Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 34 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.08.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «Українська страхова група») та Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (далі - ТОВ «УніКредит Лізинг») було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0101-01/3995, предметом якого є страхування транспортного засобу «Lexus», державний номер НОМЕР_1.

22 жовтня 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus», державний номер АА8889А, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі заяви страхувальника здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 215 128 грн. 60 коп.

Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», державний номер НОМЕР_2, було застраховано у ПрАТ «СГ «ТАС» (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи за полісом складає 510 грн.), яка відшкодувала ПАТ «СК «Українська страхова група» 49490,00 грн.

Різниця між страховим відшкодуванням і лімітом за полісом становить 165 638 грн. 69 коп. і вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як особи винної в заподіянні збитків, при цьому до страховика перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» кошти в сумі 165 638 грн. 60 коп. у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ПАТ «СК «Українська страхова група» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно зясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Суд допустив неповноту при дослідженні доказів, не дав їм належної оцінки у сукупності з іншими доказами. Так відмовляючи у задоволенні позову через нікчемність Додатку № 28-0101-01/3995 від 07.08.2013р., який є невідємною частиною Генерального договору № 28-0101-01 від 01.02.2012р., суд першої інстанції не звернув уваги, що Генеральний договір відповідно до п.10 діє один календарний рік з подальшою пролонгацією на кожний наступний рік на аналогічних умовах, про що свідчить додаткова угода № 1 від 28.01.2013 року. Крім того, добровільне відшкодування відповідачем ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 весною 2014 року 12000 доларів США, що станом на жовтень 2013 року еквівалентно 95 880 грн., також не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки у даному випадку потерпілий скористався своїм право на отримання від відповідача різниці між розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою.

В судове засідання представник ПАТ «СК «Українська страхова група» не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.08.2013 року між Приватним акціонерним товариством «СК «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0101-01/3995, предметом якого є страхування транспортного засобу «Lexus», державний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

22 жовтня 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus», державний номер АА8889А, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.9).

Згідно вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2014 року, вищевказана ДТП пригода відбулась в наслідок порушення ОСОБА_2 пп. 2,3 Б, 10.1, 14.2 ПДР України (а.с.10).

З матеріалів справи видно, що до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, розмір якого відповідно до страхового акта № КА-4294 від 15.01.2014р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього становить 215 128 грн. 60 коп. (а.с.62,63).

Відповідно до платіжних доручень № 680 та № 681 від 16.01.2014 року ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 215 128 грн. 60 коп. (а.с.64,65).

Крім того, на час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, як особи, яка експлуатує автомобіль «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 на законних підставах, була застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі Договору (полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ № АВ9337092 від 02.11.2012р., яка відшкодувала ПАТ «СК «Українська страхова група» 49490,00 грн. (а.с.66,67).

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні приписи містяться у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Дані норми законодавчо закріплюють перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування, права вимоги страхувальника, яке він має до особи, відповідальної за збитки.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0101-01/3995 (Додаток), який був укладений між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» 07 серпня 2013 року є нікчемним, оскільки укладений після закінчення строку дії Генерального договору № 28-0101-01 від 01.02.2012р. У звязку з чим, страхувальником втрачено право на передачу своїх прав страховикові на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, нікчемним є правочин, якщо його недійсність прямо встановлена законом.

Статтею 998 ЦК України визначено, договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи було встановлено, що 07.08.2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (Додаток № 28-0101-01/3995 до Генерального договору), зі строком дії даного договору з 08.08.2013р. по 07.08.2014р.

Відповідно до п.12 вказаного Договору, цей Додаток є формою договору страхування та невідємною частиною Генерального договору Добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-0101-01 від 01.02.12р. (по тексу Договір страхування), який укладений між тими сторонами, і читається разом з ним. Взаємовідносини Сторін регламентуються чинним законодавством України та Договором страхування (а.с.87).

Згідно п.10 вказаного Генерального договору Добровільного страхування, який був викладений в новій редакції Додатковою угодою № 1 до нього від 28.01.2013 року, строк дії даного договору встановлено з 01.02.2012 р. по 31.01.2013 р. Також сторони погодили, що строк дії конкретного Додатку зазначається в самому Додатку. В будь-якому випадку Додаток не набирає чинності раніше дати його укладення. Якщо строк дії Додатку виходить за межі строку дії Генерального договору, то строк дії Генерального договору стосовно цього Додатку автоматично продовжується до моменту закінчення строку дії відповідного Додатку.

Цей Генеральний договір діє один календарний рік з подальшою пролонгацією на кожний наступний рік на аналогічних умовах, в разі, якщо, жодна із Сторін не висуне заперечень щодо продовження дії цього Генерального договору в терміни не пізніше 30- календарних днів до дати закінчення строку дії Генерального договору (а.с.144).

Згідно зі ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Таким чином, оскільки дія Генеральний договору пролонгується на кожний наступний рік на аналогічних умовах і строк його дії стосовно Додатку автоматично продовжується до моменту закінчення строку дії відповідного Додатку, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про нікчемність договору добровільного страхування.

Також не може бути підставою для відмови у задоволенні позову добровільне відшкодування відповідачем ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 весною 2014 року 12000 доларів США, що станом на жовтень 2013 року еквівалентно 95 880 грн., оскільки у даному випадку потерпілий скористався своїм правом на отримання від відповідача тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням.

Виплата ПАТ «СК «Українська страхова група» страхувальнику суми страхового відшкодування спростовує висновки суду про не внесення ТОВ «УніКредит Лізинг» платежу при укладенні договору страхування, оскільки у відповідності до п.7.3 Правил добровільного страхування, які є невідємною частину договору, у разі не сплати страхового платежу у терміни зазначені в Додатку до Договору, будь-яки збитки, що стались в період прострочення платежу, не покриваються (а.с.87).

На підставі наведеного, судова колегія приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим і ПАТ «СК «Українська страхова група» має право на стягнення суми страхового відшкодування з винної особи ОСОБА_2 в порядку суброгації. У звязку з чим рішення суду першої інстанції, яке не ґрунтується на вимогах закону, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 165 638 грн. 69 коп.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» мають бути стягнуті понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 2484 грн. 58 коп. судового збору, сплаченого при розгляді справи в суді першої інстанції та 2733 грн. 04 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 165 638 (сто шістдесят пять тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 69 коп. та понесені судові витрати в розмірі 5217 грн. 62 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: