Справа № 530/851/16-ц
Номер провадження 2-о/530/53/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Должко С.Р., при секретарі Бедюх Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересована особа Зіньківський РС УДМС України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання в України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1 просить суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення паспорта, громадянина України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народилась 10 серпня 1969 року в с. Калініна, Янгіюльського району, Ташкентської області, Узбецької PCP (а.с. 5). 28 квітня 1987 року в ВВС Янгіюльського райвиконкому Ташкентської області вона отримала паспорт громадянина СРСР серії ХІІ-ЮС№ 556303 (а.с.6-8).

Проживала в Узбекистані, однак, на початку 1991 року, через загострення там соціально-політичної обстановки, ОСОБА_1 вимушена була терміново залишити місце проживання. Так вона потрапила до України і з січня 1991 року постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, де вже проживали її знайомі, також турки, які виїхали з Узбекистану раніше. З того часу постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виписана з попереднього місця проживання по запиту лише 14 травня 1996 року. Паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року не міняла, напис «громадянин України» проставлено в ньому не було.

Паспорт громадянина України ОСОБА_1 не одержала своєчасно через правову необізнаність. Сама не знала, що згідно закону є громадянкою України, ніхто їй не пояснив. Коли зверталась до міграційної служби то не повідомляла з якого часу постійно проживає в Україні, не знала, що це має значення, і її ніхто конкретно не питав.

У 2009 вперше, а 6 жовтня 2014 - після досягнення сорокап»ятирічного віку, їй видано посвідку на постійне проживання в Україні як особі без громадянства (а.с.11).

Після розпаду СРСР громадянства іншої країни вона не набувала, оскільки з січня 1991 року постійно проживала в Україні (а.с.12).

17 січня 1997 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з громадянином України ОСОБА_2 Кушалієвичем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1, і змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.9).

Після розірвання 17 січня 2011 року шлюбу прізвище не змінювала (а.с.10).

Зіньківським РС УДМС України в Полтавській області заявниці відмовлено у видачі паспорта громадянина України (а.с.13).

Згідно ст. 256 ЦІІК України факти які мають юридичне значення встановлюються судом. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, факти, які породжують право особи на набуття громадянства України.

Для встановлення факту належності до громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживанняна території України станом на 24 серпня 1991 року (проголошення незалежності України); постійного проживання станом на 13 листопада 1991 року (набрання чинності Законом України «Про громадянство України»),

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для підтвердження належності до громадянства України, згідно з п. 1), 2) ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України», в яких зазначено, що громадянами України є: - усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; - особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Громадянство України згідно з п. 2) ч. 1 ст. 6 Закону набувається за територіальним походженням. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, особа, яка народилися або постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства, реєструється громадянином України.

Заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України в 1991 році, в тому числі станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 з метою отримання паспорта громадянина України.

Заслухавши пояснення заявника,та представника заявника, які підтвердилаи свої вимоги, представника заінтересованої особи, який підтримав вимоги заявника, свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили факт постійного проживання заявниці в с.Довжик, Зіньківського району Полтавської області з січня 1991 року та дослідивши матеріали справи суд знаходить, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15,30,62, 212, 273,275 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Зіньківський РС УДМС України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання в України задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 Узбецької РСР, мешканка с.Довжик, вул..Світова, 8, Зіньківського району, Полтавської області на території України, із січня 1991 року по даний час, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_7