Єдиний унікальний номер № 616/330/16-ц
Провадження № 2/616/148/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„04 липня 2016 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області в якому просять визнати за кожним із них право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 5,2653 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0360 в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_5.

На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що вони є спадкоємицями за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 08 лютого 2014 року. У встановлений законом строк позивачі звернулись до Державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька, яка складалась з двох земельних ділянок. Державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер :04:000:0360, площею 5,2653 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, оскільки зазначена земельна ділянка була успадкована ОСОБА_5 після смерті 23 серпня 2006 року його дружини ОСОБА_6, яку він не встиг оформив належним чином. За таких обставин позивачі звернулися до суду і просять в судовому порядку захистити їх права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3, який діє на підставі довіреностей від 01.06.2016р. (а.с.33,36), позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позові. Просили суд визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області не зявився, судову повістку та копії документів отримано 16.06.2016р. та 29.06.2016р. (а.с. 28-29, 43). На адресу суду надали заяву в якій просять справу розглядати за відсутності представника селищної ради (а.с.45).

Суд, заслухавши позивачів, представника позивачів, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

08 лютого 2014 року ОСОБА_5 помер у віці 72 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 424280 від 10 лютого 2014 року (а.с.13).

Відповідно до Державного акту на право власності серії ЯА № 334528 на земельну ділянку від 20 липня 2005 року, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Харківської області, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 5,2653 га, що розташована на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.10).

За життя померлий ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї дружини - ОСОБА_6, померлої 23.08.2006 року і згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВКК № 775345 став спадкоємцем на цілу частку її майна. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 5,2653 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_4 селищної ради Харківської області та належить померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акту серія ЯА № 334528 на праві приватної власності на землю (а.с.12). Дане свідоцтво є підставою для видачі новому власнику Державного акту на право приватної власності на землю, однак за час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права класності на вказану земельну ділянку і виготовити на своє ім'я відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 за свого життя заповіт не складав, а тому після його смерті було заведено спадкову справу № 172/2014 в ОСОБА_4 державній нотаріальній конторі Харківської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 564902 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7В.(а.с.14), прізвище якої на даний час є «Бойко».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 294897 ОСОБА_7 після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Чернецька» (а.с.15), а відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 171483 ОСОБА_8 після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Бойко» (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2297512 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_9 (а.с.17), прізвище якої на даний час є «Кузнєцова».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_9, після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка «Кузнєцова» (а.с.18).

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги по закону після смерті свого батька ОСОБА_5 і ці обставин ніким не оспорюються.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Будучи спадкоємцями першої черги, позивачі в шестимісячний термін звернулись з відповідною заявою до державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,2653 га, розташованої на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій 23 серпня 2006 року ОСОБА_6, спадкоємцем якої був її чоловік, а їх батько - ОСОБА_5, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 23.05.2008 року за реєстром № 1242, але даним особам було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину на підставі того, що ОСОБА_5 за свого життя державний акт на вищезазначену ділянку на своє ім'я не отримав (а.с.21).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1 ст.125 ЗК України.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Тому, зареєструвати право власності на земельну ділянку за померлим ОСОБА_5 є неможливим.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п.5 ч.1 ст.19 даного Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька, є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті їх батька, що дало їм право, в порядку ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями земельної ділянки, площею 5,2653 га, яка знаходиться на території ОСОБА_4 селищної ради Харківської області після померлого ОСОБА_5 Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивачів немає.

За нормами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивачі після смерті рідного батька спадщину прийняли, то до них перейшло право ОСОБА_5 зареєструвати право власності на земельну ділянку, що померлий не встиг здійснити за життя.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

Оскільки на теперішній час у відповідності до ст.25 ЦК цивільна правоздатність ОСОБА_5 припинилась у зв'язку з його смертю, тому позивачі у справі не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачами права власності на земельну ділянку, що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивачів є порушеним і підлягає захисту.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці після смерті батька, мають законне право на 1/2 частку земельної ділянки кожна в порядку спадкування. За таких обставин, суд вважає за можливе позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити, визнавши за ними право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 5,2653 га, кадастровий номер :04:000:0360, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, засвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 334528, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Харківської області 20 липня 2005 року на імя ОСОБА_6, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 163, після померлого 08 лютого 2014 року ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 5,2653 га, кадастровий номер :04:000:0360, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, засвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 334528, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Харківської області 20 липня 2005 року на імя ОСОБА_6, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 163, після померлого 08 лютого 2014 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 5,2653 га, кадастровий номер :04:000:0360, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, засвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 334528, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Харківської області 20 липня 2005 року на імя ОСОБА_6, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 163, після померлого 08 лютого 2014 року ОСОБА_5.

Копію рішення направити на адресу ОСОБА_4 селищної ради Великобурлуцького району Харківської області до відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 липня 2016 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_10