Номер провадження: 22-ц/785/4071/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Сегеди С.М., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Головне управління з надзвичайних ситуацій в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який згодом був неодноразово уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Головне управління з надзвичайних ситуацій в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. 08 травня 2013 року у вказаному будинку сталася пожежа з вини відповідача, внаслідок якої була пошкоджена його квартира та майно.

Також позивач зазначив, що пожежа виникла із-за недотримання відповідачем Правил протипожежної безпеки в квартирі АДРЕСА_2.

Позивач вважає, що діями відповідача йому спричинена майнова та моральна шкода, яку він просить стягнути з ОСОБА_4, а саме майнову шкоду в розмірі 443152,87 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав.

Представник третьої особи Головного управління з надзвичайних ситуацій в Одеській області в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Головне управління з надзвичайних ситуацій в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2001 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3, яка розташована на 14 поверсі 14-поверхового житлового будинку.

Власником квартири АДРЕСА_2, що розташована на 12-поверсі цього ж будинку є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року. В квартирі ОСОБА_4 на правах користувачів з 2010 року проживав ОСОБА_5 зі своєю дружиною та малолітньою дитиною.

Також судом встановлено, що 08.05.2013 року о 5 годині ранку виникла пожежа на балконі квартири, що належить на праві власності ОСОБА_4, яка перебувала на той час у володінні і користуванні ОСОБА_5 Балкон квартири був засклений, але два вікна були відкриті, як зазначено у звіті а.с.10 - поряд з містом знаходження осередку пожежі, пожежа була ліквідована о 6 годині 12 хвл.

Пожежею пошкоджено квартири АДРЕСА_2 (12 поверх),АДРЕСА_3 (13 поверх), АДРЕСА_4 (14 поверх) в будинку, пошкоджено або знищено майно в цих квартирах: меблі, побутова техніка, особисті речі мешканців квартир.

У висновку №3 пожежно-технічної експертизи, проведеної 31.03.2015 року НДЕКЦ при УМВС України у Миколаївській області (в рамках досудового кримінального розслідування) зазначено: «осередок пожежі знаходився в північній частині балкону квартири АДРЕСА_2. Пожежа могла виникнути внаслідок занесення вогневого джерела запалювання (сірника) або тліючого тютюнового виробу зовні» Експерт не надав відповіді на питання - чи є пожежа наслідком порушення норм протипожежної безпеки мешканцями квартири АДРЕСА_2.

Суд також не отримав будь-яких доказів того факту, що мало місце порушення правил протипожежної безпеки мешканцями квартири АДРЕСА_2. Відсутні докази, що балкон з північної сторони було заставлено меблями, устаткуванням, іншими предметами, що на балконі зберігались легкозаймисті горючі речовини, макулатура тощо.

Кримінальне провадження, що було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 травня 2013 року постановою слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області закрито з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до вимог ст. 1167 ЦК У країни моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вина відповідача у спричиненні шкоди ОСОБА_3 доведена не була, суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у відшкодуванні майнової та моральної шкоди.

Більш того, в суді апеляційної інстанції було встановлено, що позивач, а також відповідачі визнані потерпілими по кримінальному провадженні в наслідок пожежі.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що суд відмовляючи в задоволені позову, дійшов до безпідставного висновку про відсутність особи, яка спричинила пожежу, оскільки саме діями відповідача йому спричинена майнова та моральна шкода, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме висновком пожежно-технічної експертизи, та відсутністю доказів факту порушення правил протипожежної безпеки мешканцями квартири АДРЕСА_2, тобто не було встановлено, що саме діями відповідачів спричинена пожежа.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Н.В. Ісаєва