Справа № 469/423/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.

за участі:

секретарів судового засідання - Ткач Т. В.

- ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 23.04.2015 року звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, з урахуванням уточнень, викладених у додаткових поясненнях від 10.07.2015 року (а.с.122-124) зазначив, що між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року, відповідно до умов якого Позивач надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом.

Відповідно до 6.5. Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Проте, у порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував.

В звязку з цим, станом на 31.03.2015 року має місце заборгованість відповідача перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 26997,33 гривень, з яких:

- 5529,45 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 19706,10 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 1761,78 сума штрафу, нарахованого за порушення строків платежів: фіксована частина - 500,00 грн. та процентна складова 1261,78 грн.

В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 26997,33 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 22.07.2015 року звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року з Позивачем він не укладав, оскільки заяву на отримання кредиту він не підписував. Платіжну картку він також не отримував, і коштами Позивача не користувався.

Вважає, що протиправними діями Позивача йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок дій Позивача принижені його честь і гідність, а також ділова репутація. Крім того, він зазнав душевних страждань.

Посилаючись на наведені обставини, просить суд:

- визнати кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року, укладений між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», недійсним;

- стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь 10000,00 грн. моральної шкоди.

В судове засідання представник позивача не зявився, у заяві від 03.06.2015 року (а.с.35) представник позивача просив розглянути справу без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, а зустрічний позов підтримали посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві.

Заслухавши сторони, та дослідивши наявні у справі письмові докази, судом встановлено наступні обставини.

Згідно даних дослідженої судом Заяви від 10.07.2006 року підписаної від імені ОСОБА_2 (а.с.10), наданої Позивачем в обґрунтування позовних вимог, Позивач зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом на умовах, визначених в «Умовах надання банківських послуг», «Правилах користування платіжною карткою» та Тарифами банку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом.

Згідно даних Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10.07.2006 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2, станом на 31.03.2015 року (а.с.8-9) та Виписки по особовому рахунку №481503 ОСОБА_2 (а.с.125-131) за відповідачем рахується заборгованість перед Позивачем за договором №б/н від 10.07.2006 року, розмір якої згідно розрахунку складає 26997,33 гривень (а.с.9).

Посилаючись на зазначені докази, позивач просить задовольнити позов.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони

(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, правовою підставою для виникнення зобовязань за кредитним договором є укладання відповідного кредитного договору між позикодавцем та позичальником.

Крім того, необхідною умовою виникнення у позичальника за кредитним договором обовязку повернення позикодавцеві грошових коштів, відповідно до наведених норм закону, є попередня передача йому позикодавцем у власність певної суми грошових коштів, обумовленої договором.

Відповідач та представник відповідача заперечують факти написання відповідачем Заяви від 10.07.2006 року та отримання відповідачем кредитних коштів за договором №б/н від 10.07.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч.2 ст.207 ЦК України правочин, вчинений у письмовій формі, підписується сторонами.

Згідно Висновку експерта №1060 від 22.04.2016 року з додатками (а.с.158-164), підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Подпись», розташованій на тильній стороні кредитного договору б/н, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 у формі заяви від 10.06.2006 року, виконаний не самим ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.9).

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеним факт підписання відповідачем ОСОБА_2 Заяви від 10.07.2006 року, та факт надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у власність відповідача ОСОБА_2 кредитних коштів за кредитним договором №б/н від 10.07.2006 року, в звязку з чим, доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за оспорюваним договором.

Надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, а саме, Довідка про номер та дату відкриття картки (а.с.189), Виписка за період з 01.01.1999 року по 30.08.2016 року (а.с.190-204), на думку суду, не містять достатньої доказової інформації щодо обставин надання Позивачем грошових коштів саме ОСОБА_2, а тому не можуть бути взяті до уваги судом при ухваленні рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов слід задовольнити в частині визнання оспорюваного договору недійсним.

В частині стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 10000,00 грн. моральної шкоди, на думку суду, слід відмовити, оскільки ОСОБА_2 не доведено факт заподіяння йому такої шкоди діями Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити у повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2, недійсним.

У задоволенні решти позовних вимог зустрічної позовної заяви, відмовити.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати у сумі 6791,76 грн., в тому числі: 243,60 грн. судового збору, сплаченого ОСОБА_2 при подачі позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.52); 3548,16 грн. у відшкодування витрат, повязаних з проведенням почеркознавчої експертизи у справі (а.с.165); 3000,00 грн. витрат на правову допомогу (а.с.96, 221, 222).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 жовтня 2016 року.

Суддя: