Справа №216/6573/15-ц Провадження № 2/216/458/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мясоєдової О.М.,

за участі секретаря - Усік М.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»,

про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду25 серпня 2015 року з вищезазначеним позовом, під час судового засіданні уточнювала свої позовні вимоги. Свій уточнений позов, обґрунтовуючи тим, що Наказом № 420- к від 06.06.2014 року вона була прийнята на роботу до ПАТ Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі відповідач) на посаду головного бухгалтера Філії відповідача «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» з посадовим окладом згідно штатного розпису де працювала до 08 липня 2015 року.

08 липня 2015 року, після лікарняного, вона вийшла на роботу на підприємство, однак її вцей день та в наступні дні не було допущено до роботи. З 08. липня 2015 року по 30 липня 2015 року, з вини відповідача вона на підприємстві не працювала,оскільки до роботи не допускалася. Лише 30 липня 2015 року вона була викликана на підприємство для остаточного розрахунку з нею. В цей день вона дізналася про те, що вона звільнена. Однак з наказом про звільнення не була ознайомлена,та їй не було вручено трудова книжка,як того вимагає ст. 47 КЗпП України. З наказом про звільнення вона не ознайомлена по теперішній час ,та не отримала до цих пір трудову книжку.. Вона дізналася, що була звільнена за ст. 41 п.1 ч.1 КЗпП України,тобто за одноразове грубе порушення трудових обовязків,лише зі слів працівників підприємства. Вона вважає звільнення незаконним та таким що не відповідає дійсним обставинам.

Виходячи з вимог закону,звільнення за п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків є одним з заходів стягнення за порушення трудової дисципліни.

За весь час роботи на підприємстві відповідача працювала сумлінно з дотриманням своїх трудових обовязків та чинного законодавства, під час її роботи неодноразово проводилися перевірки державними фінансовими органами,однак порушень трудових обовязків в її роботі виявлено не було.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду , обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Її не було повідомлено про будь-яке порушення трудової дисципліни та трудових обовязків,від неї не було жодних письмових пояснень щодо порушення трудової дисципліни, не було видано наказу про стягнення та не було ознайомлена з ним під розписку,як того вимагає ст. 149 КЗпП України.

Про уявне «грубе порушення трудових обовязків вона дізналася лише при остаточному розрахунку з нею 30 липня 2015 року зі слів парцівників підприєсмства. Лише після цього вона зізналася про те ,що саме звільнення торкнулися колишнього директора філії «Криворізького хлібоприймального підприємства» та інших бухгалтерів та директорів Філії відповідача по всій території України та за той же самий проміжуток часу.

Відповідно до ст. 236 КЗП пП Украхни ри винесенні рішення про поновлення на роботі орган , який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного погулу.

Відповідно до п. 8 р.4 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затв. Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат,що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи проводиться шляхом множення середньоденного (годинного ) заробітку на число робочих днів /годин,а у випадках ,передбаченим чинним законодавством,календарних днів , які мають бути оплачені за середнім заробітком Середньоденна (годинна ) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців(календарні ) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ),а у випадках передбаченим чинним законодавством ,на число календарних днів за цей період. Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 08 липня 2015 року по 25 травня 2016 року, включно ,за винятком 6 робочих днів ( по 08 липня 2015 року у липні ) становить 226 днів, а саме у липні 2015 р- 17 робочих днів ; у серпні- 20 , у вересені -22 ,у жовтні 22 , у листопаді -21 ,у грудні -23, у січні 2016 року -19 , у лютому -21, у березні -22. у квітні -21 , у травні -18 ..

Згідно до розрахункових за другу половину червня 2015 року Філії ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Криворізьке КХП» за травень та червень 2015 року, її заробітна плата склала 9729 ,37 грн , з якої :

Травень 2015 р- 6886 , 25 грн.

Червень 2015р 2843 , 72 грн.

За правилами трудового розпорядку вона працює 8 годин на день. Таким чином кількість годин за травень та червень 2015 року,коли вона парцювала склала 223 години із розрахунку :

В травні 2015 р 143 години( з урахуванням святкових та вихідних )

В червні 2015 р 10 х 8= 80 годин ( це кількість днів , які вона працювала в червнї до часу перебування на лікарняному ) .

Розмір середньогодиннного заробітку становить 24 грн.38 коп. , із розрахунку 9729,97( грн..) : 223 (год) = 43 ,63 ( грн.)

Розмір середньоденного заробітку становить 349 грн.04 коп ,із розрахунку 43 , 63 (грн.) х 8 (год). = 349 , 04 (грн.)

Таким чином на 25 травня 2016 року розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 78 883 грн. 04.коп

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації вого життя.

Своїми потиправними діями, відповідач завдав їй душевних страждань у вигляді почуття несправедливості причинене незаконними та безпідставними діями відповідача. У звязку з незаконним звільненням її з роботи вона вимушена вести пошук нової роботи з метою забезпечення сімї та дитини. Вона відчуває постійний тягар необхідності обмежувати себе та своїх рідних в витратах сімї ,обмежувати себе в конштах ,які вона могла витрати ти на себе та своїх рідних, на необхідні ліки або інші необхідні засоби для її сімї. Моральну шкоду завдану протиправними діями відповідача вона оцінює у розмірі 20 тисяч гривень.

Відпвідно до ст. 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Враховуючи , що наказ про звільнення та трудову книхку вона не отримала по теперішній ас , а відповідно до ст. 233 КЗПП Украхни ,місячний строк для звернення до суду починає відраховуватись саме з дня отримання наказу про звільнення або з дня отримання трудової книжки , тому вважає що строк на звернення до суду не порушено. Вона просить визнати наказ ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»,

про звільнення її з роботи від 08 липня 2015 року за одноразове грубе порушення трудових обовязків п. 1ч.1 ст. 41 КЗпП України незаконним та зобовязати відповідача скасувати цей наказ. Поновити її на роботі у якості головного бухгалтера Філії «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», з 08 липня 2015 року. Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 липня 2015 року по день поновлення на роботі у звязку з незаконним звільненням , розрахунок якого( станом на 25 травня 2016 року )становить 78 883 гривні 04 копійки.

Стягнути з відповідача на її користь грошову суму у розмірі 20 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник на вимогах позову, в уточненому вигляді , наполягали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і суду надав заперечення, вказавши, що доводи , викладені Позивачем є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач порушив процесуальні строки подачі позовної заява до суду. Позовну заяву до суду було подано 27 серпня 2015 року.Позивача було звільнено 08 липня 2015 року.

Відповідно до статті 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в місячний термін із дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Звертаючись до суду, незаконно звільнений працівник подає позовну заяву.

Тобто 08 серпня 2015 року було граничним терміном подачі позовної заяви до суду.

Посилання Позивача в позовній заяві стосовно того, що їй стало відомо про її звільнення лише 30.07.2015 є безпідставними, оскільки 06.07.2015 р. Позивача повідомили про його звільнення на території філії.

Таким чином Позивач без поважних підстав порушив строки позовної давності при подачі позовної заяви до суду.

Позивач зазначає, що її було незаконно звільнено з посади головного бухгалтера філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізьке ХПП» за одноразове грубе порушення трудових обовязків відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Також Позивач зазначає, що їй не запропонували отримати трудову книжку та не провили розрахунок при звільненні.

Твердження Позивача про те, що її звільнили незаконно є безпідставними Підставою для звільнення була службова записка складена головним бухгалтером ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_5

Згідно службової записки враховуючи матеріали довідки перевірки фінансовою інспекцією фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП» Позивач допускав численні порушення, ведення бухгалтерського обліку та складання звітності, порушення трудового розпорядку, безвідповідальне відношення до посадових обовязків.

У період з 02.06.2015 по 06.07.2015 згідно доручення Премєр-міністра України на філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП» проводилась перевірка фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до Довідки Державної фінансової інспекції від 06.07.2015 р., (далі Довідка) на запити перевіряючого інспектора не було надано: накази про облікову політику; форма № 1 «Баланс», форма № 2 «Звіт про фінансовий результат», форма № 5 «примітки до фінансової звітності», форма 1Б «Звіт про фінансові результати і дебіторську і кредиторську заборгованість», Головні книги, оборотно-сальдові відомості по рахунках та субрахунках, а також інші фінансово-господарські документи, відсутність яких спричинила ускладнення проведення перевірки.

Проте, ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад входить до прямих посадових обовязків Позивача.

Крім того Ревізією в ході прервірки було встановлено, що філією недоотримано доходи від надання послуг по зберіганню зерна на загальну суму 56 241, 29 грн., що в свою чергу нанесло збитки філії.

Згідно Довідки порушення допущене головним бухгалтером ОСОБА_1, якою складалися та підписувалися акти-розрахунки виконаних робіт та акти звірки взаємних розрахунків.

Перевіркою встановлено, що головним бухгалтером ОСОБА_1, на підставі наказу директора, виконувалися обовязки касира при відсутності договору про повну матеріальну відповідальність, що не відповідає вимогам п. 4.7., 4.8. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2014 № 637.

В ході перевірки встановлено зайве відшкодування витрат на відрядження в межах України на загальну суму 348,67 грн (стор. 19 Довідки).

Встановлене порушення призвело до матеріальної шкоди філії на загальну суму 348,67 грн.

Порушення встановлено шляхом співставлення даних звітів про використання коштів наданих на відрядження або під звіт з підтверджуючими первинними документами.

Порушення допущено головним бухгалтером ОСОБА_1, якою підписані звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт.

Крім того в ході перевірки виявлено численні порушення, що стосуються фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП».

Позивачу було запропоновано надати пояснення стосовно фактів виявлених в Довідці, однак Позивач відмовився надавати будь-які пояснення про що був складений відповідний Акт про відмову надання письмового пояснення від 06.07.2015 р.

Вищезазначені порушення виявлені в ході перевірки, є прямим порушення посадових обовязків визначених в посадовій інструкції головного бухгалтера філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП».

Відповідно до п. 2. Посадової інструкції головний бухгалтер філії:

1. Забезпечує ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад, встановлених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", з урахуванням особливостей діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних.

2. Організує роботу бухгалтерської служби, контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій.

3. Вимагає від підрозділів, служб та працівників забезпечення неухильного дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

4. Вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну.

5. Забезпечує складання на основі даних бухгалтерського обліку фінансової звітності підприємства, підписання її та подання в установлені строки користувачам.

6. Здійснює заходи щодо надання повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух коштів підприємства.

7. Бере участь у підготовці та поданні інших видів періодичної звітності, які передбачають підпис головного бухгалтера, до органів вищого рівня у відповідності з нормативними актами, затвердженими формами та інструкціями.

8. За погодженням з власником (керівником) підприємства забезпечує перерахування податків та зборів, передбачених законодавством, проводить розрахунки з іншими кредиторами відповідно до договірних зобов'язань.

9. Здійснює контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів.

10. Бере участь у проведенні інвентаризаційної роботи на підприємстві, оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства.

11. Організує роботу з підготовки пропозицій для власника (керівника) підприємства щодо:

- визначення облікової політики підприємства, внесення змін до обраної облікової політики, вибору форми бухгалтерського обліку з урахуванням діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних;

- розроблення системи і форм внутрішньогосподарського (управлінського) обліку та правил документообігу, додаткової системи рахунків і регістрів аналітичного обліку, звітності і контролю господарських операцій;

- визначення прав працівників на підписання первинних та зведених облікових документів;

- вибору оптимальної структури бухгалтерської служби та чисельності її працівників, підвищення професійного рівня бухгалтерів, забезпечення їх довідковими матеріалами;

- поліпшення системи інформаційного забезпечення управління та шляхів проходження обробленої інформації до виконавців;

- впровадження автоматизованої системи оброблення даних бухгалтерського обліку з урахуванням особливостей діяльності підприємства чи удосконалення діючої;

- забезпечення збереження майна, раціонального та ефективного використання матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, залучення кредитів та їх погашення;

- виділення на окремий баланс філій, представництв, відділень та інших відокремлених підрозділів підприємства та включення їх показників до фінансової звітності підприємства.

12. Керує працівниками бухгалтерського обліку підприємства та розподіляє між ними посадові завдання та обов'язки.

Відповідно до п. 4 Посадової інструкції головний бухгалтер несе відповідальність:

1. За неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю.

2. За правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.

3. За завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Зважаючи на ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Пункт 1. ст. 41 КЗпП України, передбачає, що крім підстав, передбачених ст. 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, може бути розірвано у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи організації, всіх форм власності (філіалу представництва, відділення та іншого структурного підрозділу). При цьому одноразовим грубим порушенням трудових обовязків слід вважати винні протиправні дії (бездіяльність), які заподіяли чи могли заподіяти значну матеріальну шкоду роботодавцю, працівникам або суспільству.

Виходячи з вищенаведеного одноразовим грубим порушенням трудової дисципліни є неналежне ведення бухгалтерського обліку, що завдало матеріальної шкоди Товариству.

На основі зазначених вище документів за одноразове порушення трудової дисципліни, що завдавало матеріальної шкоди Товариству ОСОБА_1 було звільнено наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, службової записки головного бухгалтера ОСОБА_5, та акту про відмову від надання пояснень ОСОБА_1

Позивачу було запропоновано письмово ознайомитись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., та отримати розрахунок по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку.

Однак Позивач відмовився отримати розрахунок та ознайомлюватись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., про що був складений відповідний Акт від 08.07.2015 р. та повторно проінформований листом .

Також Позивачу було запропоновано отримати трудову книжку в приміщенні відділу кадрів Товариства, про що свідчить лист.

Доводимо до суду, що Позивач порушував правила внутрішнього розпорядку, а саме не зявлявся на робоче місце після закінчення лікарняного, що підтверджується самим лікарняним листом та табелем обліку робочого часу за липень 2015 р.

Тобто Позивач, окрім того, що допустив одноразове порушення трудової дисципліни, ще й порушував правила внутрішнього трудового розпорядку на філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП».

Таким чином, Позивач був звільнений на законних підставах і в вимушеному прогулі не перебуває, вимоги про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу вважаємо не доцільними.

Стосовно відшкодування моральної шкоди Позивачу зазначаємо наступне.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Також підставою для відшкодування моральної шкоди є належне доведення завдання такої шкоди, а саме моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих звязків або необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, чого Позивачем зроблено не було.

Тобто відсутні будь-які факти, які свідчать про завдання моральної шкоди Позивачу, тим більше зі сторони Відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене вважає, звільнення головного бухгалтера філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізьке ХПП» ОСОБА_1 законним, її вимоги щодо поновлення на роботі, виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.,просить відмовити ОСОБА_1 і І.О. в позові в повному обсязі.

Суд вислухавши позивача , її представників ,представника відповідача, свідків , дослідивши матеріали справи , вважає що в позові ОСОБА_1 має бути відмовлено за наступних підстав.

Позивач звернулася до суду про поновлення на роботі ,стягненя заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди 25.08.2015 року.

Відповідно до статті 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в місячний термін із дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Звертаючись до суду, незаконно звільнений працівник подає позовну заяву.

Тобто 08 серпня 2015 року було граничним терміном подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до наказу № 420-к від 06.06.2014 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду головного бухгалтера філії ПАТ Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» « Криворізьке хлібоприймальне підприємство» з посадовим окладом згідно штатного розпису, де працювала до 08 липня 2015 року.

Наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. в.о. голови Правління ПАТ ««Державна продовольчо-зернова корпорація України», ОСОБА_1О наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, службової записки головного бухгалтера ОСОБА_5, та акту про відмову від надання пояснень ОСОБА_1О за одноразове грубе порушення трудових обовязків була звільнена 08 липня 2015 року .

У період з 02.06.2015 по 06.07.2015 згідно доручення Премєр-міністра України на філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» « Криворізьке хлібоприймальне підприємство» проводилась перевірка фінансово-господарської діяльності.про що була складена Довідка від 06.07.2015 року ( а.с. 42-80 ) . .

Відповідно до Довідки Державної фінансової інспекції від 06.07.2015 р., (далі Довідка) на запити перевіряючого інспектора не було надано: накази про облікову політику; форма № 1 «Баланс», форма № 2 «Звіт про фінансовий результат», форма № 5 «примітки до фінансової звітності», форма 1Б «Звіт про фінансові результати і дебіторську і кредиторську заборгованість», Головні книги, оборотно-сальдові відомості по рахунках та субрахунках, а також інші фінансово-господарські документи, відсутність яких спричинила ускладнення проведення перевірки.

Проте, ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад входить до прямих посадових обовязків ОСОБА_1

Крім того Ревізією в ході прервірки було встановлено, що філією недоотримано доходи від надання послуг по зберіганню зерна на загальну суму 56 241, 29 грн., що в свою чергу нанесло збитки філії.

Згідно Довідки(а.с. 50 ) порушення допущене головним бухгалтером ОСОБА_1, якою складалися та підписувалися акти-розрахунки виконаних робіт та акти звірки взаємних розрахунків.Пояснення ОСОБА_1 з даного приводу не надані у звязку з її перебуванням на лікарняному.

Перевіркою встановлено, що головним бухгалтером ОСОБА_1, на підставі наказу директора, виконувалися обовязки касира при відсутності договору про повну матеріальну відповідальність, що не відповідає вимогам п. 4.7., 4.8. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.20014 № 637.

В ході перевірки встановлено зайве відшкодування витрат на відрядження в межах України на загальну суму 348,67 грн (а.с50 ).

Встановлене порушення призвело до матеріальної шкоди філії на загальну суму 348,67 грн.

Порушення встановлено шляхом співставлення даних звітів про використання коштів наданих на відрядження або під звіт з підтверджуючими первинними документами.

Порушення допущено головним бухгалтером ОСОБА_1, якою підписані звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт.

Крім того в ході перевірки виявлено численні порушення, що стосуються фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» « Криворізьке хлібоприймальне підприємство»

Відповідно даної довідки Державної фінансової інспекції в діях головного бухгалтера ОСОБА_1 вбачається неналежне ведення бухгалтерського обліку, що завдало матеріальної шкоди Підприємству.

Результати даної Довідки електронною поштою 6.07. 2015 року було направлено головному бухалтеру«Державної продовольчо-зернової корпорації України» ОСОБА_5 ,про що засвідчив суду свідок директор « Криворізьке хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_6

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив , що він тільки приступив до обовязків директора 10.06.2015 року « Криворізьке хлібоприймальне підприємство». Але коли почалася перевірка підприємства ревізороми КРУ , головний бухгалтер філії ОСОБА_1 знаходилася на лікарняному,на телефонні дзвінки не відповідала. Тільки 06.07.2015 року, в кінці робочого дня ,ОСОБА_1прийшла на підприємство,та він попросив її надати письмові пояснення , стосовно недоліків викладених у Довідці,але та відмовилась надавати будь-які пояснення стосовно виявлених порушень,про що був складений Акт від 06.07.2015 року .

Свідок ОСОБА_7 повідомила суд ,що вона працювала бухгалтером в Філії з жовтня 2014 року по грудень 2015 року. Їй відомо про те ,що ОСОБА_1. була звільнена не за власним баджанням з підпрємства., а за статтею. Наказ про звільнення ОСОБА_1 прийшов в липні місяці 2015 року з головного офісу. Коли проводилася перевірка ревізороми КРУ , то ОСОБА_1 була на лікарняному.. З Актом результатів первірки її особисто не знайомили, але ревізори виявили недоліки зі сторони бухгалтерії але , що саме .вона сказати не може. ОСОБА_1 пронували дати пояснення , але та відмовилася,про що був складений Акт від 06.07.2015 , але цей Акт вона підписивула пізниіше, коли ОСОБА_1 приїджала на підприємство отримувати остаточний розрахунок при звільненні. Їй невідомо чи притягувалася ОСОБА_1до матеріальної чи якоїсь іншої відповідаольності.

Відповідно до Листків непрацездатності,наданих суду, вчачаєтьчся ,що ОСОБА_1 з 12.06.2015 по 2 липня 2015 знаходилися на лікарняному в Сімейній Клініці Приватної медичної служби з загостреням двубічного аднекситу . З 12.06.2015 по 22.06.2015 вона находилась на стаціонарі , а з 23.06.2015 по 02 липня 2015 на амбулаторному лікуванні. Приступити до роботи їй необхідно було 03.07.2015 року .

Відповідно табелю обліку робочого часу за липень 2015 року Філії «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_1 на роботі була відсутня -3.07.2015, 6.07.2015 ,07.07.2015 , 8.07.2015 року( а.с. 91 ).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала ,що вийшла на роботу 08.07.2015 року , але на підпримчство допущена не була , та стверджувала суду , що ці дні ( з 03 липня по 08 липня 2015 року) також знаходилася на лікарняному , але письмові докази суду не надала.

Посилання ОСОБА_1О.в позовній заяві стосовно того, що їй стало відомо про її звільнення лише 30.07.2015 є безпідставними, оскільки 06.07.2015 р. її повідомили про звільнення на території філії

ОСОБА_1було запропоновано письмово ознайомитись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., та отримати розрахунок по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку. Однак вона відмовилася отримати розрахунок та ознайомлюватись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., про що був складений відповідний Акт від 08.07.2015 р. та повторно проінформована листом ( а.с..86).

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Зважаючи на ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Пункт 1. ст. 41 КЗпП України, передбачає, що крім підстав, передбачених ст. 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, може бути розірвано у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи організації, всіх форм власності (філіалу представництва, відділення та іншого структурного підрозділу). При цьому одноразовим грубим порушенням трудових обовязків слід вважати винні протиправні дії (бездіяльність), які заподіяли чи могли заподіяти значну матеріальну шкоду роботодавцю, працівникам або суспільству.

Відпідно вищезазначених доказів суд , вважає ,що за одноразове порушення трудової дисципліни, що завдавало матеріальної шкоди Товариству ОСОБА_1 було звільнено наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, законно. Таким чином, ОСОБА_1була звільненана законних підставах і в вимушеному прогулі не перебуває.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством

Також підставою для відшкодування моральної шкоди є належне доведення завдання такої шкоди, а саме моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих звязків або необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, чого Позивачем зроблено не було.

.

Позивачкою не доведено та судом не встановлено заподіяння позивачці моральної шкоди , що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.41, 147, 147-1,233, 237-1 , КЗпП України, ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Мясоєдова О.М.

Справа №216/6573/15-ц Провадження № 2/216/458/16

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мясоєдової О.М.,

за участі секретаря - Усік М.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»,

про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду25 серпня 2015 року з вищезазначеним позовом, під час судового засіданні уточнювала свої позовні вимоги. Свій уточнений позов, обґрунтовуючи тим, що Наказом № 420- к від 06.06.2014 року вона була прийнята на роботу до ПАТ Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі відповідач) на посаду головного бухгалтера Філії відповідача «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» з посадовим окладом згідно штатного розпису де працювала до 08 липня 2015 року.

08 липня 2015 року, після лікарняного, вона вийшла на роботу на підприємство, однак її вцей день та в наступні дні не було допущено до роботи. З 08. липня 2015 року по 30 липня 2015 року, з вини відповідача вона на підприємстві не працювала,оскільки до роботи не допускалася. Лише 30 липня 2015 року вона була викликана на підприємство для остаточного розрахунку з нею. В цей день вона дізналася про те, що вона звільнена. Однак з наказом про звільнення не була ознайомлена,та їй не було вручено трудова книжка,як того вимагає ст. 47 КЗпП України. З наказом про звільнення вона не ознайомлена по теперішній час ,та не отримала до цих пір трудову книжку.. Вона дізналася, що була звільнена за ст. 41 п.1 ч.1 КЗпП України,тобто за одноразове грубе порушення трудових обовязків,лише зі слів працівників підприємства. Вона вважає звільнення незаконним та таким що не відповідає дійсним обставинам.

Виходячи з вимог закону,звільнення за п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків є одним з заходів стягнення за порушення трудової дисципліни.

За весь час роботи на підприємстві відповідача працювала сумлінно з дотриманням своїх трудових обовязків та чинного законодавства, під час її роботи неодноразово проводилися перевірки державними фінансовими органами,однак порушень трудових обовязків в її роботі виявлено не було.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду , обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Її не було повідомлено про будь-яке порушення трудової дисципліни та трудових обовязків,від неї не було жодних письмових пояснень щодо порушення трудової дисципліни, не було видано наказу про стягнення та не було ознайомлена з ним під розписку,як того вимагає ст. 149 КЗпП України.

Про уявне «грубе порушення трудових обовязків вона дізналася лише при остаточному розрахунку з нею 30 липня 2015 року зі слів парцівників підприєсмства. Лише після цього вона зізналася про те ,що саме звільнення торкнулися колишнього директора філії «Криворізького хлібоприймального підприємства» та інших бухгалтерів та директорів Філії відповідача по всій території України та за той же самий проміжуток часу.

Відповідно до ст. 236 КЗП пП Украхни ри винесенні рішення про поновлення на роботі орган , який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного погулу.

Відповідно до п. 8 р.4 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затв. Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат,що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи проводиться шляхом множення середньоденного (годинного ) заробітку на число робочих днів /годин,а у випадках ,передбаченим чинним законодавством,календарних днів , які мають бути оплачені за середнім заробітком Середньоденна (годинна ) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців(календарні ) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ),а у випадках передбаченим чинним законодавством ,на число календарних днів за цей період. Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 08 липня 2015 року по 25 травня 2016 року, включно ,за винятком 6 робочих днів ( по 08 липня 2015 року у липні ) становить 226 днів, а саме у липні 2015 р- 17 робочих днів ; у серпні- 20 , у вересені -22 ,у жовтні 22 , у листопаді -21 ,у грудні -23, у січні 2016 року -19 , у лютому -21, у березні -22. у квітні -21 , у травні -18 ..

Згідно до розрахункових за другу половину червня 2015 року Філії ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Криворізьке КХП» за травень та червень 2015 року, її заробітна плата склала 9729 ,37 грн , з якої :

Травень 2015 р- 6886 , 25 грн.

Червень 2015р 2843 , 72 грн.

За правилами трудового розпорядку вона працює 8 годин на день. Таким чином кількість годин за травень та червень 2015 року,коли вона парцювала склала 223 години із розрахунку :

В травні 2015 р 143 години( з урахуванням святкових та вихідних )

В червні 2015 р 10 х 8= 80 годин ( це кількість днів , які вона працювала в червнї до часу перебування на лікарняному ) .

Розмір середньогодиннного заробітку становить 24 грн.38 коп. , із розрахунку 9729,97( грн..) : 223 (год) = 43 ,63 ( грн.)

Розмір середньоденного заробітку становить 349 грн.04 коп ,із розрахунку 43 , 63 (грн.) х 8 (год). = 349 , 04 (грн.)

Таким чином на 25 травня 2016 року розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 78 883 грн. 04.коп

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації вого життя.

Своїми потиправними діями, відповідач завдав їй душевних страждань у вигляді почуття несправедливості причинене незаконними та безпідставними діями відповідача. У звязку з незаконним звільненням її з роботи вона вимушена вести пошук нової роботи з метою забезпечення сімї та дитини. Вона відчуває постійний тягар необхідності обмежувати себе та своїх рідних в витратах сімї ,обмежувати себе в конштах ,які вона могла витрати ти на себе та своїх рідних, на необхідні ліки або інші необхідні засоби для її сімї. Моральну шкоду завдану протиправними діями відповідача вона оцінює у розмірі 20 тисяч гривень.

Відпвідно до ст. 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Враховуючи , що наказ про звільнення та трудову книхку вона не отримала по теперішній ас , а відповідно до ст. 233 КЗПП Украхни ,місячний строк для звернення до суду починає відраховуватись саме з дня отримання наказу про звільнення або з дня отримання трудової книжки , тому вважає що строк на звернення до суду не порушено. Вона просить визнати наказ ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»,

про звільнення її з роботи від 08 липня 2015 року за одноразове грубе порушення трудових обовязків п. 1ч.1 ст. 41 КЗпП України незаконним та зобовязати відповідача скасувати цей наказ. Поновити її на роботі у якості головного бухгалтера Філії «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», з 08 липня 2015 року. Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 липня 2015 року по день поновлення на роботі у звязку з незаконним звільненням , розрахунок якого( станом на 25 травня 2016 року )становить 78 883 гривні 04 копійки.

Стягнути з відповідача на її користь грошову суму у розмірі 20 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник на вимогах позову, в уточненому вигляді , наполягали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і суду надав заперечення, вказавши, що доводи , викладені Позивачем є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач порушив процесуальні строки подачі позовної заява до суду. Позовну заяву до суду було подано 27 серпня 2015 року.Позивача було звільнено 08 липня 2015 року.

Відповідно до статті 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в місячний термін із дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Звертаючись до суду, незаконно звільнений працівник подає позовну заяву.

Тобто 08 серпня 2015 року було граничним терміном подачі позовної заяви до суду.

Посилання Позивача в позовній заяві стосовно того, що їй стало відомо про її звільнення лише 30.07.2015 є безпідставними, оскільки 06.07.2015 р. Позивача повідомили про його звільнення на території філії.

Таким чином Позивач без поважних підстав порушив строки позовної давності при подачі позовної заяви до суду.

Позивач зазначає, що її було незаконно звільнено з посади головного бухгалтера філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізьке ХПП» за одноразове грубе порушення трудових обовязків відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Також Позивач зазначає, що їй не запропонували отримати трудову книжку та не провили розрахунок при звільненні.

Твердження Позивача про те, що її звільнили незаконно є безпідставними Підставою для звільнення була службова записка складена головним бухгалтером ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_5

Згідно службової записки враховуючи матеріали довідки перевірки фінансовою інспекцією фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП» Позивач допускав численні порушення, ведення бухгалтерського обліку та складання звітності, порушення трудового розпорядку, безвідповідальне відношення до посадових обовязків.

У період з 02.06.2015 по 06.07.2015 згідно доручення Премєр-міністра України на філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП» проводилась перевірка фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до Довідки Державної фінансової інспекції від 06.07.2015 р., (далі Довідка) на запити перевіряючого інспектора не було надано: накази про облікову політику; форма № 1 «Баланс», форма № 2 «Звіт про фінансовий результат», форма № 5 «примітки до фінансової звітності», форма 1Б «Звіт про фінансові результати і дебіторську і кредиторську заборгованість», Головні книги, оборотно-сальдові відомості по рахунках та субрахунках, а також інші фінансово-господарські документи, відсутність яких спричинила ускладнення проведення перевірки.

Проте, ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад входить до прямих посадових обовязків Позивача.

Крім того Ревізією в ході прервірки було встановлено, що філією недоотримано доходи від надання послуг по зберіганню зерна на загальну суму 56 241, 29 грн., що в свою чергу нанесло збитки філії.

Згідно Довідки порушення допущене головним бухгалтером ОСОБА_1, якою складалися та підписувалися акти-розрахунки виконаних робіт та акти звірки взаємних розрахунків.

Перевіркою встановлено, що головним бухгалтером ОСОБА_1, на підставі наказу директора, виконувалися обовязки касира при відсутності договору про повну матеріальну відповідальність, що не відповідає вимогам п. 4.7., 4.8. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2014 № 637.

В ході перевірки встановлено зайве відшкодування витрат на відрядження в межах України на загальну суму 348,67 грн (стор. 19 Довідки).

Встановлене порушення призвело до матеріальної шкоди філії на загальну суму 348,67 грн.

Порушення встановлено шляхом співставлення даних звітів про використання коштів наданих на відрядження або під звіт з підтверджуючими первинними документами.

Порушення допущено головним бухгалтером ОСОБА_1, якою підписані звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт.

Крім того в ході перевірки виявлено численні порушення, що стосуються фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП».

Позивачу було запропоновано надати пояснення стосовно фактів виявлених в Довідці, однак Позивач відмовився надавати будь-які пояснення про що був складений відповідний Акт про відмову надання письмового пояснення від 06.07.2015 р.

Вищезазначені порушення виявлені в ході перевірки, є прямим порушення посадових обовязків визначених в посадовій інструкції головного бухгалтера філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП».

Відповідно до п. 2. Посадової інструкції головний бухгалтер філії:

1. Забезпечує ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад, встановлених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", з урахуванням особливостей діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних.

2. Організує роботу бухгалтерської служби, контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій.

3. Вимагає від підрозділів, служб та працівників забезпечення неухильного дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

4. Вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну.

5. Забезпечує складання на основі даних бухгалтерського обліку фінансової звітності підприємства, підписання її та подання в установлені строки користувачам.

6. Здійснює заходи щодо надання повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух коштів підприємства.

7. Бере участь у підготовці та поданні інших видів періодичної звітності, які передбачають підпис головного бухгалтера, до органів вищого рівня у відповідності з нормативними актами, затвердженими формами та інструкціями.

8. За погодженням з власником (керівником) підприємства забезпечує перерахування податків та зборів, передбачених законодавством, проводить розрахунки з іншими кредиторами відповідно до договірних зобов'язань.

9. Здійснює контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів.

10. Бере участь у проведенні інвентаризаційної роботи на підприємстві, оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства.

11. Організує роботу з підготовки пропозицій для власника (керівника) підприємства щодо:

- визначення облікової політики підприємства, внесення змін до обраної облікової політики, вибору форми бухгалтерського обліку з урахуванням діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних;

- розроблення системи і форм внутрішньогосподарського (управлінського) обліку та правил документообігу, додаткової системи рахунків і регістрів аналітичного обліку, звітності і контролю господарських операцій;

- визначення прав працівників на підписання первинних та зведених облікових документів;

- вибору оптимальної структури бухгалтерської служби та чисельності її працівників, підвищення професійного рівня бухгалтерів, забезпечення їх довідковими матеріалами;

- поліпшення системи інформаційного забезпечення управління та шляхів проходження обробленої інформації до виконавців;

- впровадження автоматизованої системи оброблення даних бухгалтерського обліку з урахуванням особливостей діяльності підприємства чи удосконалення діючої;

- забезпечення збереження майна, раціонального та ефективного використання матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, залучення кредитів та їх погашення;

- виділення на окремий баланс філій, представництв, відділень та інших відокремлених підрозділів підприємства та включення їх показників до фінансової звітності підприємства.

12. Керує працівниками бухгалтерського обліку підприємства та розподіляє між ними посадові завдання та обов'язки.

Відповідно до п. 4 Посадової інструкції головний бухгалтер несе відповідальність:

1. За неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю.

2. За правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.

3. За завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Зважаючи на ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Пункт 1. ст. 41 КЗпП України, передбачає, що крім підстав, передбачених ст. 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, може бути розірвано у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи організації, всіх форм власності (філіалу представництва, відділення та іншого структурного підрозділу). При цьому одноразовим грубим порушенням трудових обовязків слід вважати винні протиправні дії (бездіяльність), які заподіяли чи могли заподіяти значну матеріальну шкоду роботодавцю, працівникам або суспільству.

Виходячи з вищенаведеного одноразовим грубим порушенням трудової дисципліни є неналежне ведення бухгалтерського обліку, що завдало матеріальної шкоди Товариству.

На основі зазначених вище документів за одноразове порушення трудової дисципліни, що завдавало матеріальної шкоди Товариству ОСОБА_1 було звільнено наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, службової записки головного бухгалтера ОСОБА_5, та акту про відмову від надання пояснень ОСОБА_1

Позивачу було запропоновано письмово ознайомитись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., та отримати розрахунок по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку.

Однак Позивач відмовився отримати розрахунок та ознайомлюватись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., про що був складений відповідний Акт від 08.07.2015 р. та повторно проінформований листом .

Також Позивачу було запропоновано отримати трудову книжку в приміщенні відділу кадрів Товариства, про що свідчить лист.

Доводимо до суду, що Позивач порушував правила внутрішнього розпорядку, а саме не зявлявся на робоче місце після закінчення лікарняного, що підтверджується самим лікарняним листом та табелем обліку робочого часу за липень 2015 р.

Тобто Позивач, окрім того, що допустив одноразове порушення трудової дисципліни, ще й порушував правила внутрішнього трудового розпорядку на філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізький ХПП».

Таким чином, Позивач був звільнений на законних підставах і в вимушеному прогулі не перебуває, вимоги про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу вважаємо не доцільними.

Стосовно відшкодування моральної шкоди Позивачу зазначаємо наступне.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Також підставою для відшкодування моральної шкоди є належне доведення завдання такої шкоди, а саме моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих звязків або необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, чого Позивачем зроблено не було.

Тобто відсутні будь-які факти, які свідчать про завдання моральної шкоди Позивачу, тим більше зі сторони Відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене вважає, звільнення головного бухгалтера філії ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізьке ХПП» ОСОБА_1 законним, її вимоги щодо поновлення на роботі, виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.,просить відмовити ОСОБА_1 і І.О. в позові в повному обсязі.

Суд вислухавши позивача , її представників ,представника відповідача, свідків , дослідивши матеріали справи , вважає що в позові ОСОБА_1 має бути відмовлено за наступних підстав.

Позивач звернулася до суду про поновлення на роботі ,стягненя заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди 25.08.2015 року.

Відповідно до статті 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в місячний термін із дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Звертаючись до суду, незаконно звільнений працівник подає позовну заяву.

Тобто 08 серпня 2015 року було граничним терміном подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до наказу № 420-к від 06.06.2014 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду головного бухгалтера філії ПАТ Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» « Криворізьке хлібоприймальне підприємство» з посадовим окладом згідно штатного розпису, де працювала до 08 липня 2015 року.

Наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. в.о. голови Правління ПАТ ««Державна продовольчо-зернова корпорація України», ОСОБА_1О наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, службової записки головного бухгалтера ОСОБА_5, та акту про відмову від надання пояснень ОСОБА_1О за одноразове грубе порушення трудових обовязків була звільнена 08 липня 2015 року .

У період з 02.06.2015 по 06.07.2015 згідно доручення Премєр-міністра України на філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» « Криворізьке хлібоприймальне підприємство» проводилась перевірка фінансово-господарської діяльності.про що була складена Довідка від 06.07.2015 року ( а.с. 42-80 ) . .

Відповідно до Довідки Державної фінансової інспекції від 06.07.2015 р., (далі Довідка) на запити перевіряючого інспектора не було надано: накази про облікову політику; форма № 1 «Баланс», форма № 2 «Звіт про фінансовий результат», форма № 5 «примітки до фінансової звітності», форма 1Б «Звіт про фінансові результати і дебіторську і кредиторську заборгованість», Головні книги, оборотно-сальдові відомості по рахунках та субрахунках, а також інші фінансово-господарські документи, відсутність яких спричинила ускладнення проведення перевірки.

Проте, ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад входить до прямих посадових обовязків ОСОБА_1

Крім того Ревізією в ході прервірки було встановлено, що філією недоотримано доходи від надання послуг по зберіганню зерна на загальну суму 56 241, 29 грн., що в свою чергу нанесло збитки філії.

Згідно Довідки(а.с. 50 ) порушення допущене головним бухгалтером ОСОБА_1, якою складалися та підписувалися акти-розрахунки виконаних робіт та акти звірки взаємних розрахунків.Пояснення ОСОБА_1 з даного приводу не надані у звязку з її перебуванням на лікарняному.

Перевіркою встановлено, що головним бухгалтером ОСОБА_1, на підставі наказу директора, виконувалися обовязки касира при відсутності договору про повну матеріальну відповідальність, що не відповідає вимогам п. 4.7., 4.8. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.20014 № 637.

В ході перевірки встановлено зайве відшкодування витрат на відрядження в межах України на загальну суму 348,67 грн (а.с50 ).

Встановлене порушення призвело до матеріальної шкоди філії на загальну суму 348,67 грн.

Порушення встановлено шляхом співставлення даних звітів про використання коштів наданих на відрядження або під звіт з підтверджуючими первинними документами.

Порушення допущено головним бухгалтером ОСОБА_1, якою підписані звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт.

Крім того в ході перевірки виявлено численні порушення, що стосуються фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» « Криворізьке хлібоприймальне підприємство»

Відповідно даної довідки Державної фінансової інспекції в діях головного бухгалтера ОСОБА_1 вбачається неналежне ведення бухгалтерського обліку, що завдало матеріальної шкоди Підприємству.

Результати даної Довідки електронною поштою 6.07. 2015 року було направлено головному бухалтеру«Державної продовольчо-зернової корпорації України» ОСОБА_5 ,про що засвідчив суду свідок директор « Криворізьке хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_6

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив , що він тільки приступив до обовязків директора 10.06.2015 року « Криворізьке хлібоприймальне підприємство». Але коли почалася перевірка підприємства ревізороми КРУ , головний бухгалтер філії ОСОБА_1 знаходилася на лікарняному,на телефонні дзвінки не відповідала. Тільки 06.07.2015 року, в кінці робочого дня ,ОСОБА_1прийшла на підприємство,та він попросив її надати письмові пояснення , стосовно недоліків викладених у Довідці,але та відмовилась надавати будь-які пояснення стосовно виявлених порушень,про що був складений Акт від 06.07.2015 року .

Свідок ОСОБА_7 повідомила суд ,що вона працювала бухгалтером в Філії з жовтня 2014 року по грудень 2015 року. Їй відомо про те ,що ОСОБА_1. була звільнена не за власним баджанням з підпрємства., а за статтею. Наказ про звільнення ОСОБА_1 прийшов в липні місяці 2015 року з головного офісу. Коли проводилася перевірка ревізороми КРУ , то ОСОБА_1 була на лікарняному.. З Актом результатів первірки її особисто не знайомили, але ревізори виявили недоліки зі сторони бухгалтерії але , що саме .вона сказати не може. ОСОБА_1 пронували дати пояснення , але та відмовилася,про що був складений Акт від 06.07.2015 , але цей Акт вона підписивула пізниіше, коли ОСОБА_1 приїджала на підприємство отримувати остаточний розрахунок при звільненні. Їй невідомо чи притягувалася ОСОБА_1до матеріальної чи якоїсь іншої відповідаольності.

Відповідно до Листків непрацездатності,наданих суду, вчачаєтьчся ,що ОСОБА_1 з 12.06.2015 по 2 липня 2015 знаходилися на лікарняному в Сімейній Клініці Приватної медичної служби з загостреням двубічного аднекситу . З 12.06.2015 по 22.06.2015 вона находилась на стаціонарі , а з 23.06.2015 по 02 липня 2015 на амбулаторному лікуванні. Приступити до роботи їй необхідно було 03.07.2015 року .

Відповідно табелю обліку робочого часу за липень 2015 року Філії «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_1 на роботі була відсутня -3.07.2015, 6.07.2015 ,07.07.2015 , 8.07.2015 року( а.с. 91 ).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала ,що вийшла на роботу 08.07.2015 року , але на підпримчство допущена не була , та стверджувала суду , що ці дні ( з 03 липня по 08 липня 2015 року) також знаходилася на лікарняному , але письмові докази суду не надала.

Посилання ОСОБА_1О.в позовній заяві стосовно того, що їй стало відомо про її звільнення лише 30.07.2015 є безпідставними, оскільки 06.07.2015 р. її повідомили про звільнення на території філії

ОСОБА_1було запропоновано письмово ознайомитись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., та отримати розрахунок по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку. Однак вона відмовилася отримати розрахунок та ознайомлюватись з наказом №393/1-к від 06.07.2015 р., про що був складений відповідний Акт від 08.07.2015 р. та повторно проінформована листом ( а.с..86).

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Зважаючи на ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Пункт 1. ст. 41 КЗпП України, передбачає, що крім підстав, передбачених ст. 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, може бути розірвано у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи організації, всіх форм власності (філіалу представництва, відділення та іншого структурного підрозділу). При цьому одноразовим грубим порушенням трудових обовязків слід вважати винні протиправні дії (бездіяльність), які заподіяли чи могли заподіяти значну матеріальну шкоду роботодавцю, працівникам або суспільству.

Відпідно вищезазначених доказів суд , вважає ,що за одноразове порушення трудової дисципліни, що завдавало матеріальної шкоди Товариству ОСОБА_1 було звільнено наказом №393/1-к від 06.07.2015 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України, законно. Таким чином, ОСОБА_1була звільненана законних підставах і в вимушеному прогулі не перебуває.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством

Також підставою для відшкодування моральної шкоди є належне доведення завдання такої шкоди, а саме моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих звязків або необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, чого Позивачем зроблено не було.

.

Позивачкою не доведено та судом не встановлено заподіяння позивачці моральної шкоди , що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.41, 147, 147-1,233, 237-1 , КЗпП України, ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Мясоєдова О.М.