Єдиний унікальний номер 219/4626/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2015/2016
Головуючий в 1 інстанції Харченко О.П.
Доповідач Папоян В.В.
Єдиний унікальний номер 219/4626/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/2015/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Бахмут-Вода» про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання здійснити повірку засобу вимірювання споживання холодної води,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, на обґрунтування якого зазначив, що він є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення, які надаються відповідачем за адресою: АДРЕСА_1. 05 жовтня 2003 року було складено акт про те, що позивачеві необхідно в місячний строк пройти державну повірку лічильника холодної води. Починаючи з 2004 року він неодноразово звертався до відповідача з письмовою заявою щодо проведення чергової планової повірки належного йому лічильника холодної води за рахунок виконавця. Але йому було відмовлено з тих підстав, що періодична повірка та ремонт квартирних засобів обліку холодної води здійснюється за рахунок споживача, оскільки ці витрати не були включені до складу тарифу та підприємство не зобов'язане виконувати ці роботи безкоштовно.

Просив визнати бездіяльність відповідача щодо невиконання повірки лічильника починаючи з 05 жовтня 2003 року, зобов'язати КП «Бахмут-Вода» провести періодичну повірку засобів вимірювальної техніки за рахунок відповідача.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в який просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що висновок суду щодо застосування строку позовної давності є безпідставним.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Позивач у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, змістом Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (у тому числі в редакції на момент укладення договору) передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення суб'єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

При розгляді справи судом встановлено, що є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення за адресою АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів справи 21.03.2001 року між ОСОБА_1 та ДОКП «Донецькоблводоканал», в особі Артемівського ВУ ВКГ, укладено договір про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню № 23047, відповідно до якого виконавцем послуги є ДОКП «Донецькоблводоканал».

Відповідно до акту від 21 березня 2001 року, складеного Артемівським ВУ ВКГ ДОКП «Донецькоблводоканал», у квартирі позивача за адресою АДРЕСА_1, встановлено лічильник холодної води КВ-1,5 № 012629, який опломбований. Актом того ж підприємства від 05.10.2003 року споживача повідомлено про необхідність проведення в місячний строк державної повірки лічильника холодної води який встановлений у його квартирі.

Як убачається з листа Артемівського ВУВКГ № 204 від 13.01.2004 р. в зв'язку з закінченням міжповірочного періоду лічильник води встановлений в квартирі позивача був знятий з обліку з 01.01.2004 р., а споживачі відповідно до п.3.9 Положення про впровадження будинкових та квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води і теплової енергії, їх технічне обслуговування, ремонт і повірки у наявному житловому фонді, затвердженого розпорядженням голови Донецької обласної адміністрації від 18.02.2003 р. № 76, переведені на нормативний облік.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиконання повірки лічильника за період з 05.10.2003 року по 05.12.2007 р. суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на той час виконавцем послуги з водопостачання було ДОКП «Донецькоблводоканал» з яким позивач перебував у договірних відносинах, тому КП «Бахмут-вода» є не належним відповідачем.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача, що відповідач є правонаступником Артемівського ВУВКГ, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, у тому числі випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно якої КП «Бахмут-вода» зареєстроване 05.12.2007 р. та статутом підприємства, з якого убачається, що відповідач окремою є юридичною особою та самостійним господарським об'єктом і не є правонаступником Артемівського ВУ ВКГ ДП «Донецькоблводоканал».

Починаючі з грудня 2007 року виконавцем послуг по водопостачанню та водовідведенню за адресою АДРЕСА_1. є КП «Бахмут-Вода».

В подальшому позивач неодноразово звертався до КП «Бахмут-Вода» з письмовими заявами щодо проведення періодичної повірки засобів обліку води за рахунок виконавця послуг та листами № 1054 від 12.05.2008 р., № 3253 від 18.11.2009 р. йому було відмовлено у безоплатні повірці лічильника.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиконання повірки лічильника за період починаючи з 05.12.2007 р. суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідача має місце порушення права ОСОБА_1 як споживача, оскільки проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг. Проте останнім пропущено строк позовної давності на застосуванні якого наполягає відповідач, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Таким чином, апеляційна скарга може бути подана й тоді, коли особа згідна із рішенням суду, але не згідна із мотивувальною частиною рішення, наприклад, з висновками суду щодо встановлення певних фактів. Відповідачем рішення суду, у тому числі щодо наведених мотивів, не оскаржено тобто фактично він погодився з зазначеним висновком суду.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача щодо відсутності підстав для застосування строку позовної давності, оскільки відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача під час розгляду справи наполягав на застосуванні наслідків спливу позовної давності. Про порушення права позивач дізнався вперше у травні 2008 року та клопотань про поновлення пропущеного строку не заявляв та не надав суду доказів поважності пропуску такого строку.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до акту приймання до експлуатації приладу обліку холодної води з додатковими засобами захисту № 20397 від 27.09.2016 року в квартирі за адресою АДРЕСА_1 встановлено прилад обліку лічильник тип ЯК-15 № 6214732 та визначена дата наступної державної повірки 19.07.2020 року.

За таких обставин відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому (на майбутнє) за власний рахунок виконувати роботи з технічного обслуговування, ремонту та планової повірки лічильника холодної води суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що захисту підлягає лише порушене право позивача. Апеляційний суд погоджується з зазначеними висновками суду оскільки відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Встановлення ж обов'язків на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені шляхом внесення змін до законів є безпідставним, судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи. Спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та зводяться до переоцінки і не належать до тих підстав із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість зміни або скасування оскаржуваного судового рішення. Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.В. Папоян

Судді О.М. Біляєва

І.В. Кішкіна