Справа № 522/4113/15
Провадження № 2/522/2988/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Одеси справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання права власності, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом і в остаточній редакції просив суд визнати недійсним правочин, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 оформлений довідкою-рахунком ВІА №411165 від 22.04.2014р. щодо відчуження легкового автомобілю марки «BMW 530D» 2002 року випуску, синього кольору, двигун №306D132395240, кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2; визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль марки BMW 530D 2002 року випуску, синього кольору, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 позивачкою було придбано легковий автомобіль марки ,,BMW 530D,, 2002 року випуску держ.н. ВН 0378 ЕР, який було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 04.02.2014р.

06.02.2014р. ОСОБА_2, без згоди та відома позивачки вказаний автомобіль передав у користування ОСОБА_4, про що свідчить розписка від 06.02.2014р. про передачу спірного автомобілю в оренду.

ОСОБА_2 неодноразово на початку 2015 року звертався до ОСОБА_4 з вимогою повернути спірний автомобіль, про що останній повідомив, що автомобіль їм відчужено ОСОБА_3. При цьому, як вказує позивач будь яких повноважень на право зняття з обліку для реалізації та продажу спірного авто вона нікому не надавала. Крім того, після фактичного заволодіння автомобілем він буд двічі перереєстрований, в результаті чого на автомобіль були видані нові д/н НОМЕР_4.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала, зазначивши що спірний автомобіль було придбано під час шлюбу, а тому про незаконність придбаного автомобіля дізналась в результаті розгляду цієї справи.

Відповідач ОСОБА_5 також визнав позов.

Третя особа, ОСОБА_4, який сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду також не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

04.02.2014р. позивачка придбала легковий автомобіль марки «BMW 530D» 2002 року випуску, синього кольору, двигун №306D132395240, кузов № НОМЕР_1. Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.02.2014р. автомобіль був зареєстрований на імя позивача та видані номерні знаки ВН 0378 ЕР.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2015р. витребувано з Центру №1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Одеса підпорядкований УДАІ ГУМВС України в області інформацію згідно бази даних АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ щодо автомобіля «BMW 530D» 2002 року випуску, синього кольору, двигун №306D132395240, кузов № НОМЕР_1.

22.04.2014р. транспортний засіб знятий з обліку для реалізації, на підставі довіреності ВТР №422478 від 19.04.2014р., довірена особа - ОСОБА_4 (номер у реєстрі нотаріальних дій 226), яка була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_6 (Київська обл., м. Ірпень, вул. Мінеральна,1) та яка давала право ОСОБА_4 управляти та розпоряджатися спірним автомобілем позивачки.

При цьому, ні з ОСОБА_4, ні з ОСОБА_3 позивачка не знайома, ніяких документів на імя ОСОБА_4 позивачка не видавала, тим більше не відвідувала приватного нотаріуса ОСОБА_6 Крім того, в день посвідчення зазначеної довіреності позивачка знаходилась в м. Одесі.

22.05.2014р. на підставі довідки-рахунок ВІА №411165 від 22.04.2014р., виданої ТОВ «.ВАВІЛОН.» автомобіль «BMW 530D» 2002 року випуску, синього кольору, двигун №306D132395240, кузов № НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: Київська обл., Києво Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Молодіжна,13. На автомобіль видано д/н НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію СХХ-002079.

23.12.2014р. на спірний автомобіль здійснено заміну номерного знаку, замість д/н НОМЕР_2 видано АІ 4774 СХ, замість свідоцтва про реєстрацію СХХ-002079 видано свідоцтво про реєстрацію СХХ-647429.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2015р. було витребувано та отримано у ТОВ ".ВАВІЛОН.", (02660, м. Київ, вул. Електротехнічна, буд.4-А) оригінал довіреності від 19.04.2014р. виданої ОСОБА_1 на імя ОСОБА_4 (бланк ВТР 422478) посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_6 (Київська обл., м. Ірпінь, вул. Мінеральна,1) та зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій під номером 226).

Відповідно до висновку №4215/02 судово-почеркознавчої експертизи від 05.04.2016р. призначеної на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси 03.07.2015р. встановлено, що рукописний запис «ОСОБА_1О.» у першому примірнику довіреності від 19.01.2014р. (бланк ВТР №422478), посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за №226) розміщений на лицьовій стороні в графі «ПІДПИС», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 у першому примірнику довіреності від 19.01.2014р. (бланк ВТР №422478), посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за №226) розміщений на лицьовій стороні в графі «ПІДПИС», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні.

На підставі ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами посвідченими нотаріально; продаж шляхом оформлення довідки-рахунку.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, субєктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, суд робить висновок, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортних засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину відповідно до ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу .

Відповідно до п. 8 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Враховуючи, що почеркознавчою експертизою встановлено, що рукописний запис «ОСОБА_1О.», підпис від імені ОСОБА_1 у першому примірнику довіреності від 19.01.2014р. (бланк ВТР №422478), посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за №226) не належить позивачу, суд доходить висновку про невідповідність вимогам закону правочину щодо відчуження спірного автомобілю «BMW 530D» 2002 року випуску, синього кольору, двигун №306D132395240, кузов № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3

Відсутність волевиявлення на уповноваження ОСОБА_4 керувати та розпоряджатися (знімати з обліку) спірний автомобіль за вищевказаною довіреністю, в розумінні ч.2 ст.215 ЦК України, така довіреність є нікчемною. У такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п.5 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р., якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р. нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом.

Враховуючи те, що правочин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо відчуження легкового автомобілю марки BMW 530D 2002 року випуску, синього кольору, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 є оспорюваний, оскільки позивачка заперечує його дійсність на підстави того, що довіреність, за якою спірне авто було відчужено, за своєю правовою природою є нікчемною, тобто такої що не існує, є порушенням вимог статті 203 Цивільного кодексу України та є підставою для визнання вказаного правочину недійсним.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Правочин щодо відчуження спірного автомобілю, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не відповідає імперативним вимогам ст. 203 ЦК України. Проте, в результаті його укладення позивачка втратила як зареєстроване право власності на спірний автомобіль, так і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки при реєстрації транспортного засобу за іншою особою попереднє свідоцтво про реєстрацію втрачає свою чинність.

Оскільки правочин, за яким спірний автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо визнання його недійсним та захисту прав позивача шляхом визнання її права власності на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму №4 Верховного суду України 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували завдання позивачці моральної шкоди та причинний зв'язок між діями ОСОБА_2 та настання таких наслідків, суд приходить висновку про необґрунтованість та недоведеність вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1000 грн., а тому в цій частині позову позивачці суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 та 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним правочин, укладений між ОСОБА_4 (ідент. код НОМЕР_5) та ОСОБА_3 (ідент. код НОМЕР_6) оформлений довідкою-рахунок ВІА №411165 від 22.04.2014р. щодо відчуження легкового автомобілю марки BMW 530D 2002 року випуску, синього кольору, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_7), право власності на легковий автомобіль марки BMW 530D 2002 року випуску, синього кольору, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ідент. код НОМЕР_6), ОСОБА_2 (ідент. Код НОМЕР_8) на користь ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_7) судові витрати в розмірі 7 067,4 грн.

В задоволенні решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

15.07.2016