Справа № 606/1462/16-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Бойка І.І.,

при секретарі Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Теребовлі цивільну справу за позовом кредитної спілки «Калина» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач кредитна спілка «Калина» звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просить стягнути із них солідарно заборгованість за кредитним договором від 28.12.2015 року № 0504023 в розмірі 6816.78 грн., з яких 4959.68 грн. - неповернутий кредит, 1587.10 грн. - нараховані проценти на суму кредиту, 270 грн. нараховані інфляційні витрати, а також судові витрати.

Представник позивача просить позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення їм поштових відправлень (судових повісток), однак повторно до суду не зявились і не повідомили про причини своєї неявки.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

28.12.2015 року між кредитною спілкою «Калина» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0504023 (надалі кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого зазначена спілка надала останній кредитні кошти в розмірі 5000 грн. з терміном повернення по 28.12.2016 року із сплатою 32 відсотків річних.

Згідно з п.3.2.2, 4.2 кредитного договору ОСОБА_1 взяла на себе обов»язки повертати одержаний кредит, сплачувати позивачеві проценти за користування, відповідно до графіку розрахунків, який є невід»ємною частиною договору.

Для забезпечення виконання зобов»язань, що випливають із кредитного договору, між КС «Калина» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 28.12.2015 року № ДП-054023/1, відповідно до п.2.1, 4.1 якого поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 5000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, а також інфляційних витрат, пені, штрафів, додаткових відсотків, якщо такі будуть нараховані, у тому ж обсязі, що і боржник.

Аналогічно, між КС «Калина» та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 28.12.2015 року № ДП-054023/2, відповідно до п.2.1, 4.1 якого поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 5000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, а також інфляційних витрат, пені, штрафів, додаткових відсотків, якщо такі будуть нараховані, у тому ж обсязі, що і боржник.

10 травня 2016 року позивачем відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 надіслано листи попередження про необхідність погашення заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 за кредитним договором від 28.12.2015 року № 0504023, однак вказані поручителі заборгованості за вказаним договором не погасили.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Верховний суд України у своїй постанові від 11 листопада 2015 року №6-511цс15 зазначив, що «Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає кілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука). Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не має права пред'явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором».

У судовому засіданні зясовано, що у терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобов»язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 6816.78 грн.

На день звернення позивача до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 6816.78 грн., з яких 4959.68 грн. - неповернутий кредит, 1587.10 грн. - нараховані проценти на суму кредиту, 270 грн. нараховані інфляційні витрати.

Добровільно повернути зазначену суму боргу за кредитним договором відповідачі не бажають.

Таким чином, аналізуючи докази у справі, суд вважає, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушені права кредитної спілки «Калина», які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 179, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.551, 554, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов кредитної спілки «Калина» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно в користь кредитної спілки «Калина» заборгованість за кредитним договором від 28.12.2015 року № 0504023 в розмірі 6816.78 грн.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно в користь кредитної спілки «Калина» заборгованість за кредитним договором від 28.12.2015 року № 0504023 в розмірі 6816.78 грн.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Калина» з кожного по 459.33 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя