АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/388/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2939/16Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 4 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа ПП ПБТІ "Інвентаризатор" про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 4 жовтня 2016 рокувизнано в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини житлового будинку літ-А-1, разом з господарськими будівлями літньою кухнею Б,б, погрібом вхідним - Літ.В, сараєм - Літ.Г, сараєм - Літ.г, гаражем - Літ.Д, сараєм - Літ.д, сараєм - Літ.Є, сараєм - Літ.є, вбиральнею - Літ.Е, воротами огорожі №1, огорожею №2, колодязем питним №3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1,що залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище - ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_2 - є рідними сестрами, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Станом на 01.07.1990 року в домоволодінні, яке відносилося до типу колгоспний двір, за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова двору - мати позивача ОСОБА_5, її донька - сестра позивача ОСОБА_4 та співмешканець останньої ОСОБА_6

12.10.1995 року померла голова колгоспного двору ОСОБА_5

Після її смерті в домоволодінні залишились проживати члени колгоспного двору - ОСОБА_4 та її співмешканець ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла сестра позивача ОСОБА_4

Після смерті сестри, позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим 05.03.2010 р. заведена спадкова справа.

В травні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування права власності на зазначене домоволодіння.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.05.2013 р. рішення Зінківського районного суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 було скасовано та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер.

Згідно довідки Шилівської сільської ради від 02.07.2013 року на момент смерті ОСОБА_6 один був зареєстрований в даному домоволодінні.

Одночасно, з довідки Шилівської сільської ради Зіньківського району від 30.09.2013 року вбачається, що в господарстві за адресою - АДРЕСА_1 проживає без реєстрації ОСОБА_2, на ім'я якої ОСОБА_6 склав заповіт.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказувала на те, що вона, як спадкоємець другої черги після смерті рідної сестри, має право на спадкування належного майна, проте в зв'язку з тим, що спірне домоволодіння відносилося до типу колгоспного двору та були відсутні правовстановлюючі документи у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено державним нотаріусом.

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування 2/3 частин спірного будинку, оскільки 1/3 частина належала ОСОБА_6, як члену колгоспного двору, на яку він мав право відповідно до вимог статей 17, 18 ЗУ «Про власність».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Як вбачається з довідки Шилівської сільської ради від 24.09.2012 року в господарстві по АДРЕСА_1 погосподарська книга №4, особовий рахунок НОМЕР_1 станом на 01.07.1990 року проживали та були зареєстровані: голова двору - мати позивача ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_4 та співмешканець дочки ОСОБА_6

Статтею 18 ЗУ «Про власність», яка діяла на той час, визначено, що у власності осіб, що ведуть селянське (фермерське) господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону. Майно цих осіб належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено письмовою угодою між ними.

Діючою на той час статтею 123 ЦК УРСР 1963 року визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року, роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що кожен з проживаючих та зареєстрованих осіб мав у своїй власності по 1/3 частині спірного домоволодіння.

Після смерті голови двору ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не оформила її належним чином.

Після смерті ОСОБА_4І, її співмешканець - член колгоспного двору ОСОБА_6 звертався до суду з позовом про визнання права власності на все спірне домоволодіння, за результатами розгляду справи в задоволенні позову було відмовлено.

Згідно повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області від 26.05.2016 року за № 586/01-16, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, заведена спадкова справа № 71/2010 на підставі заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Зіньківської державної нотаріальної контори від 09.10.2012 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1282 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є спадкоємцем після померлої рідної сестри ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за нею право власності на 2/3 частини спірного домоволодіння.

Апеляційна скарга не спростовує висновки суду першої інстанції.

Так, посилання апелянта на те, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15 квітня 2013 року було встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до моменту її смерті в незареєстрованому шлюбі, що є підставою для визнання права власності за ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вищевказане рішення суду стосувалося визнання права власності на спадкове майно і жодним чином питання проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу судом не вирішувалось, і фактичні обставини з цього приводу в розумінні положень ч.1 ст. 61 ЦПК України братись до уваги по даній справі не можуть.

Твердження про те, що позивач не є спадкоємцем ОСОБА_6, якому на думку апелянта належало 2/3 частини спадкового домоволодіння, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими, відхиляються колегією суддів, оскільки позивач є спадкоємцем своєї сестри ОСОБА_4, якій як спадкодавцю належало 2/3 частини спірного домоволодіння, з них 1/3 як частка померлого члена колгоспного двору її матері, після смерті якої вона прийняла спадщину, та належна їй як члену колгоспного двору 1/3 частка, натомість ОСОБА_6 також як члену колгоспного двору належала 1/3 частка.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права .

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 4 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

С У Д Д І : /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Обідіна О.І.