Справа № 202/2822/16-ц
Провадження № 2/202/1640/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Волошина Є.В.,

за участю секретаря - Величко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Тлумацького районного управління юстиції. В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 7984,94 грн. виконавчого збору та 92,72 грн. судових витрат на проведення виконавчих дій. З метою одержання інформації щодо виконавчого провадження та його закриття 04 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області та до Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції з проханням закрити виконавче провадження. У відповідь листами від 26 січня 2016 року №Г-19/01-28 та від 28 січня 2016 року №308/03-25 одержав інформацію, що боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця в судовому порядку. З постановами про стягнення з нього виконавчого збору скаржник не погоджується та вважає їх незаконними, оскільки боржником ОСОБА_3, поручителем якого по кредитному договору був скаржник, самостійно та у встановлений законом строк погасив заборгованість за кредитним договором без вчинення примусових дій, тому скаржник просив скасувати постанову ВП №42108144 державного виконавця ВДВС Тлумацького районного управління юстиції від 04 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 7984, 94 грн.

В судове засідання заявник не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст.386 ЦПК України неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що 04 вересня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №202/30460/13-ц, виданого 04 жовтня 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 78959,81 грн. та 889,60 грн. судового збору.

З метою одержання інформації щодо виконавчого провадження та його закриття ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області та до Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції з проханням закрити виконавче провадження. У відповідь листами від 26 січня 2016 року №Г-19/01-28 та від 28 січня 2016 року №308/03-25 одержав інформацію, що боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця в судовому порядку.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, серед іншого, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, серед іншого, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.28 вищенаведеного Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, в силу ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно довідки від 05 червня 2015 року 150605/188, виданої головним бухгалтером Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_4, станом на дату видачі даної довідки ОСОБА_3 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Як встановлено судом, зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» виконані у повному обсязі, інші виконавчі документи, за якими скаржник є боржником відсутні. Іншими учасниками процесу не було надано суду доказів того, що заборгованість не погашена. Оцінюючи зібрані по даній справі докази суд вважає, що скарга підлягає задоволенню

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. У звязку з тим у суду є всі підстави для поновлення строку для звернення із даною скаргою до суду, оскільки, заявник не міг отримати копії довідок від ПАТ КБ «Приватбанк» про відсутність заборгованості ОСОБА_3 оскільки останній перебував за кордоном.

Оскільки при подачі скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір, суд приходить до висновку про стягнення з Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачені ним судові витрати в розмірі 551,20 грн.

КеруючисьЗаконом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 7, 10, 11, 14, 210, 386-388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції про скасування постанови задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання скарги на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції.

Скасувати постанову серії ВП №42108144 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції від 04 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) виконавчого збору у розмірі 7984 грн. 94 коп.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин