Справа № 324/1178/16-ц
Провадження № 2/324/567/2016
УХВАЛА

про повернення заяви

20 липня 2016 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу надійшла до Пологівського районного суду Запорізької області рекомендованою поштою з м.Волноваха Донецької області 19 липня 2016 року. У позовній заяві зазначено, що місцем мешкання позивача є м.Волноваха Донецької області, а місцем мешкання відповідача зазначено м.Миколаїв.

Визначаючи підсудність у даній справі, позивач керувався розпорядженням Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» з огляду на те, що зазначеним розпорядженням територіальна підсудність справ, які розглядаються в Докучаєвському міському суді Донецької області, визначена за Пологівським районним судом Запорізької області, а боргова розписка і додаткова угода до неї передбачають у разі спору між сторонами у справі розгляд справи у Докучаєвському міському суді Донецької області. Певної норми цивільного-процесуального кодексу України щодо визначення підсудності при цьому позивач у позові не зазначив.

Ознайомившись з позовом і доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що позивач порушив правила підсудності, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем їх проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч.8 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно паспортних даних сторін у справі місцем реєстрації позивача є м.Волноваха Донецької області, відповідача м.Миколаїв, Ленінський район.

З тексту копії розписки, датованої 21 травня 2014 року і доданої до позову не в оригіналі, вбачається, що «у разі неповернення грошової суми спір буде розглядатися у Докучаєвському міському суді».

З тексту додаткової угоди до розписки, датованої 16 жовтня 2014 року і доданої до позову не в оригіналі, вбачається, що «у разі неповернення грошової суми спір буде розглядатися в порядку, передбаченому діючим законодавством, на момент виникнення спору».

Згідно ч.1 ст.532 ЦК України місце виконання зобовязання встановлюється у договорі.

Згідно п.4 абз.1 ч.1 ст.532 ЦК України, якщо місце виконання зобовязання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобовязанням за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виконання зобовязання. Якщо кредитор на момент виконання зобовязання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобовязання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, повязаних із зміною місця виконання. Зобовязання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ч.2 ст.532 ЦК України).

Таким чином, зі змісту ст.532 ЦК України вбачається, що місце виконання зобовязання і місце розгляду спору щодо неналежного виконання зобовязання це не тотожні поняття, а тому приходжу до висновку, що територіальна підсудність позивачем у даному випадку визначена не вірно.

Згідно ст.115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, повертає заяву позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

З огляду на наведене вважаю, що позовна заява повинна бути повернута позивачу для звернення до належного суду за місцем реєстрації відповідача у справі, оскільки підстав для виключної підсудності або підсудності справи за вибором позивача, а також і за ч.8 ст.110 ЦПК України відповідно до умов укладеного між сторонами у справі договору не встановлено.

Судовий збір позивач при подачі позову до суду не сплачував як інвалід другої групи.

Керуючись ст.ст.109,115,121,293 ЦПК України, ст.532 ЦК України, розпорядженням Вищого Спеціалізованого Суду України №2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ»,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу повернути ОСОБА_1 для звернення до належного Ленінського районного міста Миколаїва - суду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: