РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8943/16-ц

Провадження № 2-о/643/554/16

21.07.2016 року

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді: Омельченко Н.І.

при секретарі - Коршак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, який помер 23 січня 2016 року у с. В. Тарасівка, Лутугінського району, Луганської області, Україна.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 23.01.2016 року в с. В. Тарасівка, Лутугінського району, Луганської області на території непідконтрольній державної влади України помер її батько ОСОБА_2 у віці 85 років. Підтвердженням вказаного факту є лікарське свідоцтво про смерть № 32 від 25.01.2016 року.

Також зазначила, що встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть батька та його державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене заявник була вимушена звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду (а. с. 2).

В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи заяви та просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Московський відділ державної РАЦС ХМУЮ надав суду письмову заяву про розгляд заяви про встановлення факту народження дитини за їх відсутності, заперечень проти встановлення факту не мали (а. с. 17)

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На обґрунтування обставин, викладених у заяві, заявником до матеріалів справи надано наступні докази.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 428002 від 02.06.1960 року ОСОБА_3 народилась 07.05.1960 року та батьком вказаний ОСОБА_2, українець (а. с. 5).

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 13.01.1979 року Краснодарським міським РАЦС Ворошиловградської області (серія І-ЕД № 438282). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_4 (а. с. 6).

Як вбачається з довідки про причину смерті (до форми № 106/у) № 32 від 25.01.2016 року ОСОБА_2, помер 25.01.2016 року, у зв'язку з церебральним атеросклерозом. Вказана довідка посвідчена печаткою Луганської Народної Республіки (а. с. 7).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 32 від 25.01.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.01.2016 року в державі Україна (а. с. 7).

15.07.2016 року листом № 3741/11-04-05 Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області представника заявника ОСОБА_5 відмовлено у проведенні державній реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер 23.01.2016 року у с. В. Тарасівка, Лутугинського району, Луганської області, оскільки заявником подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а. с. 8).

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті її батька є підставою для державна реєстрація смерті, отримання свідоцтва про право на спадщину та не суперечить вимогам законодавства і відповідає законним інтересам заявника.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,212,214,215,218,256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 23 січня 2016 року у с. В. Тарасівка, Лутугінського району, Луганської області, Україна.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до орану державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення, відповідно до ст. 257-1 ч.4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів.

Суддя: Омельченко Н.І.