Справа № 128/2514/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі: Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на: житловий будинок АДРЕСА_1; на земельну ділянку площею 0,15 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель; земельну ділянку площею 0,1306 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за вищевказаною адресою та на земельну ділянку площею 2,09 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 являються його дружина та син: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як на момент смерті проживала разом із спадкодавцем.

Відповідач ОСОБА_2 з 1992 року проживає в Російській Федерації, після смерті батька пообіцяв матері, що переїде в смт. Стрижавку, буде проживати разом з нею в батьківській хаті, буде доглядати матір, оскільки та через похилий вік часто хворіє. Позивач погодилася на пропозицію відповідача відмовитися від спадщини на користь сина, про що подала до нотаріуса відповідну заяву.

Однак, відповідач не переїхав в смт. Стрижавку з Російської Федерації та не надає матеріальної допомоги позивачу.

Позивач втратила свого чоловіка, залишилася одна, змушена була написати відмову від спадщини, оскільки розраховувала на допомогу та догляд зі сторони сина, а в кінцевому результаті у віці 78 років, маючи хворобливий стан здоров'я, залишилась без допомоги і без спадщини.

За даних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання недійсною відмову від спадщини після смерті свого чоловіка.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кухар О.І. не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 02.08.1959 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2, батьками якого являються ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 15.04.2011 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: житловий будинок АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння № 81 від 23.03.1989 року, виданого йому як голові колгоспного двору (а.с.7); на земельну ділянку площею 0, 2806 га, 0,15 га з яких цільове призначення - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,1306 га цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 30.10.2001 року (а.с. 8); на земельну ділянку площею 2,09 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 11.03.2002 року (а.с. 9).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 являються його дружина та син: позивач ОСОБА_1, яка на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою (а.с. 5) та відповідач ОСОБА_2

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_3 у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 438/2011 (а.с.10).

Як вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_9 в 1992 році знятий з реєстрації місця проживання за даною адресою та на даний час являється громадянином Російської Федерації, де і проживає (а.с. 13 - 17).

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, на даний час проживає являється людиною похилого віку, має ряд хронічних захворювань, в зв'язку з чим лікувалася стаціонарно (а.с. 5, 18 - 19).

Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочинуВ пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК (435-15), якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга

сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Враховуючи похилий вік позивача, наявність ряду хронічних хвороб та періодичне стаціонарне лікування в зв'язку з цим; постійне проживання відповідача - сина, спадкоємця першої черги за законом за межами країни, в Російській Федерації, суд приходить до висновку, що правочин - відмова позивача від права на спадщину після смерті чоловіка, був вчинений нею під впливом тяжкої для неї обставини та на вкрай невигідних умовах, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 229, 233 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 10, 11, 27, 31, 60, 79, 84, 131, 197, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсною відмову ОСОБА_1 від права на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :