АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", третя особа - ОСОБА_4, про стягнення суми страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила в суд позов до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", третя особа - ОСОБА_4, про стягнення суми страхового відшкодування.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 8 031 грн. 75 коп. та понесені нею судові витрати, а саме судові витрати за проведення експертиз у розмірі 4 320 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 200 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 250 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 1373 грн.59 коп. та судові витрати у розмірі 1 499 грн. 67 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т.2, а.с.46-51).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представників позивача, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представника відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

9 грудня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля &quot;MAN&quot;, д.н.з.НОМЕР_1, з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля &quot;Toyota&quot;, д.н.з. НОМЕР_3, що на праві приватної власності належить позивачу по справі.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", що підтверджується полісом № АС/4421997.

Згідно з даним полісом, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

Відповідно до Висновку судової автотоварознавчої експертизи, що проведена Київським науково дослідним інститутом судових експертиз № 18043/15-54 від 5 лютого 2016 року, вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля марки "Toyota", номер державної реєстрації НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 9 грудня 2013 року складає 13 521 грн. 93 коп.(т.1, а.с.190-195).

За встановлених обставин, з урахуванням виплаченої суми страхового відшкодування та Висновку судової авто-товарознавчої експертизи 18043/15-54 від 5 лютого 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог - стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 1373 грн.59 коп. (13 521,93 грн. - 12 148,34 грн.).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо часткового задоволення позовних вимог не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

При визначенні розміру страхового відшкодування районним судом не враховано наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, крім загальних норм цивільного законодавства врегульовані спеціальним законодавством у сфері страхування - Законом України «Про страхування», Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стаття 22, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 29 указаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з положеннями ст.36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зокрема, зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У даному випадку спір про розмір здійснення страхового відшкодування розглядається в судовому порядку після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування у розмірі 12 148 грн. 34 коп.

На час прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування у зазначеному розмірі позивачка не провела відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля і відповідно до її заяви від 28 березня 2014 року просила перерахувати суму страхового відшкодування на рахунок ТОВ "Фанавто" (т.1, а.с.17).

Останній транш суми страхового відшкодування у розмірі 6 148 грн. 34 коп. був перерахований страховиком на рахунок ТОВ "Фанавто" 24 вересня 2014 року (т.1, а.с.102).

При визначенні розміру страхового відшкодування районний суд обґрунтовано вважав за можливе покласти в основу рішення висновок експерта за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи № 18043/15-54 від 05.02.2016 (т.1, а.с.190-207), згідно з яким вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складала 13 521 грн. 93 коп. (т.1., а.с.195).

Водночас, суд не дав належної оцінки цьому доказу у взаємному зв'язку та сукупності з іншими доказами щодо вартості робіт та періоду виплати страхового відшкодування.

Так з матеріалів справи убачається, що страховик, який мав у своєму розпорядженні ремонтну калькуляцію № 2044-13 від 28.03.2014 на суму 12 148 грн. 34 коп. (т.1, а.с.112-114 та заяву ОСОБА_3 від 28 березня 2014 року про перерахування суми страхового відшкодування на рахунок ТОВ "Фанавто" (т.1, а.с.17), діючи на власний розсуд, провів остаточну виплату страхового відшкодування в означеному розмірі лише 24 вересня 2014 року.

Судовий експерт авто-товарознавець визначив розмір матеріальної шкоди на момент дорожньо-транспортної пригоди - 9 грудня 2013 року, і вказав у досліджувальній частині свого висновку, що вартість матеріальної шкоди на момент дорожньо-транспортної пригоди складала 13 521 грн. 93 коп., що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату 09.12.2013 становить 1 691, 72 доларів США. (т.1, а.с.195).

Як вже зазначено вище, Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За загальним правилом розмір збитків визначається на момент розгляду справи.

Оскільки на момент розгляду справи страхове відшкодування було остаточно виплачене у вересні 2014 року у розмірі, визначеному страховиком ще в березні цього року, тобто фактично за півроку до проведення остаточної виплати, суд, ураховуючи стрімке підвищення курсу долара США в означений період до 1294, 4226 грн. за 100 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ), вважає за можливе при визначенні розміру страхового відшкодування взяти за основу визначений висновком експерта за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи № 18043/15-54 від 05.02.2016 розмір шкоди у доларах США - 1691,72 долар (т.1, а.с.195).

Ураховуючи тривалість періоду між моментом визначення розміру шкоди страховиком та моментом виплати страховиком суми страхового відшкодування у сукупністю із обставиною стрімкого зростання курсу долара США, яка є суттєвою при визначення вартості деталей автомобіля іноземного виробництва - TOYOTA RAV 4, суд вважає, що такий підхід відповідає встановленим ст.3 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Виходячи з цього, розмір матеріальної шкоди згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату 24 вересня 2014 року (дата проведення останньої виплати) становить 21 898 грн. (1691,72 : 100 х 1294,4226).

Таким чином, ураховуючи сплачену ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" суму страхового відшкодування - 12 148 грн. 34 коп., недоплачена сума становить 9 749 грн. 66 коп.

Водночас, відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на цю обставину в межах заявлених ОСОБА_3 вимог про стягнення суми страхового відшкодування - 8 031 грн. 75 коп. (т.1,а.с. 228-232), апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" обов'язку сплатити ОСОБА_3 страхове відшкодування у заявленому нею розмірі, що не виходить за межі фактичних витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ураховуючи вищевикладене у контексті положень ст. 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Задовольняючи позов суд відповідно до положень ст. 88 ЦПК України вважає за можливе покласти на відповідача понесені позивачем наступні судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 633 грн. 56 коп. (243,60 + 267, 96 + 122; т.1, а.с.1, 108; т.2, а.с.52); пов'язані з проведенням авто-товарознавчої експертизи у розмірі 2 304 грн. (а.с.237) та оплати послуг спеціалістів у розмірі 478 грн. (1/4 частина; т.1, а.с.48, т.2, а.с.4); на правову допомогу у розмірі 3 600 грн. (1200 + 2400; т.1. а.с.105-107; т.2, а.с.26-27), а всього: 7 015 грн. 56 коп.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (ідентифікаційний код 22945712) на користь ОСОБА_3 8 031 грн. 75 коп. (Вісім тисяч тридцять одну грн. 75 коп.) страхового відшкодування та 7 015 грн. 56 коп. (Сім тисяч п'ятнадцять грн. 56 коп.) на відшкодування судових витрат, а всього: 15 047 грн. 31 коп. (П'ятнадцять тисяч сорок сім грн. 31 коп.).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома