СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5105/16
20 грудня 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Ю.В.
за участі секретаря - Севрюк К.А.
представника позивача - Колючка О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурко Віктор Михайлович звернувся до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з ОСОБА_4 суму заборгованості за договором №З/212 від 02.04.2013 року про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановленого кредитного ліміту у розмірі 2 890,45 грн. та судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що Постановою Правління Національного банку України від 10.12.2015 р. № 876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 10.12.2015 р. №220 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» та призначено уповноважену особу Фонду Шкурка Віктора Михайловича та делеговано йому строком на два роки з 11.12.2015р. по 10.12.2017р. (включно) всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Контракт», визначені статтями 37, 38, 47-52, 52(1), 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, визначених ч.3 ст. 47 Закону.
02 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Банком «Контракт» та фізичною особою - ОСОБА_4 було укладено договір №З/212 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі п.1.1 якого Банком Держателю відкритий рахунок НОМЕР_2 в гривні, емітована та надана Держателю платіжна картка типу MasterCard, а також здійснювалося обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт». Воднчас, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконував. У зв'язку з чим, станом на 23 серпня 2016 року згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_4 загальна сума заборгованості за Договором № З/212 від 02.04.2013р. становить 2 890,45 гривень. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Представник позивача в судовому засіданні наголошував на своїх позовних вимогах, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с. 57, 66, 70).
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1,2 глави 71 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України від 10.12.2015р. № 876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 10.12.2015 р. №220 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» та призначено уповноважену особу Фонду Шкурка Віктора Михайловича та делеговано йому строком на два роки з 11.12.2015р. по 10.12.2017р. (включно) всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Контракт», визначені статтями 37, 38, 47-52, 52(1), 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, визначених ч.3 ст. 47 Закону (а.с. 27, 28, 29).
02 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Банком «Контракт» та фізичною особою - ОСОБА_4 було укладено договір №З/212 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі п. 1.1 якого Банком Держателю відкритий рахунок НОМЕР_2 в гривні, емітована та надана Держателю платіжна картка типу MasterCard, а також здійснювалося обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» (а.с. 8).
11.04.2013 року Відповідач особисто отримав банківську платіжну картку, що підтверджується особистою розпискою відповідача в договорі №З/212 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановлення кредитного ліміту від 02.04.2013 року (а.с. 7).
Згідно п.1.3. Договору Банк встановлює по рахунку Держателя кредитний ліміт (надалі - кредит) у розмірі 1 000,00 (одна тисяча) гривень шляхом здійснення видаткових операцій по рахунку НОМЕР_2 в гривні, які має право здійснювати Держатель в порядку визначеному цим договором, за рахунок коштів банку, понад залишок коштів Держателя на ньому. В межах наданого кредиту здійснюється кредитування рахунку для задоволення поточних потреб Держателя
За умовами п.1.3. Договору кредит надавався на строк з 17.04.2013 р. по 16.04.2014 р., якщо не застосовується інший термін погашення зобов'язань, визначений цим договором, (достроково) відповідно до умов п.2.14 цього Договору. В межах наданого кредиту здійснюється кредитування рахунку для задоволення поточних потреб Держателя. У випадку, якщо жодна зі сторін не надасть письмове повідомленні іншій стороні про припинення надання кредиту за 10 календарних днів до закінчення строку його дії. строк надання кредиту пролонгується кожний раз на наступний рік на аналогічних умовах.
За користування кредитом згідно п.2.3. Договору Держатель сплачує проценти із розрахунку процентної ставки річних у розмірі 29 процентів. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом, за фактичний строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) по день сплати кредиту методом факт/факт (фактична календарна кількість днів у році). Проценти за користування кредитом сплачуються Держателем один раз на місяць у передостанній робочий день поточного місяця шляхом списання банком відповідної суми з рахунку за рахунок залишку власних кошів Держателя на рахунку, а у раз їх недостатності (відсутності) за рахунок наданого кредиту в межах встановленого ліміту, збільшуючи таким чином заборгованість по кредиту. Окрім процентів за користування кредитом держатель також сплачує комісії за надання коштів, за зняття коштів за рахунок кредиту, штрафи, пеню та інші комісії, якщо такі передбачені Тарифами.
Згідно п.1.4. Кредитного договору Держатель зобов'язувався повернути суму наданого кредиту за період визначений у п. 1.3. договору, сплатити проценти за користування кредитом, прострочену заборгованість, можливі штрафні санкцій, пені та іншу заборгованість, що визначені договором та/або тарифами за якими обслуговується банківська платіжна картка..
Банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, а саме: Банком було відкрито рахунок НОМЕР_2, емітовано та надано Держателю банківську платіжну картку, що підтверджується розпискою Держателя про отримання картки, а також Держателю встановлений кредитний ліміт у сумі 1 000, 00 гривень, що підтверджується випискою з рахунку Держателя НОМЕР_2.
Згідно п.2.6. Договору окрім процентів, вказаних у п. 2.3. Договору, плат та комісій, що обумовлені Тарифами за якими обслуговується банківська платіжна картка, Держатель сплачує такі комісії, як разова комісія за надання кредиту, комісія за зняття коштів за рахунок кредиту, штрафи, пеню та інші комісії, якщо такі передбачені тарифами. Погашення заборгованості за кредитом/овердрафтом за рахунком здійснюється у черговості, визначеній тарифами.
Згідно п.2.14 Договору Банк має право припинити надання кредиту, у т.ч. в разі погіршення фінансового стану Держателя та/або несвоєчасного виконання ним договірних зобов'язань перед банком та вимагати від Держателя дострокової (незалежно від настання строку його погашення, визначеного п.2.2. договору), сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій (пені та штрафів) та іншої заборгованості, що виникла за рахунком. В разі прийняття банком рішення про припинення надання кредиту та вимоги від Держателя сплатити у повному обсязі заборгованість за кредитом, Держатель, згідно п.2.15 договору, зобов'язується достроково погасити заборгованість перед банком
26 лютого 2016 року Банком на адресу Відповідача надіслана повідомлення - вимога № 613/11-581 про усунення порушення та погашення заборгованості, яка повернута до Банку через закінчення строку зберігання кореспонденції і, отже, зобов'язання відповідача за Кредитним договором не виконані та кредитні кошти не повернуто (а.с. 11).
Станом на 23 серпня 2016 року згідно Розрахунку заборгованості ОСОБА_4 загальна сума заборгованості за Договором № 3/212 від 02.04.2013 становить 2 890,45 гривні, з яких: 1 000,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом; 27,95 гривень заборгованості за несанкціонованим овердрафтом; 840,27 гривень заборгованості за простроченими процентами; 59,21 гривень заборгованості за простроченими процентами несанкціонованого овердрафту; 439,89 гривень інфляційних нарахувань на суму прострочених процентів та на суму простроченого кредиту (згідно ст. 625 ЦК України); 458,99 гривень пені за простроченим кредитом та простроченим процентами; 64,14 гривень суми 3% річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів (згідно ст. 625 ЦК України) (а.с. 25-26).
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору.
Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, відповідач не скористався своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.
Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором.
Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики.
За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею.
Разом з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 1378, 00 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 629, 1049,1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.
1 000,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом;
27,95 гривень заборгованості за несанкціонованим овердрафтом;
840,27 гривень заборгованості за простроченими процентами;
59,21 гривень заборгованості за простроченими процентами несанкціонованого овердрафту;
439,89 гривень інфляційних нарахувань на суму прострочених процентів та на суму простроченого кредиту;
458,99 гривень пені за простроченим кредитом та простроченим процентами;
64,14 гривень суми 3% річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Ю.В. Войтенко