ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/565/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про стягнення суми заборгованості за аліментами та пені,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03.07.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, 3 особа - Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про стягнення суми заборгованості за аліментами та пені.

Позивачка зазначала, що рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2008 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.08.2008 року і до повноліття дитини; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.07.2013 року відповідача ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, у зв»язку з чим прізвище дитини було змінено з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

Оскільки станом на 01.01.2016 року заборгованість за несплаченими аліментами згідно розрахунку державного виконавця становить 22190,40 грн., розмір пені за прострочення сплати аліментів згідно розрахунку позивачки відповідно до положень ст.196 ч.1 СК України складає 302901,90 грн.; суми заборгованості за аліментами та пені відповідач добровільно не сплачує, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 уточнені (збільшені) позовні вимоги (в редакції від 22.01.2016 року) підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, до матеріалів справи надав письмові пояснення (а.с.53-55), відповідно до яких просив застосувати положення ст.551 ЦК України та визначити розмір неустойки (пені) у відповідності до розміру заборгованості за аліментами, посилаючись на те, що з листопада 2012 року по липень 2014 року він перебував в місцях позбавлення волі, про що позивачці було відомо, але виконавчий лист до установи не надходив, тобто несплата аліментів відбувалась не з його вини, у 2010-2011 роках він частково сплачував аліменти - грошові кошти відправляв поштовими переказами на ім»я позивачки, він погоджується повністю погасити заборгованість за аліментами згідно розрахунку, тощо.

Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своєю заявою від 25.02.2016 року просили справу розглядати без участі державного виконавця (а.с.93-94).

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки - ОСОБА_5 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.02.2005 року по 30.08.2011 року (а.с.12); рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2008 року ОСОБА_3 (відповідач) був зобов»язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 (позивачки) на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.08.2008 року і до повноліття дитини (а.с.10, 15).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.07.2013 року відповідача ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, у зв»язку з чим прізвище дитини було змінено з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» (а.с.11-14, 15).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 11.02.2016 року за період з серпня 2008 року по 31.01.2016 року Відділу державної виконавчої служби Дарницького району м. Києва сума заборгованості відповідача ОСОБА_3 за аліментами становить 22190 грн. 40 коп. (а.с.16-18, 22-23, 95).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

Отже, згідно розрахунку заборгованості державного виконавця загальна сума заборгованості за аліментами відповідача станом на 31.01.2016 року становить 22190,40 грн., яка не оспорюється відповідачем, відповідно - відповідачем визнано позовні вимоги позивачки в цій частині позову.

Згідно ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов?язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно наданого позивачкою ОСОБА_2 розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відповідачем, розмір пені за період з вересня 2008 року по січень 2016 року становить 302901,90 грн. (а.с.2-5, 56).

Як вбачається з копії довідки про звільнення, відповідач ОСОБА_3 в період з листопада 2012 року по липень 2014 року відбував покарання в місцях позбавлення волі (а.с.46-47); при цьому, позивачка не заперечує про те, що цей факт їй був відомий, виконавчий лист про стягнення аліментів на виконання до відповідної установи не направлявся, відповідно будь-яких утримань з відповідача, який залучався до праці, не проводилося; позивачка раніше до суду з аналогічними вимогами в частині стягнення неустойки (пені) не зверталась.

Згідно положень ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» - із заробітної плати засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, відрахування здійснюються з усієї суми заробітної плати без урахування відрахувань витрат, пов»язаних з їх утриманням у таких закладах.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню з урахуванням зменшення розміру неустойки - в частині суми 20000,00 грн., яка визнана відповідачем, станом на 01.01.2016 року; в решті позову має бути відмовлено.

Згідно ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 197 ч.2 ЦПК України, на підставі ч.4 ст.194, ч.1 та ч.2 ст.196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) заборгованість за аліментами на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 22190 грн. 40 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01.01.2016 року в сумі 20000,00 грн., а всього 42190 (сорок дві тисячі сто дев»яносто) грн. 40 коп.; в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.