012/110/372, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у кредит 139000 доларів США на розвиток бізнесу, строком до 20.05.2014 року зі сплатою 12% річних (а.с. 5-8). Договором визначено, що повернення Кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів згідно з графіком погашення до цього договору.

Кошти за вказаним договором ОСОБА_4 отримав (а.с. 14).

Додатковою угодою до вищевказаного договору від 21.12.2007 року погоджено інший Графік повернення кредиту (а.с. 9).

У забезпечення виконання кредитного договору 21.05.2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № Z012/110/372/1 (а.с. 10-11), з п. 1.2. якого вбачається, що «Сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням Боржника - ОСОБА_2, які виникають з умов Кредитного договору № Z012/110/372 від 21.05.2007 року».

Згідно з п. 4.1. Договору, він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Також, порука припиняється, якщо Банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

22.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4, ОСОБА_3 (від імені якої діяла ОСОБА_3), укладено договір іпотеки, предметом якого був магазин непродовольчих товарів, літ «А», цегляний, загальною площею 112 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, та належав на праві власності:

- ОСОБА_3 в розмірі 75/100 частин на підставі свідоцтва про право власності від 26.05.2004 року;

- ОСОБА_4 в розмірі 25/100 частин на підставі свідоцтва про право власності від 26.05.2004 року (а.с. 12-13, 15).

Заставна вартість магазину визначена у договорі в сумі 1413297 грн.

Згідно п. 6.2. цього Договору право іпотеки припиняє чинність у разі: припинення основного зобов'язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, реалізації іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Крім того, згідно п. 8.5. Договору, іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення боргу ОСОБА_4 за кредитним договором на іншу особу.

03.02.2011 року ОСОБА_4 помер (а.с. 17). Спадщину після нього прийняли діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які 13.09.2011 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, кожний на ? частину майна, а саме на:

- вклади з відповідними відсотками та нарахованою комісією, що розміщені на рахунках в Житомирській обласній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль»: НОМЕР_1 на суму 10122 грн.; НОМЕР_2 на суму 373 грн. 12 коп.; НОМЕР_3 на суму 27,48 доларів США;

- 25/100 ідеальних частин магазину непродовольчих товарів по АДРЕСА_4, літ «А», загальною площею 112 кв.м. Згідно відомостей, викладених у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 01.06.2011 року за №30153537, вартість частини магазину непродовольчих товарів, який спадкується, становить 329996 грн. 77 коп.;

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,18 кв.м. Відповідно до відомостей, викладених у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 02.06.2011 року за №30171535, вартість квартири становить 31305грн., на момент смерті спадкодавця - 29790 грн. ;

- 17/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_5, загальною площею 91 кв.м. Згідно відомостей, викладених у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 07.06.2011 року за №30223553, вартість частини житлового будинку, яка спадкується, становить 9036 грн., на момент смерті спадкодавця - 8773 грн.

13.09.2011 року між спадкоємцями укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна (а.с. 18), відповідно до якого перейшло у власність:

- ОСОБА_2 - 25/100 ідеальних частин магазину непродовольчих товарів по АДРЕСА_4;

- ОСОБА_6: квартира АДРЕСА_1; 17/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_5; вклади з відповідними відсотками та нарахованою комісією, що розміщені на рахунках в Житомирській обласній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»: НОМЕР_1 на суму 10122 грн.; НОМЕР_2 на суму 373 грн. 12 коп.; НОМЕР_3 на суму 27,48 доларів США.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № Z012/110/803, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у кредит 60000 доларів США на споживчі потреби строком до 27.11.2014 року, зі сплатою 12,75% річних.

В цей же день між Банком та ОСОБА_4 укладено ще один кредитний договір № Z012/110/804, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 125000 доларів США на споживчі потреби строком до 27.11.2014 року, зі сплатою 13% річних.

В забезпечення виконання вищевказаних кредитних договорів, 28.11.2007 року між Банком та ОСОБА_2 були укладені договори поруки № Z012/110/803/1, № Z012/110/804/1, між Банком та ОСОБА_3 - договір поруки № Z012/110/803/3.

Також, в цей же день між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 укладено договір іпотеки в забезпечення виконання кредитних договорів № Z012/110/803 та № Z012/110/804 від 28.11.2007 року, за яким в іпотеку передано: магазин непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_4; квартира АДРЕСА_2; земельна ділянка площею 1100 кв.м. по АДРЕСА_6; земельна ділянка площею 737 кв.м. по АДРЕСА_6; земельна ділянка площею 909 кв.м. в с. Зарічани, Житомирського району і області.

11.08.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № Z012/110/334, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у кредит 182000 доларів США на споживчі цілі, строком до 10.08.2018 року включно, зі сплатою 16,4% річних.

В цей же день між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № Z012/110/334/2, відповідно до якого вона виступила поручителем по вищевказаному кредитному договору, а 12.08.2008 року - договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передала в іпотеку квартиру № 4, виведену з житлового фонду під магазин по АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,0225 га.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.07.2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання припиненими договорів поруки № Z012/110/334/2 від 11.08.2008 року та № Z012/110/803/3 від 28.11.2007 року, іпотеки від 12.08.2008 року і 28.11.2007 року, припинення обтяження нерухомого майна (а.с. 75-76).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06.11.2014 року скасовано рішення районного суду, ухвалено нове про визнання припиненими договорів поруки № Z012/110/334/2 від 11.08.2008 року та № Z012/110/803/3 від 28.11.2007 року. У задоволенні позову про припинення іпотеки від 28.11.2007 року відмовлено з інших підстав. У решті рішення залишено без змін (а.с. 77-78).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.01.2015 року відмовлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відкритті касаційного провадження за скаргою на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 06.11.2014 року (а.с. 93-94).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2014 року визнано припиненими з 03.02.2011 року:

-договір іпотеки, укладений 28.11.2007 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»;

-договір поруки № Z012/110/372/1 укладений 21.05.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»;

-договір поруки № Z012/110/803/1 укладений 28.11.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також, припинено обтяження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 та передано в іпотеку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно договору іпотеки від 28.11.2007 року. Даним рішенням встановлено, що про смерть позичальника спадкоємці повідомили Банк відразу після його смерті (а.с. 70-71).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16.10.2014 року скасовано рішення районного суду, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 72-74).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2015 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16.10.2014 року скасовано, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2014 року залишено в силі (а.с. 90-92).

Ухвалою Верховного Суду України від 06.07.2015 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у допуску до провадження про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2015 року (а.с. 164-165).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2015 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та з метою погашення заборгованості за кредитним договором № Z012/110/334 від 21.05.2007 року в сумі 145473 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0, 0225 га. (а.с. 183-185).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.12.2015 року скасовано рішення районного суду в частині задоволених вимог, ухвалене нове про відмову у позові (а.с. 166-168).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.07.2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, та припинено зобов'язання за кредитними договорами, укладеними між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 № Z012/110/334 від 11.08.2008 року та № Z012/110/372 від 21.05.2007 року (а.с. 125-128).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 28.10.2015 року вищевказане рішення скасовано в частині задоволених вимог ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні вказаних вимог. У решті рішення залишено без змін (а.с. 129-134). Даним рішенням було встановлено, що Банк звернувся з вимогою (претензією) до спадкоємців майна позичальника 20.02.2014 року, у якій просив задовольнити вимогу кредитора в повному обсязі шляхом здійснення одноразового платежу у строк до 02.03.2014 року за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007 року та № Z012/110/334 від 11.08.2008 року в загальному розмірі 183554,62 дол. США (а.с. 133).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, якій не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч. 2, 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що 18.05.2011 року приватний нотаріус Сєтак В.Я. повідомив Житомирську обласну дирекцію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про смерть ОСОБА_4 та відкриття спадкової справи (а.с. 16). Даний лист Банк отримав 19.05.2011 року.

Також, Банк подав до суду копію «ВИМОГИ (претензії) про обов'язок спадкодавця» від 14.02.2012 року, направленої на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, в якій позивач просив задовольнити вимогу кредитора в повному обсязі шляхом здійснення одноразового платежу за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007 року та № Z012/110/334 від 11.08.2008 року в загальному розмірі 215364,86 дол. США (а.с. 162). Даних про те, що вказана вимога вручена ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 суду не надано.

Отже, Банком пропущено шестимісячний строк для пред'явлення вимог до спадкоємців боржника, передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, який не підлягає поновленню, внаслідок чого основне зобов'язання за кредитним договором № Z012/110/372 від 21.05.2007 року є припиненим, а відтак припиненим є договір поруки та іпотеки, що є предметом судового розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» під іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Згідно із ч. 5 ст. 3 вказаного Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Іпотека є окремим видом застави (ч.1 ст.575 ЦК України), а тому на зазначені правовідносини розповсюджуються вимоги ст.523 ЦК України.

У п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).

Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна.

З урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Встановлено, що станом на день смерті позичальника поточна заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, в тому числі і за договором № Z012/110/372, була відсутня, що підтверджується матеріалами справи, чисельними судовими рішеннями та поясненнями сторін.

Оскільки ОСОБА_3 не є боржником за вищевказаним кредитним договором та спадкоємцем майна ОСОБА_4, не погоджується забезпечувати виконання зобов'язання іншим боржником, тому зобов'язання за договором іпотеки є припиненим з дня смерті позичальника. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого позову, та правильно відмовив у його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді