АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Соколової В.В.

- Пікуль А.А.

при секретарі - Сімаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» про визнання попереднього договору удаваним правочином та визнання укладеним договору купівлі - продажу майнових прав на житлову квартиру, -

в с т а н о в и л а :

13 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» про визнання попереднього договору удаваним правочином та визнання укладеним договору купівлі - продажу майнових прав на житлову квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 31 серпня 2013 року між ним та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» був укладений попередній договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О, за реєстраційним номером 1556. В цей же день, 31 серпня 2013 року між ним та ТОВ « Сосновий квартал» був також укладений договір про забезпечення виконання зобов»язань № 31/08/13-С5-К3, за умовами якого відбулася сплата коштів. У відповідності до п.1.1 попереднього договору сторони прийняли зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири протягом другого кварталу 2015 року. При цьому ТОВ «Компанія Трейдгруп Скорта» прийняло зобов'язання щодо отримання правовстановлюючих документів на квартиру та отримання документів, необхідних для належного укладення та нотаріального посвідчення основного договору в строк до запланованої дати укладення основного договору. 07 серпня 2015 року він звернувся з листом до ТОВ «Компанія Трейдгруп Скорта» з пропозицією укласти основний договір у приватного нотаріуса Рубанової І..Р, або надати пропозиції щодо іншого часу та місця укладення основного договору. ТОВ «Компанія Трейдгруп Скорта» на цей лист відповіді не надало, представник у призначений час до нотаріуса не з'явився. Зважаючи на фактичну відмову позивача від укладення основного договору та те, що попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна на стадії будівництва фактично є удаваною угодою, яка приховує інший правочин, а саме договір купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості, 31 серпня 2015 року він звернувся до ТОВ «Компанія Трейдгруп Скорта» з листом - пропозицією для акцептування тексту оферти-додаток №1, розглянути та акцептувати протягом 10 днів з моменту отримання, але це звернення також було проігноровано, що змусило його звернутися до суду за захистом порушених прав. Просив визнати попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 31 серпня 2013 року удаваним правочином. Визнати укладеним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта»;

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» про визнання попереднього договору удаваним правочином та визнання укладеним договору купівлі - продажу майнових пав на житлову квартиру відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та за відсутності належної оцінки судом доказів, які є в матеріалах справи. Посилався на те, що судом не було зазначено обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення про відмову у позові, а лише наведено виклад фактичних обставин справи. Вважає, що подані позивачем докази беззаперечно доводять, що між сторонами у справі склалися правовідносини з інвестування в будівництво квартири, що безпідставно не прийнято до уваги судом першої інстанції. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що внесені ОСОБА_3 кошти частково пішли на будівництво будинку, що також підтверджує доводи позивача. В ході розгляду справи не було надано належної оцінки посиланням позивача на ст. 182 Господарського кодексу України, відповідно до приписів якої, при пропуску строку на укладення основного договору, зобов'язання за попереднім договором є припиненим. Суд не дослідив зміст укладених між сторонами договорів і не з'ясував наслідки, які вони породжують та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_10 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта» та представник відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» було укладено попередній договір купівлі - продажу квартири в будинку за адресою АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О., за реєстраційним номером 1556.

Сторони погодили, що виконання зобов'язання по укладенню і нотаріальному посвідченню основного договору повинно бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання зобов'язання визначаються в окремому договорі про забезпечення виконання зобов'язань, який укладається в простій письмовій формі одночасно з підписанням попереднього договору. (п. 1.2)

31 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № 31/08/13-С5-К3.

06 жовтня 2014 року між ОСОБА_3, Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» були укладені договори про заміну сторони у зобов`язанні за попереднім договором від 31 серпня 2013 року та за договором про забезпечення виконання зобов`язання № 31/08/13-С5-К3, згідно яких ТОВ «Компанія Трейдгруп Скорта» прийняло на себе в повному обсязі всі права та обов`язки ТОВ «Сосновий квартал».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» про визнання попереднього договору удаваним правочином та визнання укладеним договору купівлі - продажу майнових прав на житлову квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт укладення між сторонами договору інвестування, між сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, а тому, передбачених ст.. 235 ЦК України, підстав для визнання його удаваним правочином та визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав, немає.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, з наступних підстав.

Згідно ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину. який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1,2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В укладеному між ОСОБА_3 та ТОВ « Сосновий квартал» попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 31 серпня 2013 року було визначено всі істотні умови, що характерні для такого типу договорів.

Для підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін згідно із попереднім договором між ними в цей же день 31.08.2013 року був укладений договір про забезпечення виконання зобов'язань № 31/0813-С5-К3..

Згідно роз'яснень, викладених в пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Відповідно умов до п. 1.1 попереднього договору купівлі-продажу, сторони зобов'язалися протягом І кварталу 2015 року, але в будь якому разі не раніше отримання забудовником правовстановлюючих документів на об'єкт будівництва, укласти договір купівлі - продажу квартири, відповідно до якого товариство зобов'язалося передати у власність ОСОБА_3 окрему квартиру, а покупець зобов'язується прийняти квартиру у власність та належним чином сплатити її вартість.

Згідно п. 1.1 цього договору, для підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором щодо укладення і нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу квартири, та забезпечення їх виконання, ОСОБА_3 сплачує товариству з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» суму грошових коштів, розмір якої, порядок та умови сплати, встановлюються даним договором. Вказана сума коштів буде зарахована до платежів за основним договором в момент його укладення і нотаріального посвідчення.

З досліджених доказів судом достовірно встановлено, що з вересня 2013 по 23 люте 2015 року ОСОБА_3 виконував умови попереднього договору купівлі-продажу та договору про забезпечення виконання зобов'язань, сплачуючи відповідно до вимог п.п. 2.3 останнього платежі, які підлягали зарахуванню до платежів за основним договором .

06 жовтня 2014 року між ОСОБА_3, Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейдгруп Скорта» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сосновий квартал» були укладені договори про заміну сторони у зобов`язанні за попереднім договором від 31 серпня 2013 року та за договором про забезпечення виконання зобов`язання № 31/08/13-С5-К3,

Вказані дії позивача свідчать про визнання ним та виконання саме умов вказаних договорів, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність передбачених ст.. 235, 635, 655 ЦК України підстав для визнання укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 удаваним правочином та визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що подані позивачем докази беззаперечно доводять, що між сторонами у справі склалися правовідносини з інвестування в будівництво квартири, що безпідставно не прийнято до уваги судом першої інстанції, не ґрунтуються на встановлених обставинах, досліджених судом доказах та вимогах закону з огляду на наступне.

Згідно вимог Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань, за якими здійснюється передачею об'єкта житлового будівництва. Тобто, укладення між безпосередньо між фізичною особою ОСОБА_3 та юридичною особою ТОВ «Сосновий квартал» договору інвестування є неможливим, так як заборонено Законом.

Не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагає ст.. 60 ЦПК України, доводи апеляційної скарги про те, що внесені ОСОБА_3 кошти частково пішли на будівництво.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки посиланням позивача на ст. 182 Господарського кодексу України, відповідно до приписів якої, при пропуску строку на укладення основного договору, зобов'язання за попереднім договором є припиненим, колегія суддів вважає безпідставними, так як, відповідно умов до п. 1.1 попереднього договору купівлі-продажу, сторони зобов'язалися протягом І кварталу 2015 року, але в будь якому разі не раніше отримання забудовником правовстановлюючих документів на об'єкт будівництва, укласти договір купівлі - продажу квартири, відповідно до якого товариство зобов'язалося передати у власність ОСОБА_3 окрему квартиру, а покупець зобов'язується прийняти квартиру у власність та належним чином сплатити її вартість. Так як суду не надано доказав того, що забудовник отримав правовстановлюючі документи на об'єкт будівництва, то, відповідно, відсутні підстави вважати, що строк укладення основного договору пропущений.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд не дослідив зміст укладених між сторонами договорів і не з'ясував наслідки, які вони породжують та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК Україниколегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: