Справа № 362/2327/15-ц Головуючий у І інстанції Орда О. О.
Провадження № 22-ц/780/5781/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 46 14.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просила вселити її в квартиру АДРЕСА_1 та зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати їй користуватися квартирою АДРЕСА_1 та приміщеннями і побутовими спорудами а саме: підвалом "А". погрібом "Б", альтанкою "Г", вольєром "Д", вимощенням Г", колодязем "К" свердловиною "К-1", воротами "О" огорожою "О-2", хвірткою "О-3" шляхом надання ключів до вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 з забезпеченням вільного доступу до неї та забезпеченням вільного доступу до належних приміщень і побутових споруд а саме: підвалом "А". погрібом "Б", альтанкою "Г", вольєром "Д", вимощенням Г", колодязем "К" свердловиною "К-1", воротами "О" огорожою "О-2", хвірткою "О-3". Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року поділено житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі та визнано за ОСОБА_3 право власності для обслуговування окремої ізольованої квартири на наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими спорудами виділивши їй в натурі: 1-1 приміщення площею 10,5 кв.м вартістю 81 555,00 гривень, 1-2 приміщення площею 17,4 кв.м вартістю 47 506,00 гривень, 1-3 приміщення площею 4,4 кв.м вартістю 12 013,00 гривень, 1-4 приміщення площею 10,3 кв.м вартістю 28 122,00 гривень, 1-5 житлова кімната площею 9,5 кв.м вартістю 25 937,00 гривень, 1-6 житлова кімната площею 9,4 кв.м вартістю 25 664,00 гривень, 1-7 житлова кімната площею 30,8 кв.м вартістю 84 092,00 гривень, 1-8 кухня площею 16,4 кв.м вартістю 44 776, 00 гривень, веранда «а1» вартістю 14 114,00 гривень, ганок вартістю 2 451, 00 гривень, підвальний поверх: 1-12 комора площею 47,3 кв.м вартістю 115 226,00 гривень, по господарським будівлям та спорудам: «Д» Вольєр вартістю 11 764,00 гривень, «Б» Погріб з шийкою вартістю 49 398,00 гривень, «Г» Альтанка вартістю 24 468,00 гривень, «К» Колодязь питний вартістю 44 528,00 гривень, 1/2 частина К-1 свердловини вартістю 33 637,50 гривень, «О» ворота вартістю 8 832,00 гривень, «О-3»хвіртка вартістю 3 789,00 гривень, ? частина «О-2» огорожи вартістю 41 078,00 гривень, 1/2 частина вимощення вартістю 10 400,00 гривень, а разом вартістю 709 351,00 гривень, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2014 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року в частині поділу будинку скасоване та в цій частині прийнято було рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року скасоване, заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року залишено в силі. Маючи намір використовувати належну частину будинку для проживання, проведення ремонтно-будівельних робіт, облаштування земельної ділянки, неодноразово намагалася зайти до будинку, але виявилося що відповідач змінив замки, та на прохання надати ключі від вхідних дверей відповідач кожного разу відповідав грубою лайкою та погрозами розправи. 16 квітня 2015 року в черговий раз коли прийшла до будинку із метою домовитись із відповідачем про можливість отримання ключів від будинку та вселення, відповідач як і в попередні рази відмовився надати ключі від вхідних дверей будинку та погрожував стріляти зі зброї, в зв'язку з чим 17 квітня 2015 року вона звернулась із заявою до дільничого інспектора, який провів перевірку і висновку від 23 квітня 2015 року зазначив, що цей спір необхідно вирішувати у судовому порядку, а ОСОБА_2 визнає, що не пускає її до будинку, посилаючись на те, що спір відносно будинку розглядається в суді.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки він зазначив що це його житловий будинок і жодним чином позивач не довела що вона вклала гроші в будівництво спірного будинку а тому він не розуміє чого він повинен її пускати, на запитання суду відповідав дуже суперечливо що якщо вона з'явится то він її не пустить проживати в цій будинок, після чого також зазначив що не знає пустить чи не пустить.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими спорудами а саме: вольєром "Д", погрібом з шийкою -"Б", альтанкою "Г", колодязем пітним "К", 1/2 частиною К-1 свердловини, воротами "О", хвірткою "О-3", 1/2 частиною огорожі "О-2", 1/2 частиною вимощення, та зобов'язати надати ключі .

Вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апелянт подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції було встановлено, що заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та надвірних споруд в натурі про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, поділ її в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності для обслуговування окремої ізольованої квартири на наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими спорудами виділивши їй в натурі: 1-1 приміщення площею 10,5 кв.м вартістю 81 555,00 гривень, 1-2 приміщення площею 17,4 кв.м вартістю 47 506,00 гривень, 1-3 приміщення площею 4,4 кв.м вартістю 12 013,00 гривень, 1-4 приміщення площею 10,3 кв.м вартістю 28 122,00 гривень, 1-5 житлова кімната площею 9,5 кв.м вартістю 25 937,00 гривень, 1-6 житлова кімната площею 9,4 кв.м вартістю 25 664,00 гривень, 1-7 житлова кімната площею 30,8 кв.м вартістю 84 092,00 гривень, 1-8 кухня площею 16,4 кв.м вартістю 44 776, 00 гривень, веранда «а1» вартістю 14 114,00 гривень, ганок вартістю 2 451, 00 гривень, підвальний поверх: 1-12 комора площею 47,3 кв.м вартістю 115 226,00 гривень, по господарським будівлям та спорудам: «Д» Вольєр вартістю 11 764,00 гривень, «Б» Погріб з шийкою вартістю 49 398,00 гривень, «Г» Альтанка вартістю 24 468,00 гривень, «К» Колодязь питний вартістю 44 528,00 гривень, 1/2 частина К-1 свердловини вартістю 33 637,50 гривень, «О» ворота вартістю 8 832,00 гривень, «О-3»хвіртка вартістю 3 789,00 гривень, ? частина «О-2» огорожи вартістю 41 078,00 гривень, 1/2 частина вимощення вартістю 10 400,00 гривень, а разом вартістю 709 351,00 гривень. Визнано за ОСОБА_2 право власності для обслуговування окремої ізольованої квартири на наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими спорудами виділивши йому в натурі: 1-9 приміщення площею 61,6 кв.м вартістю 168 183,00 гривень, 1-10 житлова кімната 19,6 кв.м вартістю 53 513, 00 гривень, 1-11 житлова кімната 19,6 кв.м вартістю 53 513,00 гривень, підвальний поверх: І гараж площею 47,3 кв.м вартістю 115 226,00 гривень,оглядова яма вартістю 3 020,00 гривень, по господарським будівлям та спорудам: «В» баня вартістю 175 763,00 гривень, 1/2 частини К-1 свердловини вартістю 33 637,50 гривень, «О-1» ворота вартістю 11 988,00 гривень, ? частини «О-2» огорожа вартістю 41 078,00 гривень, 1/2 частина вимощення вартістю 10 400,00 гривень, а разом вартістю 666 322,00 гривень. Стягнутj з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 21 515 грн. в рахунок компенсації його частки у майні. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3 219,00 гривень та витрати на проведення в експертизі в розмірі 5925,48 гривень. Обов'язки по будівельним роботам в будинку для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями покладено на сторін за домовленістю на стадії виконання рішення суду. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення апеляційного суду Київської області від 8 вересня скасоване, заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2014 року залишено в силі.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.08.2015 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Опис об'єкта нерухомого майна: житловий будинок "А", підвал "підА", погріб "Б", альтанка "Г". вольєр "Д", вимощення "І", колодязь "К", свердловина "к-1", ворота "О", огорожа "О-2", хвіртка "О-3" (а.с. 90)

Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, в т.ч. порушення прав користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володінням.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до висновку по матеріалам перевірки від 23.04.2015 року ДІМ СДІМ Васильківського МВ (з обслуговування м. Василькова та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області мол. Лейтенанта міліції О.С Пархоменко "як пояснив ОСОБА_2, що між ним та гр. ОСОБА_3 існують неприязні відносини на грунті розподілу майна, та не впускає до будинку гр. ОСОБА_3 так як він належить йому та на даний час в них проводяться судові засідання відносно будинку».

Таким чином, відповідачем-апелянтом не доведена обґрунтованість а ні позову, а ні апеляційної скарги, підстав для скасування обґрунтованого та законного рішення суду першої інстанції, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України, колегія суддів не встановила, а також для постановлення нового рішення про відмову у позові також не має.

Таким чином докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду є обґрунтованим та доведеним, підстав для скасування, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України апелянтом не було наведено.

Таким чином, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального права, та підстави для його скасування відсутні. За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307 ,308 ,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: