Справа № 2/593/291/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Біщівської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, і хоч згідно закону вона є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям зазначеного майна, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання представник позивачки не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує, просить їх задоволити.

Представник Біщівської сільської ради Бережанського району у судове засідання також не з"явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги письмові заяви представників сторін та дослідивши представлені ними письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного йомумайна слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме, Цивільним кодексом Української РСР. А так як матір позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, то питання про спадкування належного їймайна слід вирішувати, керуючись нині діючим Цивільним кодексом України.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка на день відкриття спадщини проживала в АДРЕСА_1. Цей двір відносився до суспільної групи колгоспного двору, членами якого були: батьки позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_4, позивачка, її чоловік ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_6, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/5 частині будинковолодіння.

Цей факт підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, виданим виконавчим комітетом Бережанської районної ради 24 липня 1990 року, довідкою № 179, виданою 1 квітня 2016 року Біщівською сільською радою, інформаційною довідкою за №108, виданою 7 червня 2016 року Бережанським ОК МБТІ та технічним паспортом, що був виготовлений 3 червня 2016 року Бережанським ОК МБТІ на садибний житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Оглянуте у судовому засіданні свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 свідчить про те, що позивачка є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4; а свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 свідчить про те, що позивачка після реєстрації шлюбу своє родове прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище свого чоловіка -ОСОБА_1.

Із свідоцтв про смерть видно, що батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а матір позивачки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1. А так як ні батько, ні матір позивачки не розпорядилися належним їм майном, то саме позивачка за законом є єдиним його спадкоємцем.

Із поданої до суду позовної заяви видно, що після смерті батька позивачки ОСОБА_2 її матір відмовилася від прийняття спадщини про що подала письмову заяву у держнотконтору, позивачка же прийняла спадщину та переоформила на себе належну батькові земельну ділянку. Потім після смерті матері позивачка, як спадкоємиця першої черги, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного майна не мала можливості переофрмити спадщину на себе.

Вищевказані факти підтверджуються довідкою Біщівської сільської ради, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 911 від 24 червня 2016 року та письмовими повідомленнями Бережанської держнотконтори за №1011/01-14 та 1012/02-14 від 12 липня 2016 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка згідно закону є єдиним спадкоємцем вищевказаного спадкового майна, і хоч фактично вона прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцям зазначеного майна, не мала можливості офіційно переоформити спадщину на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її батьків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР та ст. ст. 1217, 1220, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

- на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться на АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

- на 1/5 частину житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться на АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.