Справа № 462/2069/16 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/6881/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні гаражем,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року клопотання задоволено. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_6, про усунення перешкод в користуванні гаражем до набрання законної сили судовим рішенням в справі №462/4838/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради, третя особа ОСОБА_2 про скасування розпорядження та свідоцтва про право власності.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу для провадження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що судом не повно зясовано обставини, що мають значення для справи, безпідставно визнано доведеними обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, які призвели до не правильного вирішення питання. Зазначає, що мотивуючи оскаржувану ухвалу, суд не взяв до уваги, що у адміністративній справі №462/4838/16а не оспорюється підстава позовних вимог ОСОБА_2 у справі №462/2069/16ц, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом від 1.11.2013 р. реєстраційний №6-1229. Судом не звернуто уваги на те, що ОСОБА_2 навіть не визначена у адміністративній справі, як відповідач, її процесуальний статус визначений як третя особа. Також, суд не зясував чи дійсно від наслідків розгляду адміністративної справи №462/4838/16-а залежить прийняття рішення по даній справі та не взято до уваги те, що до предмету доказування у даній справі не входить законність розпорядження Залізничної районної адміністрації ЛМР та дійсність свідоцтв про право власності на гараж відмінних від свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2013 року, на підставі яких нею набуто право власності на спірний гараж.

У судове засідання третя особа не зявилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності зважаючи на те, що така особа повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника на підтримання апеляційної скарги, відповідача та його представника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, посилаючись на п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України та зупиняючи провадження у даній справі, виходив з того, що ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 8.09.2016 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради про скасування розпорядження голови адміністрації № 873 від 24.11.1997 року в частині надання дозволу ОСОБА_8 експлуатувати збудовану літню кухню «Ж», гараж «Г», що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Щирецька, 98 та визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності на вказані літню кухню і гараж. Виходячи з наведеного та враховуючи, що обставини, які є підставою заперечень проти позову, є предметом дослідження у вказаній адміністративній справі і рішення суду в цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору про усунення перешкод в користуванні гаражем, суд вважав, що провадження у справі слід зупинити до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №462/4838/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради про скасування розпорядження та свідоцтва про право власності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не слід вважати такими, що відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно ж до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Про наслідки вчинення зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК і правил, що їх регулюють. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Підставою для зупинення провадження за пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК може бути також відкриття Конституційним Судом України провадження за зверненням відповідно до статті 43 Закону України від 16 жовтня 199 року N 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" про офіційне тлумачення положень Конституції України чи закону, що мають застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі. Застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої статті 202 ЦПК відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 ЦПК провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ. Правило частини другої статті 202 ЦПК про те, що суд не зупиняє провадження у випадках, установлених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника, не застосовується до випадків, коли суд викликає позивача або відповідача для особистих пояснень.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, зокрема, позовної заяви, ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобовязання відповідача звільнити належний їй на праві спільної часткової власності цегляний гараж загальною площею 28,00 кв.м., що розташований на вул.Щирецькій, 98 у м.Львові, позначений в технічному паспорті від 15.03.2011 року літ. «Г» від належного йому автомобіля марки: ВАЗ 21-06, державний номер: 227-02ТС і автопричепа державний номер 08-58-4ТН.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 8 вересня 2016 року, Залізничним районним судом м.Львова відкрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації ОСОБА_7 міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження виконавчого комітету Залізничної районної адміністрації №873 від 24.11.1997 року, в частині надання дозволу ОСОБА_8 експлуатувати збудовану літню кухню «Ж», розміром 3,50 х 9,30 м, гараж «Г», розміром 6,45 х4,30 м за адресою м.Львів, вул. Щирецька буд.98., визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на збудовану літню кухню «Ж» 3,50 х 9,30 м, гараж «Г», розміром 6,45 х4,30 м за адресою м.Львів, вул. Щирецька буд.98.

Зважаючи на субєктний склад сторін у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 та заявлені вимоги, а саме факт подання позову із згаданими вимогами лише до одного відповідача ОСОБА_7 міської ради; відсутність вимог про визнання не чинним правовстановлюючого документу, на підставі якого позивач у даній справі набула право власності на частину спірного гаража, колегія суддів вважає, що вказане не свідчить про те, що дана справа не може бути розглянутою до вирішення адміністративної справи.

Тобто за таких обставин не слід вважати, що у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, що розглядається у Залізничному районному суді м.Львова при визначеному складі сторін та заявлених вимогах можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та таку задовольнити, ухвалу ж суду скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п. 2-4, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: М.М. Шандра

ОСОБА_9