Справа № 442/5288/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/3148/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гриновець Б.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Гриновця Б.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.,

при секретарі: Фейір К.О.,

з участю: представника позивача - Гнатишака О.В.,

законного представника відповідача - ОСОБА_3 та її представника -

адвоката Щерби О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

оскарженим рішенням у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач в особі представника Гринь К.А..

У поданій апеляційній скарзі представник апелянта вказує, що судом першої інстанції при ухваленні зазначеного рішення неповно з'ясовано обставини, які мають важливе значення у справі та порушено норми матеріального і процесуального права. Зокрема, вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи помилково дійшов висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки зобов'язання не було виконано, кошти, отримані за кредитним договором повернені не були. Відтак, апелянт вважає, що такі слід стягнути в межах строку позовної давності.

На підставі вказаного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дійсно порушено умови укладеного між сторонами договору кредиту, однак позивачем пропущено строк позовної давності, заяву про застосування якої подав відповідач, у зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 10.10.2008 року між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого перший отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 10.10.2008 року №073204686 останній погодився з тим, що зазначена заява з «Пам'яткою клієнта», Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.6, звор.).

У заяві про застосування строків позовної давності та залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, відповідач зазначає, що дійсно з 01.02.2010 року ним не вносились жодні платежі в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором №б/н від 10.10.2008 року, укладеного між ним та позивачем (а.с.116).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст.526, 610, 612, 1050 ЦК України, зважаючи на фактичне визнання відповідачем порушення його зобов'язань та виникнення у зв'язку з цим заборгованості перед позивачем, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_5 прав позивача.

Разом з тим, ч.1 ст.256 ЦК України встановлено строк (позовна давність), в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Строк повернення кредитних коштів, закріплений пунктами 5.4. та 3.1.1.Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що є невід'ємною частиною, укладеного між сторонами договору.

Відповідно до п.5.4. строк погашення процентів по кредиту встановлений щомісячно за попередній місяць, а строк повернення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Згідно п.3.1.1. строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня, вказаного місяця.

Частиною 1 ст.260 ЦПК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ж ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Встановлено, що термін дії кредитної картки, виданої відповідачу, був встановлений до 10/10 та фактично, згідно Умов встановлений до 31.10.2010 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що перебіг строку позовної давності для звернення з цим позовом слід відраховувати від 01.11.2010 року, дня, наступного за останнім днем строку дії кредитної карти.

Відтак, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом до ОСОБА_5 21.07.2014 року, то, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та не вказав жодних причин його пропуску, а відповідач подав заяву про застосування наслідків спливу такого строку, що згідно ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

При цьому, згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно та об'єктивно з'ясовано усі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а відтак оскаржене рішення є законним та обґрунтованим. При цьому, доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Б.М.Гриновець

Судді: М.Я.Богонюк

О.М.Ванівський