Справа № 159/2089/16-ц
Провадження № 2/159/798/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням -судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря- БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досягнув 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 заявлено позов до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досягнув 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач та відповідач, ОСОБА_2, є батьками неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач, ОСОБА_2 кілька років тому назад виїхав до Російської Федерації на роботу. Деякий час позивач підтримувала з ним спілкування, однак згодом контакти з відповідачем припинились,оскільки відповідач не виявив бажання з ними спілкуватись. На даний час позивач має намір виїхати влітку цього року відвідати своїх батьків бабусю та дідуся сина, однак для оформлення виїзду з України їхньої малолітньої дитини потрібна згода відповідача. Позивач просить надати дозвіл на виїзд за межі України з метою відпочинку та відвідування родичів, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у її супроводі без згоди та супроводу ОСОБА_2 строком на 6 років.

В попереднє судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявились, попередньо представник позивача подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного вирішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у попереднє судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи. Про що свідчить судове оголошення в газеті «Волинь-Нова». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копій свідоцтв про народження: виданного 11.05.2016 року Ковельським міським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції Волинської області вбачається, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про що зроблено відповідний актовий запис за №6.

Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Відповідно до п. 22 ч. 1 Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Беручи до уваги, вищевикладене, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити.

В судовому засіданні не було надано доказів, які б підтверджували ту обставину, на підставі якої позивача ОСОБА_1 та його неповнолітню дитину необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон.

У суду немає даних, які б вказували про неправомірні дії позивача, які зашкодили чи могли б зашкодити неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за час перебування останніх за кордоном.

Відповідач не надав суду докази з приводу того, що позивач не належним чином виховує дітей, або перебування дитини з батьком є шкідливим для неї. Відповідно він не надав доказів з приводу того, що виїзд дітей за кордон є шкідливим для неї. Поскільки питання про надання чи скасування згоди може вирішуватись до досягнення дітьми повноліття, суд вважає, що задоволення даного позову не порушує будь-яких прав відповідача чи інтересів дитини. Тим більше, позивач просить надати згоду на виїзд за кордон з дитиною не за рахунок коштів відповідача.

При прийнятті рішення суд також враховує той факт, що з часу розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем не існує ніяких стосунків, останній самоусунувся від піклування про дитину.

За таких обставин, суд вважає, що між сторонами існують неприязні відносини, що не дає їй можливості досягнути домовленості у наданні згоди на виїзд за кордон неповнолітньої дитини, тому суд вважає надати таку згоду рішенням суду.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на постійному і повному утриманні матері ОСОБА_1, а тому надання дозволу на виїзд на кордон відповідає інтересам матері та неповнолітньої дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час немає підстав для відмови позивачу у задоволенні позову, а тому, слід надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,223-226 ЦПК України На підставі ст. 33 Конституцією України, ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 154 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_1, а також уповноваженій нею у встановленому порядку особі, дозвіл на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон її неповнолітньої дитини сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька дитини - ОСОБА_2.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_1 строком на 6 років з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_5