РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19380/15-ц

пр. № 2/759/1639/16

16 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в грудні 2015 року заявила позов до свого чоловіка ОСОБА_2, за яким просила суд постановити рішення про стягнення аліментів на утримання їх дочки ОСОБА_3, в розмірі 30 відсотків від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала і пояснила, що перед зверненням до суду шлюбні відносини між сторонами були припинені через подружню зраду чоловіка, з того часу сторони проживають окремо, батько не приймає участі в утриманні дитини.

Представник відповідача ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення аліментів та їх розміру, але просила здійснювати стягнення аліментів з дня винесення рішення у справі, і пояснила, що сторони, в супереч доводам позивача, припинили шлюбні відносини в травні поточного року, до цього часу проживали разом, сім'я перебувала на повному утриманні відповідача, про наявність цього спору та те, що дружиною подавався позов про розлучення відповідачу не було відомо.

Судом встановлено таке.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (див. свідоцтво про народження).

За поясненнями сторін, дитина проживає з матір'ю, позивач здійснює догляд за дитиною, не працює, відповідач є приватним підприємцем і має постійний дохід в достатньому розмірі.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Заявлений розмір аліментів, окрім того, що не заперечується відповідачем, узгоджується з приписами ст. 183 СК України, та не суперечить іншим вимогам законодавства.

Надані в обґрунтування заперечень докази, не дають суду можливості прийти до однозначного висновку, що відповідач до цього часу утримував сім'ю, або ж регулярно надавав допомогу на утримання дитини.

До того ж, ці доводи заперечуються позивачем.

Тому, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання ОСОБА_3 мають бути присудженні від дня пред'явлення позову, як це встановлено статтею 191 СК України.

Отже, суд знаходить, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю на підставі наведених вище норм закону.

За такого рішення, обов'язок понести витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 (тридцяти) відсотків від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення в частині місячного платежу до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.