Справа 237/2235/16-ц
Провадження 2/237/867/16
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2016 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на вивезення неповнолітньої дитини за кордон,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про надання дозволу на вивезення неповнолітньої дитини за кордон.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбних відносинах. Мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач матеріально та належним чином піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В даний час дитина перебуває на її повному утримання, вона займається її вихованням одна, так як відповідач батько дитини, не бере ніякої участі у його вихованні, утриманні та навчанні. В теперішній час у позивача є намір поїхати із сином за кордон з метою оздоровлення дитини та відвідати своїх рідних, які мешкають на непідконтрольній Україні території. Однак, відповідач безпідставно відмовляється надати нотаріальну згоду на виїзд дитини. При цьому, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали його відмову, не надає. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам їх дитини та не сприяє всебічному та гармонічному розвитку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги пітримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім

випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього

громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі

рішення суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 10.02.2004 року народився ОСОБА_3, батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Оскільки батько життям дитини не цікавиться, не приймає участі в її вихованні, дитина перебуває на утримання матері, суд вважає можливим надати дозвіл на вивезення неповнолітньої дитини за кордон без згоди її батька.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на вивезення неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на непідконтрольну Україні територію та вїзд до України без нотаріальної згоди його батька ОСОБА_2 у супроводі його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Марїнський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Допустити негайне виконання рішення в частині виїзду дитини на непідконтрольну України територію.

Суддя С.М.Ліпчанський

Дата документу 29.06.2016