АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Болотова Є.В.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року за позовом Заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,-

у с т а н о в и в :

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року позов Заступника прокурора м. Києва до КМР, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, - задоволено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 17 червня 2013 року.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд зазначеного заочного рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального та матеріального закону, та передання питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник відповідача, зокрема, посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є ново виявленими. Зазначає, що істотною для справи обставиною, яка існувала на час розгляду справи, але не була і не могла

_____________________________________________________

Справа № 752/7167/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10122/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

бути відомою заявнику, встановлена 12 квітня 2016 року, полягає в тому, що пунктом 30 рішення Київської міської ради від 17 вересня 2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на Столичному шосе, 24 км, Голосіївський район м. Києва. На дату ухвалення рішення 17 червня 2013 року ні ОСОБА_2, ні суд, не знали і не могли знати про затвердження містобудівних обгрунтувань для спірної земельної ділянки двома нормативно-правовими актами, які не пов'язані між собою та мають однакову юридичну силу. Також зазначає, що суд не звернув увагу на те, що чинним законодавством не передбачено змінювати цільове використання земельної ділянки (затверджувати містобудівне обґрунтування двома актами тощо, але немає заборони приймати рішення відповідними органами (Київрадою) про зміну цільового використання земельної ділянки двома чи більше нормативно-правовими актами, які не суперечать один одному).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор Горіна Р.М. апеляційну скаргу просила відхилити, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Представник КМР - Баранов М.С. апеляційну скаргу просив відхилити, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року у справі № 752/3179/13-ц (том ІІ, а. с. 29).

Заявник ОСОБА_2 обґрунтовував заяву тим, що з листа департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) вих. № 5007/0/12/27-16 від 12 квітня 2016 року йому стало відомо, що відповідно до п. 30 рішення КМР від 17 вересня 2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на Столичному шосе, 24 км, Голосіївський район м. Києва (том ІІ, а. с. 8).

Як на нововиявлені обставини у справі ОСОБА_2 посилається на обставини, встановлені в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року у справі № 756/14464/14-ц, залишеному в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року, а саме, що на підставі розробленого та погодженого містобудівного обґрунтування 17 вересня 2009 року КМР прийняла рішення № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань», яким у п. 1 вирішила: затвердити містобудівне обґрунтування згідно з додатком. Пунктом 2 даного рішення було вирішено внести зміни до Генерального плану міста Києва.

ОСОБА_2 зазначає, що висновок суду про те, що земельну ділянку разом з іншими землями на Столичне шосе, 24 км на момент прийняття спірного рішення було віднесено до зони земель рекреаційного призначення, не відповідає дійсності.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року позов Заступника прокурора м. Києва до КМР, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, - задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення КМР від 29 жовтня 2009 року № 661/2730 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1»; визнано недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований 22 грудня 2009 року ГУ земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) за № 07-7-05120; визнано недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер НОМЕР_2), вартістю 329007,70 грн., посвідчений 30 грудня 2009 року приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18964; визнано недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований 22 червня 2010 року ГУ земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) за № 07-7-05588; відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2), вартістю 329007,70 грн. за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради (том І, а. с. 143-151).

Вказане рішення набрало законної сили, оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу (том І, а. с. 211).

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до абз. 4 п. 3 згаданої постанови, суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з п. 4 постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Відповідно до п. 5 згаданої постанови, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 постанови роз'яснено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Відмовляючи в задоволенні заяву про перегляд заочного рішення за ново виявленими обставинами, суд обґрунтовано виходив з того, що зазначені ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими, а тому вони не можуть бути підставою для перегляду справи в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Передбачений главою 4 розділу V ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на наявність нового доказу, а саме рішення Київської міської ради від 17 вересня 2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань», не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального закону та є безпідставним, оскільки остання не вказує на існування нововиявлених обставин, про які не було відомо заявнику, а навпаки підтверджує обставину, яка вже враховувалась судом при ухваленні судового рішення, та не може бути підставою для перегляду його за нововиявленими обставинами.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення (том І, а. с. 156-163) та в апеляційній скарзі на заочне рішення (том І, а. с. 189-197) ОСОБА_2 посилався на наявність рішення Київської міської ради від 17 вересня 2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань».

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги колегією суддів.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Є.В. Болотов

Л.Д. Поливач