Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9721/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

23 грудня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб, придбаний за удаваним правочином, -

встановив:

ОСОБА_1, діючи в особі представника - адвоката ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб, придбаний за удаваним правочином.

Свій позов обґрунтовує тим, що 4 вересня 2008 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1, шляхом видачі довіреності, розпоряджатися належним йому на праві власності автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1.

На підставі довіреності йому надано право знімати автомобіль з обліку в органах ДАІ та ряд інших повноважень, які властиві та притаманні власнику транспортного засобу, що зазначені в довіреності.

Також, ОСОБА_3 отримав від нього 16000 грн. за продаж транспортного засобу, про що відповідачем була власноручно складена розписка від 4 вересня 2008 року.

Після укладених угод він вільно та безперешкодно володіє транспортним засобом, але позбавлений можливості самостійно зареєструвати за собою право власності на транспортний засіб.

Відповідач ухиляється від укладання договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу в належній формі та не вчиняє жодних дій, які б свідчили про намір витребувати спірний автомобіль.

У відповідності до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Вважає, що в дійсності між ним та відповідачем був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, а договір купівлі-продажу на підставі якого відповідач передав у його власність автомобіль, а він прийняв його та сплатив за нього грошову суму, визначену між сторонами.

Тому довіреність була видана відповідачем виключно з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу, який він з відповідачем насправді вчинили, тому до відносин учасників даного правочину необхідно застосовувати відповідні правила правочину, який сторони мали на увазі, оскільки воля сторін в удаваному правочині була спрямована на встановлення інших вільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені довіреністю. За удаваною довіреністю як правочином вони свідомо документально формили її, але насправді між ними були встановлені правовідносини купівлі- продажу транспортного засобу.

Підтвердженням того, що був укладений удаваний правочин свідчить те, що йому фактично були передані всі повноваження власника, в тому числі ті, що пов'язані з розпорядженням автомобілем, виїздом за кордон, зняття його з бліку в органах державної автомобільної інспекції, що свідчить не про передання права користування чи керування автомобілем, а його реальне відчуження шляхом видання відповідної довіреності з метою приховання іншого правочину - купівлі-продажу автомобіля.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій власний розсуд, а на підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в праві користування та розпорядження своїм майном.

Просив суд визнати односторонній правочин, яким є довіреність, видана ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5 щодо володіння, користування і розпорядження, транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 8 грудня 2016 року, занесеною до журналу судового засідання до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору був залучений ОСОБА_4

В судовому засідання представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надіслав заяву про визнання позову, в якій позовні вимоги позивача визнав повністю, розгляд справи просив провести у його відсутності.

Разом з тим, визнання відповідачем позову суперечить закону, а тому воно не може бути прийняте судом.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надіслав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САС №051471, автомобіль марки «DAEWOO LANOS» TF69Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3

4 вересня 2008 року ОСОБА_3 видав довіреність, яка посвідчена ОСОБА_6, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу.

Відповідно вказаної довіреності ОСОБА_3, за попередньо досягнутою домовленістю сторін, цією довіреністю уповноважив ОСОБА_1 або ОСОБА_4, (кожен має право діяти самостійно) розпоряджатися ( продати, обміняти, здати в оренду, тощо) належним йому на підставі дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) серії САС №051471, виданого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області 26 грудня 2007 року автомобілем марки «DAEWOO LANOS» TF69Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Довіреність видана з правом передовіри повноважень третім особам та з правом використання автомобіля за межами України на десять років тобто до четвертого вересня 2018 року.

Як вбачається з розписки від 4 вересня 2008 року, ОСОБА_3 продав ОСОБА_5 автомобіль «DAEWOO LANOS» TF69Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за 16000 грн. Кошти отримав.

Суд вважає, що доводи позивача про те, що під генеральною довіреністю від 4 вересня 2008 року приховувався договір купівлі-продажу автомобіля, не можуть стати підставою для задоволення позову, так генеральна довіреність не надає права власності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Такого правочину сторони не укладали, відповідач продовжував бути власником спірного автомобіля

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (по купцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Суд вважає, що фактично сторонами умови договору виконані не були, дорученням істотні умови договору купівлі-продажу не передбачені.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Правочин купівлі-продажу укладається в письмовій формі та посвідчується нотаріально. Суд вважає, що між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу не укладався.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В межах діючого законодавства України існує спеціальний порядок купівлі - продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх і типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Зокрема ст.34 вказаного Закону передбачає обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. А п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. N 1388 обов'язковою умовою для укладення договору купівлі- продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в уповноважених органах МВС.

Пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1388 від 7 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб

- нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.

Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «DAEWOO LANOS» TF69Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 з обліку в уповноважених органах МВС не знятий. Його перереєстрація на позивача не проводилася.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Принцип свободи договору передбачає, як це закріплено у ст.627 ЦК України, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір належить до юридичних фактів, на основі яких виникають зобов'язання. В договорі виявляється воля не однієї особи (сторони), а двох чи декількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному.

Надана позивачем розписка про отримання коштів не може бути належним доказом, що підтверджує оплату автомобіля з метою відчуження. Право користування (керування) автомобілем передбачено довіреністю, виданою на імя позивача.

Відповідно до ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ , що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах. В звязку з цим з метою захисту цивільних прав та інтересів, законом встановлена заборона укладення правочину представником відносно себе особисто.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Право власності на автомобіль не перейшло у встановленому порядку від відповідача до позивача. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки немає підстав для визнання довіреності удаваним правочином, то відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на автомобіль «DAEWOO LANOS» TF69Y, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

На підставі викладеного та керуючись т.ст.202, 321, 328, 388,392, 393, 626, 638, 639, 655 ЦК України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 212,213, 215, ЦПК України, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, в собі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб, придбаний за удаваним правочином відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 26 грудня 2016 року.

Головуючий: ОСОБА_7