Справа № 363/2305/16-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/5165/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 56 20.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вишгородської філії по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просила зобов'язати Вишгородську філію ВАТ «Київоблгаз» провести перерахунок поставленого та сплаченого природного газу та визнати сплачений обсяг газу відповідно до показників лічильника позивача 17150 м3, а також стягнути на користь позивача 5 000 грн. реальних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 червня 2007 року між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання. Позивач належним чином виконувала свої обов'язки. У березні 2015 року позивач провела звірку з відповідачем, на підставі якої сплатила суму заборгованості за спожитий газ та сплатила авансом 1000 м3 газу на майбутній період. У квітні 2016 року позивач отримала попередження про припинення газопостачання у зв'язку з тим, що показник лічильника станом 31 березня 2016 року становить 17060 м3 та обліковується заборгованість на особовому рахунку у сумі 1650 грн. 40 коп. Позивач звернулась з претензією до відповідача про перерахунок поставленого газу, на що отримала відповідь, в якій відповідач зазначає, що у березні 2015 року ним отримано оплату у розмірі 1 089 грн. за 1000 м3 природного газу. Однак зазначена відповідь має хибне посилання на постанову КМУ № 2246, яка розпочала діяти вже після проведення позивачем оплати, а саме з 01 квітня 2015 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що правовідносини між сторонами регулюються постановою КМУ «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», однак суд взагалі не зазначає про це у мотивувальній частині рішення. Посилання суду на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» є безпідставними. Суд не взяв до уваги, що позивач, сплачуючи 1000 куб. м., діяла на підставі чинного на час оплати законодавства, яке передбачало диференціацію цін на природний газ в залежності від річних обсягів споживання. Відповідач неправомірно нарахував борг в сумі 1 650 грн. 40 коп. Крім того, заборона споживачам оплачувати природний газ в рахунок майбутнього споживання відсутня.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між ОСОБА_2 та Вишгородською філією по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» був укладений договір № 510007 про надання послуг з газопостачання. Згідно п. 1.1 вказаного договору, виконавець зобов'язаний безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу з гарантованим рівнем надійності, якості та тиску, споживач у свою чергу зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ і користуватися послугами за встановленими згідно із законодавством цінами, в термін і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 4.2, 4.3 цього ж договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься споживачем на рахунок виконавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. При наявності лічильника газу, розрахунок споживача за надані послуги з газопостачання проводиться за діючими цінами на підставі фактичних показань лічильника газу. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця. Показники лічильника передаються споживачем станом на останню дату звітного місяця в абонентську службу виконавця за телефоном, не пізніше 1 числа місяця, наступного за звітним.

24 квітня 2016 року на адресу ОСОБА_2 було надіслано попередження про припинення газопостачання, у зв'язку з тим, що станом на 3 березня 2016 року за показниками лічильника газу 17060 м. куб. на особовому рахунку НОМЕР_1 обліковується заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 1 650 грн. 40 коп.

13 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Вишгородської ФЕГГ з претензією про перерахунок поставленого та спожитого обсягу природного газу.

У відповіді Вишгородської філії по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» від 27 травня 2016 року зазначено, що споживачем вказуються невірні показники лічильника, вартість кубу газу постійно змінюється, тому споживач не може сплачувати наперед, за ще невикористані кубометри газу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 4, 10 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 року, за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Перерахунок вартості наданих послуг проводиться за відповідною формулою та має бути здійснений до 1 лютого поточного року.

Відповідно до п. 17 Правил зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Цим же пунктом постанови № 2246 у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 74 від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання таким, що втратив чинність, Порядку встановлення роздрібних цін на природній газ для населення», передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання, починаючи з 1 квітня 2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ та використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обчислення видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі відсутності - за нормами споживання природного газу.

Відповідно до пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць.

Згідно п. 5.2.13 договору, споживач має право проводити розрахунки за послуги газопостачання на підставі планових платежів, виходячи з помісячних прогнозних обсягів споживання газу, з підсумковим розрахунком, за період не більше одного року, про укладається додаткова угода до договору.

Пунктом 9 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачань передбачено, що за домовленістю Сторін розрахунки за надані послуги з газопостачання можуть проводитися або за платіжними документами, які виписує постачальник або за плановими платежами (авансовими нарахуваннями) виходячи з величини середньомісячного обсягу споживання на рівні (куб.м.).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 надаються послуги з газопостачання на підставі договору про надання послуг з газопостачання. У березні 2015 року ОСОБА_2 сплатила авансом 1000 м3 газу на майбутній період за тарифом 1,0890 грн. за 1 куб.м. однак станом на 01 квітня 2015 року не використала зазначений об'єм газу, а використовувала його після 01 квітня 2015 року, тобто в той час, коли його ціна складала 7.188 грн. за 1 метр кубічний.

Так, згідно постанови № 583 «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» від 03 березня 2015 року з 01 квітня 2015 року тарифи для споживачів, які використовують природний газ для індивідуального опалення або комплексного споживання (індивідуальне опалення, приготування їжі або підігрів води) встановлені у розмірі 7,188 грн. за 1 куб.м. спожитого природного газу.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 фактично просить здійснити перерахунок сплаченого, але не використаного на момент оплати природного газу за тарифом, який діяв станом на день оплати.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав до задоволення позову, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперська Т.Ц.