У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., МостовоїГ.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Лайн», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», поданою її представником СтеценкомТарасом Миколайовичем, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «Престиж Лайн» на її користь 1 549 грн страхового відшкодування та 12 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Посилалась на те, що 27 серпня 2013 року близько 19 год водій належного ТОВ «Престиж Лайн» автобуса I-VAN, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, не дочекавшись, поки вона після посадки до даного транспортного засобу займе пасажирське місце, почав рух, в результаті чого вона не втримала рівновагу та впала, отримавши тілесні ушкодження. Внаслідок транспортної пригоди вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні комунального закладу «Сумська обласна клінічна лікарня» з 28 серпня 2013 року по 10 вересня 2013 року. Згідно висновку СМЕ № 1888 від 18 листопада 2013 року тілесні ушкодження, отримані нею, відносяться до категорії середньої тяжкості. За період перебування на стаціонарному лікуванні вона понесла витрати на придбання необхідних ліків та медичних препаратів в сумі 1 549 грн, а також їй була завдана моральна шкода, яку оцінює в 12 000 грн.

З огляду на зазначене, просила позов задовольнити.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2015 року залучено до участі у справі як співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп».

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнено з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_3 1 549 грн у відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн - у відшкодування моральної.

Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Лайн» на користь ОСОБА_3 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі заявник просить змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року в частині розміру стягненої із заявника суми у відшкодування моральної шкоди, зменшивши її до 77,45 грн, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права у цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ТОВ «Престиж Лайн» є власником автобуса I-VAN, державний номер НОМЕР_1.

Згідно страхового полісу, цивільно-правова відповідальність власника автобусу I-VAN, державний номер НОМЕР_1, застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп».

Також судами встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Престиж Лайн».

27 серпня 2013 року біля 19 год водій автобуса I-VAN, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, не дочекавшись, поки після посадки в транспортний засіб на зупинці громадського транспорту пасажир ОСОБА_3 займе місце для сидіння, різко почав рух, в результаті чого ОСОБА_3 не втримала рівновагу та впала, отримавши тілесні ушкодження.

Згідно висновку СМЕ № 1888 від 18 листопада 2013 року травми, отримані ОСОБА_3, відносяться до середньої тяжкості.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого ВДПТ СВ Сумського МВ УМВС України у Сумській області від 17 березня 2014 року кримінальне провадження закрито з підстав відсутності в діях водія ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні комунального закладу «Сумська обласна клінічна лікарня» з 28 серпня 2013 року по 10 вересня 2013 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суди попередніх інстанції керувались ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Встановивши розмір страхової суми (ліміт відповідальності), в межах якої страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров'ю потерпілого, суди дійшли висновку, що моральна шкода в розмірі 5 відсотків повинна вираховуватись від суми страхового ліміту.

Проте повністю з такими висновками судів попередніх інстанцій у частині, що оскаржена, погодитись не можна.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судами встановлено, що відповідно до п. 4 страхового полісу, розмір страхової суми (ліміт відповідальності), в межах якої страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров'ю потерпілого, становить 100 000 грн на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасового втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно зі ст. 26-1 цього Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Обґрунтовуючи незаконність рішення суду першої інстанції, представник ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» посилався на неправильне застосування ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, розмір моральної шкоди суди попередніх інстанцій визначали як 5 відсотків від суми страхового ліміту, проте ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає цей розмір з урахуванням суми страхової виплати, а не ліміту.

Суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і передчасно залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача, повинен вираховуватись від суми страхового ліміту.

Крім того, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду у травні 2014 року, позивач заявляла позовні вимоги до ТОВ «Престиж Лайн» та просила ухвалити рішення про стягнення саме з ТОВ «Престиж Лайн» на її користь суми у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Відомостей про зміну предмета або підстави позову матеріали справи не містять.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягають скасуванню з направленням справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України, оскільки постановлені з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», подану її представником Стеценком Тарасом Миколайовичем, задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова