Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1553/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Єгорової С.М., Фомічова С.Є.,

за участю секретаря Яковлєвої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2016 року у справі за його позовом до Кредитної спілки «Простір» про стягнення заборгованості по вкладу, відсотків за користування ним та 3% річних,-

Встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до кредитної спілки Простір, яким просив стягнути із неї борг у розмірі 65501,53 грн. та вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.05.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір № 63Д, який було доповнено 13.08.2008 року та 14.08.2008 року.

Зазначив, що згідно укладеного договору, він вніс на депозитний рахунок спілки внесок в сумі 52500 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 28,25% річних.

Вказав, що станом на 26.02.2016 року відповідач не повернув йому вклад у розмірі 52500 грн. та 645,32 грн. процентів за користування вкладом.

Крім того, зазначає, що відповідач прострочив виконання зобовязання, у порядку ст. 625 ЦК України, у звязку з чим за період з 08.05.2008 року по 26.02.2016 року з нього необхідно стягнути 3% річних від простроченої суми,а саме:12356,21 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2016 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Простір».

Стягнуто з Кредитної спілки "Простір" на користь ОСОБА_2 внесок відповідно до договору № 63Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 08.05.2008 року та нараховані відсотки в сумі 53145,32 грн.

Стягнуто з кредитної спілки "Простір" на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 655,02 грн. та відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Позивач подав апеляційну скаргу, якою просить змінити рішення суду першої інстанції і задовольнити його вимоги щодо стягнення 12356,21 грн. 3% річних.

Зазначає, що згідно ст. 625 ЦК України в суму заборгованості відповідача входить не тільки сума вкладу, а й проценти, які він повинен був сплачувати йому з 13.08.2008 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.05.2008 року між ОСОБА_2 та кредитною спілкою «Простір» було укладено договір № 63Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого 08.05.2008 року ОСОБА_2 здійснив внесок на депозитний рахунок спілки в сумі 52 500 грн., що підтверджується квитанції до прибуткового касового ордеру № 103 від 08.05.2008 року (а.с. 7-9,11)

Згідно укладено вищезазначеного договору, розмір процентної ставки за вкладом становить 28,25% річних, строк його дії 12 місяців, тобто до 08.05.2009 року (а.с.7).

Доповненням до договору про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 13.08.2008 року строк дії договору № 63Д продовжено до 08.05.2010 року (а.с. 12).

Доповненням до договору про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 13.08.2008 року строк дії договору продовжено до 08.05.2011 року (а.с. 13).

14.08.2008 року додатковою угодою до договору № 63 Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 08.05.2008 року, строк дії договору продовжено до 14.08.2012 року (а.с. 14).

Згідно довідки кредитної спілки «Простір» від 01.03.2016 року № 35, станом на 26.02.2016 року, залишок по депозитному договору № 63Д від 08.05.2008 року становить 53145,32 грн., з яких 52500 грн.- тіло депозиту, 645,32 грн.- нараховані відсотки.(а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних, суд першої інстанції, послався на те, що позивач не має права на їх відшкодування, оскільки договором передбачений інший розмір відсотків, про стягнення яких позовна вимога задоволена судом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалюючи рішення про відмову у стягненні 3% річних від простроченої суми, суд на порушення вимог ст. 213 ЦПК не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не обґрунтував, чому до простроченої суми не потрібно застосовувати нарахування 3% річних в якості відповідальності за порушення грошового зобовязання.

На думку колегії суддів, суд дійшов помилкового висновку, що договором №63Д встановлено розмір відсотків, які отримує позивач, і не врахував, що відсотки, передбачені договором вкладу, сплачуються позивачу за користування грошовими коштами протягом його дії, тоді як 3% річних за прострочення грошового зобов'язання носять інший правовий характер і стягуються з боржника саме при порушенні умов договору щодо повернення грошових коштів, що мало місце в даному спорі.

Оскільки КС «Простір» не виконала зобов'язання по поверненню банківського вкладу після закінчення строку дії Договору №63Д - 14.08.2012 року, і допустила заборгованість, яка станом на 26.02.2016 року складає 53145,32 грн., із яких 52500 грн. - сума депозиту, а 645,32 грн. - заборгованість за відсотками, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь 3% річних за прострочення грошового зобов'язання за період з 14.08.2012 року по 26.02.2016 року, що становить 6310,97 грн.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (стаття 309 ЦПК України).

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що в звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, рішення суду підлягає скасуванні в частині позовних вимог про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст.303, 307, 316 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення 3% річних.

Позов ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Простір» в частині стягнення 3% річних від простроченої суми задовольнити частково.

Стягнути із Кредитної спілки «Простір» на користь ОСОБА_2 3% річних у сумі 6310,97 грн., та у рахунок відшкодування судового збору - 360,26 грн. а всього - 6671, 23 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді