АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

08 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

секретаря: Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк», ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, про припинення поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк» (далі - ПАТ «Аграрний комерційний банк», Банк), ОСОБА_3 про припинення правовідношення поруки, з підстав передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, у зв'язку з припиненням забезпеченого порукою зобов'язання.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 02 квітня 2010 року між нею та ПАТ «Аграрний комерційний банк», ОСОБА_3 укладено Договір поруки, за умовами якого вона зобов'язалася виступати як солідарний боржник перед Банком за виконання ОСОБА_3 зобов'язань по поверненню кредитних коштів у розмірі 300 000 доларів США, сплати процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2013 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 279 467, 47 доларів США.

В ході виконання рішення суду, за заявою ПАТ «Аграрний комерційний банк» судом був знятий арешт з майна ОСОБА_3, яке забезпечувало виконання ним рішення, внаслідок чого, на думку позивача, обов'язок по погашенню суми боргу фактично покладено виключно на ОСОБА_1

Вважала, що ініціювання ПАТ «Аграрний комерційний банк» питання щодо зняття арешту з майна ОСОБА_3 є прийняттям кредитором виконання зобов'язання боржником, а тому зобов'язання за Договором поруки є припиненими.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись с вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій зазначила, що оскаржуване рішення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідження і оцінку доказів, просила рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вказала, що суд недостатньо визначився з підставами позову та не взяв до уваги надані позивачем докази, а саме попередній договір (зі змінами) укладений 12.08.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Судом не враховано, що через зняття арешту з майна позичальника, з реалізації якого для погашення суми заборгованості було достатньо коштів, позичальник ПАТ «Аграрний комерційний банк» (правонаступник ПАТ «Айбокс Банк») відмовився прийняти належне виконання, яке вважається запропонованим боржником, що відповідно до ч. 2 ст. 559 ЦК України також є підставою для припинення поруки. Не надано оцінки наявним в матеріалах справи рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, яке залишено без змін Київським апеляційним адміністративним судом, і рішенню Голосіївського районного суду міста Києва за позовами ПАТ КБ «Надра». Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на обставини встановлені рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2013 щодо стягнення солідарно з позичальника та поручителя суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії, однак не застосував положення ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник відповідача ПАТ «Айбокс Банк» - ДяченкоН.В. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.10.2007 між ВАТ «Аграрний комерційний банк», який змінив назву на ПАТ «Аграрний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Айбокс Банк», та ОСОБА_3 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 141/2007, згідно з яким позичальнику на споживчі цілі відкрито відзивну відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 300 000 доларів США, зі сплатою 16 % річних, зі строком дії кредитної лінії до 30 вересня 2010 року.

15.09.2010 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 10 до договору про відкриття кредитної лінії № 141/2007 від 01.10.2007, згідно з яким сторони домовилися у зв'язку з продовженням строку дії кредитного договору внести зміни до договору, зокрема у п. 1.2 змінено розмір ліміту кредитної лінії, який відповідно до внесених змін складає 231 409 доларів США; а також було змінено строк дії кредитної лінії, який закінчувався 30.08.2011.

02.03.2010 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 12 до договору про відкриття кредитної лінії № 141/2007 від 01.10.2007, згідно з яким сторони домовилися, що з 01.03.2011 розмір процентів за користування кредитом складає 2,5 % та відмінили сплату пені за прострочення сплати процентів з 01.12.2010.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором від 01.10.2007 між ВАТ «Аграрний комерційний банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено Договір поруки, згідно з яким ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_3, які виникають з умов Договору про відкриття кредитної лінії № 141 /2007 у повному обсязі.

15.09.2010 між цими ж сторонами було укладено договір про внесення змін до договору поруки, відповідно до яких порукою за цим договором забезпечується зобов'язання боржника згідно кредитного договору в строк по 30.08.2011 включно в порядку та на умовах, які зазначені в кредитному договорі.

Відповідно до п.п. 7.1 та 7.2 Договору поруки зазначений договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками всіх сторін і порука припиняється за домовленістю сторін або у випадках передбачених чинним законодавством України. Договір припиняється разом з припиненням поруки, яка передбачена цим Договором.

Позичальник ОСОБА_3 належним чином у строк, визначений в договорі, не виконав свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту в зв'язку з чим Банк звернувся з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості.

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2013 позов ПАТ «Аграрний комерційний банк» був задоволений в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитора суми боргу в розмірі 279 467,47 доларів США та судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2013 рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2013 скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі та солідарно стягнуто зі ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Аграрний комерційний банк» 279 467,47 доларів США заборгованості за кредитним договором.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2013 не виконано.

В рамках виконавчого провадження на все майно ОСОБА_1 Відділом державної виконавчої служби було накладено арешт та оголошено заборону його відчуження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2013 року знято арешт, накладений на будинок ОСОБА_3 за адресою: м. Київ, вул. Маршала Говорова, 1Б, який був накладений 29.06.2011 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Також з матеріалів справи вбачається, що до укладення ОСОБА_3 договору з ВАТ «Аграрний комерційний банк», у останнього існувало зобов'язання перед ВАТ «КБ «Надра», яке виникло 22.03.2004 на підставі нотаріально посвідченого Іпотечного договору № 327 (зі змінами) за умовами якого ОСОБА_3, з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 кредитного договору, передав в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12.08.2010 ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 попередній договір (зі змінами) за умовами якого зобов'язався в майбутньому укласти з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нерухомого майна, яким є домоволодіння під номером АДРЕСА_1.

15.11.2010 попередній договір доповнено п. 5.1. в якому сторони передбачили порядок розрахунку в т.ч. шляхом зарахування переведеного боргу згідно укладеного між ОСОБА_4 з ВАТ «КБ «Надра» кредитного та іпотечного договорів.

02.11.2011 між ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено Договір про переведення боргу, за яким борг за кредитним договором, який забезпечено Іпотечним договором, укладеним зі ОСОБА_3, переведено на ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з відсутності правових підстав для визнання поруки припиненою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1, як на підставу припинення правовідношення поруки за Договором поруки, укладеним між ПАТ «Аграрний комерційний банк» (правонаступник ПАТ «Айбокс Банк»), ОСОБА_3 та ОСОБА_1 позивач посилався на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки внаслідок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів (ч. 2 ст. 179 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

При цьому судом вірно було проаналізовано всі зібрані по справі докази та з'ясовано, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження припинення забезпеченого порукою зобов'язання.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку, висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/13900/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14185/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.