Провадження № 2/643/1704/16
28.03.2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Мамалуй М.В.
при секретарі Супрун Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - ПАТ "Акцент-Банк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості.
Свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору НОМЕР_3 від 17.08.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4399.93 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду шляхом підписання заяви разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", що складає між ним і банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, суттєво порушивши графік повернення кредитних коштів.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
17 серпня 2012 року ОСОБА_1 подала до ПАТ "Акцент-Банк" заяву позивачльника НОМЕР_3 про надання кредиту у розмірі 4399.95 грн. на придбання споживчих товарів на строк з 17.08.2012 р. по 16.08.2014 р. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт), що відповідно до заяви є частиною договору (далі - Умови), передбачена сплата кредиту, відсотків у розмірі 0.12% річних, єдино разова винагорода за надання фінансового інструменту 103.35 грн. та щомісячна винагорода у розмірі 110.00 грн., платежі за розрахунково-касове обслуговування, щомісячний платіж у сумі 293.56 грн. у період сплати з "10" по "14" число кожного місяця (а.с.5-13).
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи, що строк виконання зобов'язання сплинув 16.08.2014 року, а позичальник ОСОБА_1 зобов'язання по договору належним чином не виконує, позивач обґрунтовано звернувся до суду.
Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.
Пункт 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказує, що положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що про порушення зобов'язань відповідачем банк дізнався ще з 10.11.2012 року, коли банк за неналежне виконання обов'язків позичальником почав нараховувати пеню, термін виконання договору закінчився 17.08.2014 року, а до суду позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом лише 18.12.2015 року, тобто після спливу більш ніж трьох років після початку порушення зобов'язання та майже через рік після закінчення строку виконання зобов'язання, будь-яких заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача не приймав, чим сприяв збільшенню розміру неустойки за кредитним договором, суд, виходячи із засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, вважає можливим зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру основної заборгованості у розмірі 5652.21 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 3668.98 грн., заборгованості за процентами - 3.23 грн., заборгованості по комісії - 1980.00 грн.
Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію заочного рішення направити за місцем проживання відповідача для відома.

Повний текст рішення складено власноручно у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя М.В. Мамалуй