Справа № 303/3966/16-ц
ряд. стат. звіту - 23
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

19 липня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Фозекош І.І.

сторони по справі: позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП СРБУ "Закарпатліфт" ВВС ліфт груп про скасування неправомірно нарахованого боргу ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ДП СРБУ "Закарпатліфт" ВВС ліфт груп про скасування неправомірно нарахованого боргу.

Позовні вимоги мотивує тим, що він зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що квартира розташована на другому поверсі, йому та його сім'ї, немає необхідності користуватися ліфтом і вони дійсно ним не користуються, а з 2012 року, ліфт на другому поверсі, на якому він проживає - навіть не зупиняється. Однак, відповідач нав'язує свої послуги в користуванні ліфтом, яких вони не потребують. В 2006 році, він звернувся до відповідача з заявою, в якій повідомив, що він та його сім'я відмовляються від послуг в користуванні ліфтом, але йому продовжують нараховувати плату за користування ліфтом. Жодного договору на отримання послуг, а саме користуванні ліфтом він не складав і не підписував з відповідачем. Крім того відповідач ДП СРБУ "Закарпатліфт" ВВС ліфт груп постійно його шантажує, шляхом підробки офіційних документів, які направляють на його адресу. Зокрема, відповідач, ніби-то звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього боргу, однак така заява до Мукачівського міськрайонного суду - не надходила. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить скасувати незаконно нарахований борг в сумі 1815,91 грн. за користування ліфтом та судові витрати в справі.

Позивач - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили суд їх задоволити.

Відповідач - представник ДП СРБУ "Закарпатліфт" ВВС ліфт груп в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку нарахувань за послуги за період січень 2006 року по червень 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, у ОСОБА_1 за послуги за користування ліфтом виникла заборгованість в розмірі 1815, 91 грн. (а.с.4-5).

-2-

З копії заяви, ОСОБА_1, мешканця: АДРЕСА_1, від 29 вересня 2006 року вбачається, що він звертається до начальника "Закарпатліфт" м.Мукачево, в якій зазначає, що він і його сім'я відмовляються від послуг (користування ліфтом)(а.с.6).

21 березня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до ДП СРБУ "Закарпатліфт" ВВС ліфт груп" з листом, в якому просить надати відповідь на підставі якого договору виникає заборгованість в сумі 1684,41 грн. та за які надані житлово-комунальні послуги проводились нарахування (а.с.10).

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

В частині 1 статті 1 Закону визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, а тому повинні брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до частки у майні будинку. Крім того, статтею 66 Житлового кодексу УРСР в редакції із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін і доповнень до Житлового кодексу Української РСР" від 06. 05. 93 N 3187-XII, також встановлено, що плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири, тобто мешканці платять не за користування ліфтом, а беруть участь у покритті витрат на утримання ліфтів. Покриття витрат на утримання ліфтів - це кошти, які сплачують мешканці будинку, обладнаного ліфтами, на технічне обслуговування та експлуатацію ліфтів, за електроенергію, що використовується ліфтами. Така ж схема встановлена щодо всіх будівельних та інженерних конструкцій і систем будинку (система димовидалення та пожежегасіння, сміттєпровід, сходові клітини, покрівля тощо).

У свою чергу, механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначений Постановою "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 N 529, яка поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (виконавців), суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (субпідрядників), органи місцевого самоврядування, власників житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Даною постановою визначено "Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", до якого зокрема входить - технічне обслуговування ліфтів.

З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 51 Цивільно - процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в даному випадку технічного обслуговування та ремонту ліфту, який розташований в будинку за адресою: АДРЕСА_1, відповідно зобов'язаний сплачувати за надані послуги, в тому числі і за користування ліфтом. Але, в супереч цьому він звертається до суду з вимогою про скасування неправомірно нарахованого боргу і зазначає, що ліфтом ні він, ні його сім'я не користуються, оскільки проживають на другому поверсі і не потребують в надані такої послуги, а також звернув увагу, що в під'їзді будинку де він проживає, ліфт на другому поверсі взагалі не зупиняється. Але, в порушення статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України, позивачем та його представником до позовної заяви та в судовому засіданні не надано суду жодних доказів того, що ліфт не зупиняється на другому поверсі та доказ того, що він та його сім'я не користується ліфтом.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування неправомірно нарахованого боргу - необхідно відмовити.

-3-

Керуючись ст.ст. 10, 51, 60, 88, 169 ч.4, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП СРБУ "Закарпатліфт" ВВС ліфт груп про скасування неправомірно нарахованого боргу в сумі 1815 (одна тисяча вісімсот п'ятнадцять) гривень 91 копійка за користування ліфтом - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак