Справа № 199/2611/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.11.1998 року.

Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Дніпропетровську, актовий запис № 924. Від шлюбу дітей не мають.

Подружні стосунки між ними припинені з березня 2011 року після того, як відповідач продала будинок, у якому вони спільно проживали, та запропонувала йому піти у свою однокімнатну квартиру. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, сімейні стосунки фактично припинені з цього часу, шлюбні відносини повязують їх формально. Тому просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Остання не заперечувала, що з березня 2011 року після продажу будинку, в якому вони проживали з позивачем, припинились їх шлюбні відносини. Вона пішла проживати до свого сина, а позивач у свою однокімнатну квартиру. Спільне господарство між ними не ведеться. Проте, позивач заборгував їй гроші, тому вона не бажає розривати шлюбні відносини.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.11.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Дніпропетровську між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 924 (а.с. 35).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2011 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе, оскільки сторони вже тривалий час проживають окремо, не поєднані спільним побутом, подружні стосунки повязують їх формально. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, зареєстрований 27.11.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Дніпропетровську, актовий запис № 924 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот пятдесят однієї) грн.. 20 коп.

Копію рішення направити до Ленінського відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Бєльченко