Справа № 758/6343/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретарів - Циби О.В., Прокопенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення від права на спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 з урахуванням збільшення позовних вимог, просили суд усунути рідного брата позивача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом та визнати за позивачем право власності на вищевказану квартиру в цілому. Пояснили, що після смерті матері відкрилась спадщина, але нотаріусом йому відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану квартиру. Крім того, в порушення обов'язку встановленого ч. 1 ст. 203 СК України, відповідач про матір, яка перебувала в безпорадному стані, викликаному тяжкою хворобою, не турбувався, кошти на її утримування не надавав та взагалі стосунків з матір'ю не підтримував до її смерті, у зв'язку з чим не має права на спадкування після смерті матері.

Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом. Пояснив суду, що після рішення суду про зняття його з реєстраційного обліку зі спірної квартири, з 2002 року, вони з матір»ю не спілкувались, він образився, не підтримували стосунків, навіть по телефону не дзвонили, він не знав, що матір останні два роки хворіла, була прикута до ліжка та потребувала стороннього догляду. Тому вважає, що умисно від обов'язку щодо утримання матері не ухилявся, але і не цікавився станом здоров»я спадкодавця. На даний час він зареєстрований в квартирі своєї дружини у м. Мелітополі. Крім того, з 2005року з братом також не спілкувались.

Представник 3-ї особи ГУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2013 року (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3, що належала на праві власності померлій, про що свідчить дублікат свідоцтва про право власності від 26.10.2004 р. (а.с. 52) та інформаційна довідка Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2014 №56295 від 04.04.2014 р. (а.с. 10).

Спадкоємцями першої черги за законом після померлої ОСОБА_3 є її діти : ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 43, 47).

ОСОБА_3 є власницею квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданного 26.10.2004р.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований в спірній квартирі з 12.09.2006р. ( а.с.42 зворот).

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25.05.2004р. за позовом ОСОБА_3 визнано такими, що втратили право користування вказаною квартирою та забов»язано ВГІРФО Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві скасувати реєстрацію ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ( а.с. 79).

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №47/2014 Третьої київської державної нотаріальної контори щодо майна померлої ОСОБА_3, відповідачем 26.03.2014 р. (а.с. 40, зворот), а позивачем 28.03.2014 р. (а.с. 46, зворот) подані заяви до про прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця.

19.12.2014 р. завідувачем Третьої Київської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5, яка належала померлій ОСОБА_3, оскільки правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру відсутній, а на наданому дублікаті свідоцтва про право власності (серії НОМЕР_2), виданому Відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва 07.10.2014 р. відсутні державна реєстрація (а.с. 53).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у том числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ч. 3 та ч. 5 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що померла потребувала сторонньої допомоги, оскільки хворіла, що підтверджується довідкою Клінічної лікарні №15 Подільського району м. Києва №101 від 02.02.2016 р. З вказаної довідки вбачається, що громадянка ОСОБА_3, перебувала на лікуванні в терапевтичному відділенні №2 в період з 08 по 23 жовтня 2012 року з діагнозом : ІХС, дифузний склероз коронарних судин, аорти, гітертонічна хвороба ІІ ст., застійні явища в легенях, вторинна анемія середньої тяжкості (а.с. 105).

Крім того, з довідки Київської міської клінічної лікарні №8 від ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_3 є атеросклеротична гангрена обох нижніх кінцівок (а.с. 41, зворот).

Отже, спадкодавець хворіла на тяжку хворобу, була прикута до ліжка, та потребувала стороннього догляду. Оскільки позивач ОСОБА_1проживав з матір»ю, то він і здійснював цей догляд. Ці обставини також підтвердили свідки.

Свідок ОСОБА_6, яка є сусідкою позивача з 1989 р., пояснила, що почала спілкуватись з матір'ю позивача за п'ять років до смерті останньої, яка проживала в одній квартирі разом із сином ОСОБА_1 Померла часто перебувала в лікарні, оскільки мала захворювання з діагнозом гангрена обох ніг, які були усі в ранах, у зв'язку з чим не могла самостійно ходити та потребувала сторонньої допомоги. Син ОСОБА_7 піклувався про матір, носив її до вбиральні, матеріально утримував останню, хоча сім'я не жила в достатку. Відповідача ОСОБА_8 ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що є товаришем ОСОБА_1 останніх дес'ять років. ОСОБА_7 проживав із матір'ю, доглядав за нею, оскільки вона останні два роки до смерті постійно тяжко хворіла, потребувала постійної сторонньої допомоги. Вказаній сім'ї свідок періодично допомагав, перевозив ОСОБА_3 до лікарні на своєму автомобілі , купував лікарські препарати. Бував у ОСОБА_1 вдома періодично, два рази на місяць, мати якого перебувала в лежачому стані. До смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_8 до матері не приїздив, матеріальної допомоги не надавав.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що після того, як мати зняла ОСОБА_2 з реєстраційного обліку з квартири, він не мав бажання спілкуватись з нею, а не допомагав, оскільки не знав про її стан здоров»я.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що знає сім»ю ОСОБА_3 з дитинства, товаришували з ними. Йому відомо, що ОСОБА_3 на підставі рішення суду зняла з реєстраційного обліку ОСОБА_2, оскільки матеріально тяжко було сплачувати за комунальні послуги. До цього часу ОСОБА_2 не ухилявся від своїх обов»язків щодо матері. В подальшому мати приватизувала квартиру на себе. Після того ОСОБА_2 переїхав зі своєю сім»єю в м.Мелітополь. Як часто вони між собою спілкувались свідку невідомо. Він зробив висновок про те, що ОСОБА_2 в добрих стосунках з матір»ю з того, що на його запитання про ОСОБА_2, вона відповіла, що з ним все добре. Але особисто свідок з ОСОБА_2 до смерті ОСОБА_3 не спілкувався.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у безпорадному стані, що зумовлений похилим віком та тяжкою хворобою, внаслідок чого вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивач ОСОБА_1 тривалий час опікувався, матеріально забезпечував та надавав допомогу спадкодавцеві. Відповідач не допомагав, не цікавився станом здоров»я матері, хоча нічого йому не перешкоджало цьому. А образа на матір, що стала підставою для припинення спілкування з нею з 2004року, не може вважатись поважною причиною для утримання від обов'язку надання допомоги спадкодавцю.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження обставин, за якими ним надавалась матеріальна або інша допомога на утримання та догляд ОСОБА_3 Навіть на похоронах матері він не був присутній.

Тобто в даному випадку ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, яка потребувала допомоги, полягає в її умисній бездіяльності.

Як на підставі заперечень відповідач посилався на ті обставини, що за життя матір'ю не було пред'явлено позову до нього про стягнення аліментів на її утримання. Проте, непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування.

На підставі наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмови в зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, якому нотаріусом не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Керуючись ст.ст. 1224, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення від права на спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру АДРЕСА_4.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1376,67 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун