Справа № 376/1334/15-ц Головуючий у І інстанції Коваленко О. М.
Провадження № 22-ц/780/4177/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 14.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16 листопада 2012 року в с. Домантівка Сквирського району Київської області померла ОСОБА_7 спадкодавець. За життя вона склала заповіт, який посвідчено ОСОБА_8 секретарем Домантівської сільської ради сквирського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 10 за яким заповіла ОСОБА_2 всі свої права та обовязки, що належатимуть на час її смерті і не припиняться внаслідок її смерті, в тому числі щодо права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом КВ № 00553143 виданого Сквирською райдержадміністрацією 10.01.1997 року. Спадкове майно складається також з житлового будинку під № 118 по вул. Радянська с. Домантівка Сквирського району, земельної ділянки площею 2,1941 га в межах Домантівської сільської ради Сквирського району посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 497462 виданим 18 серпня 2005 року Сквирською районною державною адміністрацією. Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15, кадастровий номер земельної ділянки :05:018:0013. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (пенсіонер),ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (пенсіонер),ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (інвалід 3 групи). В строки передбачені ст. 1270 ЦК України ОСОБА_2 і ОСОБА_5 подали заяви до Сквирської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. ОСОБА_6 не подав заяву протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, а тому він вважається таким, що не прийняв її. При зверненні ОСОБА_2 до нотаріуса їй стало відомо про те, що 31 серпня 2012 року спадкодавець склала заповіт, за яким житловий будинок під № 118 по вул. Радянська с. Домантівка Сквирського району заповіла ОСОБА_4. Заповіт посвідчено ОСОБА_3, секретарем Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 98. Спадкоємець ОСОБА_4 за даним заповітом 15 квітня 2013 року подала до Сквирської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_2 вважає, що під час посвідчення заповіту 31 серпня 2012 року секретарем Селезенівської ради були порушені вимоги чинного законодавства. У звязку з цим просила визнати заповіт ОСОБА_7 записаний за допомогою технічних засобів і посвідчений 31 серпня 2012 року ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №98 недійсним.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що порушення, допущені посадовою особою Селезенівської сільської ради при вчинені нотаріальної дії, не дають можливості встановити дійсне волевиявлення заповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений не правомірно, оскільки при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем ОСОБА_7 і при його складанні та посвідченні дотримано таємницю заповіту, відповідно до вимог ст. 1255 ЦК України. Заповіт, згідно з вимогами ст. 1251 ЦК України було посвідчено секретарем Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області ОСОБА_3, на яку згідно рішення Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області № 93 від 12 листопада 2010 року було покладено обовязки щодо вчинення нотаріальних дій, копія якого міститься в матеріалах справи. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

За змістом ст.202 ЦК України заповіт належить до односторонніх правочинів і на нього поширюються положення глави 16 ЦК України "Правочини", в тому числі щодо наслідків недодержання сторонами вимог закону при вчиненні правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами. Визначеними у ст..1251-1252 ЦК.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про нотаріат» до нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів віднесено і посвідчення заповітів.

Відповідно до ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно, або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому випадку заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо сам заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіт має відбуватись при свідках у відповідності до ст.1253 ЦК. Згідно ст. 1253 ЦК України - на бажання заповідача заповіт може бути посвідчений при свідках, а у випадках, передбачених абзацом 3 ч.2 ст.1248 і ст..1252 цього Кодексу присутність не менше як двох свідків є обов'язковою, причому свідками не можуть бути спадкоємці за заповітом та члени сім'ї і родичі спадкоємців за заповітом .

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Судом встановлено, що 16 листопада 2012 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є донькою померлої, що підтверджується копіє свідоцтва про народження (а.с.11) та копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с.12).

Встановлено, що 31 серпня 2012 року спадкодавець ОСОБА_7 склала заповіт, за яким житловий будинок під № 118 по вул. Радянська с. Домантівка Сквирського району заповіла ОСОБА_4. Заповіт посвідчено ОСОБА_3, секретарем Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 98 (а.с. 14).

З заповіту вбачається, що розяснено права і положеня ст.ст.1241, 1254, 1307 ЦК України; наявний запис "зміст заповіту відповідає моїй волі, прочитано в голос та підписано мною», є підпис заповідача. Також зазначено дату і час складення та посвідчення секретарем сільської ради, вказано, що заповіт записано секретарем Селезенівської сільської ради зі слів ОСОБА_7, і власноручно підписаний нею у присутності секретаря о 12-30, особу встановлено, дієздатність перевірено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного, що позов заявлений не правомірно, оскільки при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем ОСОБА_7 і при його складанні та посвідченні дотримано таємницю заповіту, відповідно до вимог ст. 1255 ЦК України. Заповіт, згідно з вимогами ст. 1251 ЦК України було посвідчено секретарем Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області ОСОБА_3, на яку згідно рішення Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області № 93 від 12 листопада 2010 року було покладено обовязки щодо вчинення нотаріальних дій, копія якого міститься в матеріалах справи. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення, допущені посадовою особою Селезенівської сільської ради при вчинені нотаріальної дії, а саме: що нотаріальна дія вчинена в с. Доманівка, а записано в заповіті с. Селезнівка; що в тексті заповіту написано, що заповіт записано зі слів ОСОБА_9, в той час як він виготовлений за допомогою технічних засобів, а також спадкодавцем не власноруч написана фраза: « заповіт прочитаний уголос та підписаний мною», а надрукована, не дають можливості встановити дійсне волевиявлення заповідача, не заслуговують на увагу, оскільки факт описки в назві села та виготовлення заповіту за допомогою технічних засобів не є викривленням волі заповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: