Справа № 496/607/16-ц
Провадження № 2/496/630/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі - Буяк Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом в якому просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні власністю, а саме: ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що знаходилася у законному шлюбі з ОСОБА_3, який був зареєстрований 29 вересня 1990 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивач вказує, що має всі законні права на реалізацію свого права на спадщину. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 вересня 2010 року за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На підтвердження права власності надана також інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. Проте, як власник, у зв'язку з протиправними діями відповідача позивач не може користуватися частиною житлового будинку, на користування якою має законні права. Протиправність дій відповідача підтверджується наступним: з заяви № 0506/2014 від 05 червня 2014 року вбачається: особи, які володіють іншою половиною вказаного будинку не надали доступу до присадибної земельної ділянки, закріпленої за будинком, а також перешкоджали позивачу та ОСОБА_4 обстежити вказаний об'єкт нерухомості. З вказаного вбачається, що позивачка не може провести технічну інвентаризацію об'єкта нерухомого майна, оскільки ОСОБА_2 не надає доступу до присадибної земельної ділянки, закріпленої за будинком, а також перешкоджає обстежити вказаний об'єкт нерухомості. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушує право позивача на вільне користування приватною власністю. Крім того, ОСОБА_2 постійно провокує конфліктні ситуації з позивачем та з посадовими особами, неодноразово ображала позивача та її сина. У добровільному порядку відповідач це питання навіть не бажає розглядати.

Відповідачем до суду надано заперечення до позову в якому просить відмовити у позові та пояснює це тим, що вважає право власності позивачки незаконним та буде його оскаржувати (а.с. 60-63).

Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі та її представників, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 96-99).

Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій просила розглядати справу без її присутності, просила відмовити у позові (а.с. 68-70).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Судом встановлено, що Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 вересня 2010 року за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 вересня 2010 року було закрито, ухвала набрала законної сили. (а.с. 20, 16-18).

На підтвердження права власності надана також інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна згідно якої власником ? частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1. Об'єктом нерухомого майна є житловий будинок загальною площею 97,4 кв.м.; житлова площа - 31 кв.м.; форма власності - приватна. (а.с. 12).

Згідно зі ст. 41 Конституції України - право приватної власності є непорушним, кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як на підставу своїх доказів чинення відповідачем перешкоду, позивач посилається на заяву № 0506/2014 від 05 червня 2014 року в якій зазначено: „у зв'язку з виконанням вашого замовлення від 05 червня 2014 року на проведення технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна - житлового будинку по АДРЕСА_1 повідомляю наступне: 05 червня 2014 року у світлий час доби у присутності Вашого представника ОСОБА_4 мною здійснено виїзд за адресою об'єкта нерухомого майна, що підлягав обстеженню. Особи, які володіють іншою половиною вказаного будинку не надали доступу до присадибної земельної ділянки, закріпленої за будинком, а також перешкоджали мені та ОСОБА_4 обстежити вказаний об'єкт нерухомості". (а.с. 15).

Суд звертає увагу, що жодних належних доказів на підтвердження чинення перешкод відповідачем у користуванні та розпорядженні власністю позивача, не надано. Також судом було роз'яснено представникам позивача право надавати докази, клопотання про витребування та забезпечення доказів.

Надані позивачем копії заяв до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області та прокуратури Одеської області (а.с. 100-107), не можуть судом оцінюватись як належні докази, так як відсутні відповіді на вказані заяви, які б підтверджували дійсно обставини вчинення перешкод з боку відповідача, чим порушено право позивача.

Згідно із керівними роз'ясненнями, що містяться в п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на твердженнях та припущеннях сторони позивача.

Відповідачам надано до суду рішення виконавчого комітету Августівської сільської ради №18 від 18 лютого 2016 року, відповідно до якого створено комісію для обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 84).

Актом обстеження домогосподарства від 01 квітня 2016 року встановлено, що частина будинку ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 цілісним автономним об'єктом. комісією в ході перевірки встановила, що частина будинку, яка за словами сусіда ОСОБА_7 належить ОСОБА_1 зруйнована, повністю без даху, зруйновані стіни, все в аварійному стані, будівля не обладнана ні електроенергією, ні водою, ні газопостачанням, для подальшого проживання не придатна, та небезпечна обвалом (а.с. 85).

Проаналізувавши надані по справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених позовних вимог про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, оскільки стороною позивача не доведений факт створення відповідачем перешкод у користуванні та розпорядженні власністю позивача.

Таким чином, вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю задоволенню не підлягають у зв'язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 57,58,60,61,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

14 липня 2016 року