Справа № 353/923/16-ц
Провадження № 2/353/484/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_2, заступника начальника відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_3, головного спеціаліста відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_4, директора Підвербцівського навчально-виховного закладу (Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад) ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та визнання нечинним наказу, -

в с т а н о в и в:

02.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_2, заступника начальника відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_3, головного спеціаліста відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_4, директора Підвербцівського навчально-виховного закладу (Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад) ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій відповідачів щодо винесення доповідних записок стосовно вчителя історії Підвербцівського НВК ОСОБА_1 та ініціювання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани та визнання нечинним наказу № 2-05/319 від 29.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вищевказаного позову визначено суддю Луковкіну У.Ю., про що свідчить протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02.11.2016 року

Пункт 4 ч. 1 ст. 20 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

За наявності підстав, зазначених у ст.ст. 20, 21, 22 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст. 8 ЦПК України - суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на імя Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з критеріїв етичних принципів поведінки судді, визначених у «Бангалорських принципах поведінки суддів», схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, є критерій обєктивності, згідно з яким суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не представляється можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Самовідвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і обєктивності та неупередженості розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бочан проти України» від 03.05.2007 року зазначає, що "безсторонність", у сенсі ч.1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до субєктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та обєктивного критерію, тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (це також зазначено у рішеннях «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria) від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland) від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до обєктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому звязку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Також згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді.

Тому, з урахуванням викладеного, з метою виключення будь-яких підстав та мотивів для сумніву в обєктивності та неупередженості головуючого у справі судді, прихожу до переконання щодо неможливості своєї участі у розгляді даної справи та заявляю самовідвід, оскільки уже протягом тривалого часу перебуваю у дружніх стосунках ОСОБА_3, який є одним з відповідачів по справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, Кодексом суддівської етики, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 11-1, 20, 23-25, 208-209 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_2, заступника начальника відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_3, головного спеціаліста відділу освіти Тлумацької районної державної адміністрації ОСОБА_4, директора Підвербцівського навчально-виховного закладу (Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад) ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та визнання нечинним наказу.

Справу передати для визначення автоматизованою системою документообігу суду іншого судді для розгляду справи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя У.Ю.Луковкіна