Справа: 164/1377/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 105. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, ОСОБА_1 просив шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у поданій до суду заяві, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому настоює на його розірванні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу мають бути вирішені лише після поділу між ними майна, оскільки саме з цього питання у них виник спір.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача на розірванні шлюбу, а також те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже більше року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовлялася, а тому позивач був змушений звернутись до суду.

Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам.

За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Кондратюк.

Від стягнення з відповідача сплаченого при зверненні до суду судового збору позивач відмовився.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 105, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Кондратюк (дівоче прізвище Гелетуха) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище Кондратюк.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар