Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/2745/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» Стрюкової І.О. на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке регіональне управління звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 27.02.2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №22/2006/0050/Фка, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 10 765,00 Євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,5% річних, на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, з кінцевим терміном погашення до 27.02.2011 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №22/2006/0050/Фка від 27.02.2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №22/2006/0050/Фка. Відповідно до умов якого, ОСОБА_6 зобов'язалася відповідати у повному обсязі перед Банком за повне та своєчасне виконання ОСОБА_5 боргових зобов'язань по вказаному кредитному договору у повному обсязі.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №22/2006/0050/Фка від 27.02.2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_5 було укладено договір застави №22/2006/0050/Фка, згідно якого, останній надав в заставу автомобіль, марка «Chevrolet Aveo» SF69Y, рік випуску - 2006, сірого кольору, заводський номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Запорізьким МРЕВ-1, 24 лютого 2006 року, який належить ОСОБА_5, на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого тим же МРЕВ 24 лютого 2006 року.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав позичальнику кредит на суму 10 765,00 Євро.

Однак, відповідач ОСОБА_5 неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим, станом на 11.09.2014 року, заборгованість відповідача перед Банком становить 44 335,18 Євро, з яких: 5735,41 Євро - заборгованість за кредитом; 2858,81 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1272,04 Євро - сума заборгованості за комісією; 34468,92 Євро - пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ КБ «Надра» просив суд стягнути з відповідачів суму боргу та судові витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2015 року, за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заочне рішення було скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишає рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання поручителя за договором поруки № 22/2006/0050 Фка, який укладено 27.02.2006 року між Банком та ОСОБА_6 припинились відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України та закінчились строки позовної давності щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.02.2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №22/2006/0050/Фка, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 10 765,00 Євро на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу транспортного засобу та сплати витрат страхувальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,5% річних та платою за управління кредитом, яка сплачується позичальником протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,5 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту до 18.02.2011 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №22/2006/0050/Фка від 27.02.2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №22/2006/0050/Фка. Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_6 зобов'язалася відповідати у повному обсязі перед Банком за належне виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №22/2006/0050/Фка. Згідно укладеного договору, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі.

Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.2 договору поруки). Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (п. 1.4 договору поруки). Дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору (п. 5.3 договору поруки).

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_5 кредитні кошти в сумі 10 765,00 Євро, що на момент видачі кредиту було еквівалентно 64 670 грн. 52 коп., які в цей же день були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» за придбаний ОСОБА_5 автомобіль «Chevrolet Aveo» та в якості страхових платежів.

Станом на 11.09.2014 року, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору, заборгованість позичальника перед кредитором становить 44 335,18 Євро, з яких: 5735,41 Євро - заборгованість за кредитом; 2858,81 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1272,04 Євро - сума заборгованості за комісією; 34 468,92 Євро - пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобов'язання. Зазначений розрахунок відповідачами належними та допустимими доказами не спростовано.

За змістом ст.ст. 1054, 1050 ч. 2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За нормами ст.ст. 526, 611, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.

За правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Кредитним договором визначено кінцевий строк повернення кредиту - 18.02.2011 року. З позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ КБ «Надра» звернулося 08.10.2014 року, а тому до поручителя ОСОБА_6 ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, то право кредитора і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зобов'язання поручителя за договором поруки № 22/2006/0050 Фка, який укладено 27.02.2006 року між Банком та ОСОБА_6 припинились відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки ПАТ КБ «Надра», як кредитор, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимоги до ОСОБА_6 про виконання нею зобов'язань поручителя, а тому вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника - ОСОБА_5, є неспроможними виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, що при судовому розгляді справи відповідачем ОСОБА_5 подано заяву про застосування строків позовної давності. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Заява про застосування строку позовної давності відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Згідно з умовами кредитного договору кінцевий строк повернення кредитних коштів за договором встановлено 18.02.2011 року. Крім того, сторонами визначено порядок сплати кредитних коштів, відсотків за користування кредитом та комісії шляхом,а саме шляхом сплати позичальником мінімально необхідного платежу у валюті кредиту, який складає 253,48 Євро, щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором та з наданих суду виписок з особового рахунку, останні платежі за кредитним договором були сплачені після закінчення строку його дії, 19.09.2011 року - 50 Євро, 19.10.2011 року - 50 Євро, 15.11.2011 року - 50 Євро, 19.01.2012 року - 100 Євро, 17.02.2012 року10 Євро, 20.03.2012 року - 34,41 Євро, які були зараховані Банком на сплату комісії за використання кредиту, що було підтверджено в судовому засіданні представником позивача. Відповідач ОСОБА_5 заперечував факт погашення ним кредитних коштів у 2011 та 2012 роках, зазначаючи, що останні платежі за кредитним договором він здійснював у 2010 році.

Представником ПАТ КБ «Надра» - Мамедовим І.Р. у судовому засіданні 29.04.2016 року надано суду заяви на переказ готівки за період 2011-2012 роки, відповідно до яких проводилося погашення заборгованості за кредитним договором №22/2006/0050/Фка, платником в яких зазначено ОСОБА_5 Проте, у судовому засіданні представник ПАТ КБ «Надра» зазначив, що зазначені платежі були здійснені матір'ю ОСОБА_5 - ОСОБА_8, яка приходила до Банку з копією кредитного договору для сплати кредитних коштів за відповідача, надаючи працівникам Банку свій паспорт. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 528 ЦК України , боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Як вбачається з укладеного між боржником та кредитором кредитного договору, обов'язок з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом та комісії покладено саме на позичальника ОСОБА_5 Жодних застережень щодо можливості покладення вказаного обов'язку на матір позичальника кредитний договір не містить, доказів того, що вказані дії були вчинені ОСОБА_8 від імені боржника ОСОБА_5 на підставі довіреності суду не надано. За таких обставин суд першої інстанції, зробив правильний висновок проте, що сплата у 2011 та 2012 році платежів за кредитним договором матір'ю позичальника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 не свідчить про вчинення боржником дій, спрямованих на визнання ним свого боргу, а тому строк позовної давності не було перервано з підстав, передбачених ч. 1 ст. 264 ЦК України.

Враховуючи те, що останній платіж, який визнано ОСОБА_5 було внесено 20.08.2010 року, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, строк дії кредитного договору закінчився у лютому 2011 року, а з позовними вимогами про стягнення заборгованості ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду лише у жовтні 2014 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, щодо відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Посилання представника ПАТ КБ «Надра» на те, що строк позовної давності переривався, оскільки 23.07.2012 року Банком подавався позов про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, є безпідставними з огляду на наступне.

Частинами 2, 3 ст. 264, частиною 1 ст. 265 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Разом з тим переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, ст. ст. 119, 120 ЦПК України. Тому, якщо судом відмовлено у відкритті провадження (ч. 2 ст. 122 ЦПК України) або позовну заяву повернуто (ч. 3 ст. 121 Кодексу), перебіг позовної давності не переривається. Так само не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості та підсудності справ.

З наданих суду документів вбачається, що дійсно 23.07.2012 року ПАТ КБ «Надра» поштовим відправленням направило до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2012 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, із роз'ясненням права звернутися до суду з даним позовом до належного суду за підсудністю. Також є вірні висновки суду відносно того, що подання 23.07.2012 року позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з порушенням правил підсудності, що підтверджується ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яка набрала законної сили та не була оскаржена позивачем, не перервало строк позовної давності, відповідно до положень ч. 2 ст. 264 ЦК України.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» Стрюкової І.О. відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: