Справа № 683/560/16-ц
03 червня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої судді Завадської О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», з участю третьої особи Старокостянтинівської міської ради, про зобов»язання вчинити дії щодо надання дозволу на приватизацію житлового приміщення,
В лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Державного територіального галузевого об»єднання «Південно Західна залізниця» в особі відокремленого підрозділу Старокостянтитнівської міської ради, про зобов»язання вчинити дії щодо надання дозволу на приватизацію ними житла в будинку №2 по вул. Залізничній в м. Старокостянтинові: квартири №1 ОСОБА_3, квартири №2 ОСОБА_2, квартири №3 - ОСОБА_1 Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони кожний із своїми сім»ями проживають у вищевказаних квартирах. Дані квартири були надані їм рішенням спільного засідання профкому та адміністрації 20 дистанції колії від 19 грудня 1990 року протоколом № 23, затвердженого рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 50 від 27 березня 1991 року і згідно якого їм було видано ордери на жилі приміщення відповідно: ордер № 001309 від 23 квітня 1991 року; ордер № 001310 від 27 квітня 1991 року; ордер № 001099 від 06 травня 1991 року. В жовтні 2015 року вони звернулись до Старокостянтинівської міської ради щодо приватизації житла, однак їм було відмовлено через відсутність дозволу Старокостянтинівської дистанції колії, на балансі якої знаходиться дане житло. 18 листопада 2015 року вони звернулися із заявами до начальника відокремленого підрозділу Старокостянтинівської дистанції колії про надання дозволу на приватизацію квартир, в чому їм також було відмовлено з посиланням на те, що будинок знаходиться в адміністративно-побутовому корпусі, яке до житлового фонду не відноситься. Оскільки дані квартири не входять до об»єктів нерухомого майна, які не підлягають приватизації, тому таку відмову вважають незаконною.
Представник - адвокат позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4 та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справ за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують. Крім того, просять розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в справі даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2016 року було заміненого заявленого відповідача ОСОБА_5 територіально-галузеве об»єднання «Південно-Західної залізниці» в особі відокремленого підрозділу Старокостянтинівської дистанції колії Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно Західна залізниця» на належного відповідача публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Представник останнього про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи Старокостянтинівської міської ради також в судове засідання не з»явився, проте направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 03 червня 2016 року суд ухвалив заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що житловий будинок по вул. Залізничній, 2 м. Старокостянтинова знаходиться у повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західної залізниці» в особі відокремленого підрозділу Старокостянтинівської дистанції колії.
Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 27 березня 1991 року за № 50 «Про розподіл квартир та виписку ордерів» було вирішено затвердити витяги з протоколу № 23 від 19 квітня 1990 року спільного засідання профкому та адміністрації 20 дистанції колії та виписати ордер на виділену двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 сім»ї ОСОБА_6. Склад сім»ї три чоловіки: ОСОБА_3 жінка, ОСОБА_7 дочка. Житлова площа 28 кв.м.

30 квітня 1991 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_6 був виписаний ордер на вищевказане жиле приміщення серія ХМО № 001309. Згідно технічної документації даної нерухомості, квартира складається з трьох кімнат житловою площею 49,0 кв.м., загальною площею 70,1 кв.м.

У відповідності до даних свідоцтва про смерть серія 1-БВ № 253006, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції в Хмельницькій області 17 лютого 2015 року ОСОБА_6 помер 15 лютого 2015 року.

Згідно змісту довідки (Ф-4) про склад сім»ї та реєстрацію громадян, виданої Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств 17 вересня 2015 року за № 7779 позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 27 березня 1991 року за № 50 «Про розподіл квартир та виписку ордерів» було вирішено затвердити витяги з протоколу № 23 від 19 квітня 1990 року спільного засідання профкому та адміністрації 20 дистанції колії та виписати ордер на виділену однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 сім»ї ОСОБА_2. Склад сім»ї чотири чоловіки: ОСОБА_8 жінка, ОСОБА_9 дочка, ОСОБА_10 - син. Житлова площа 19 кв.м.

27 квітня 1991 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_2 був виписаний ордер на вищевказане жиле приміщення серія ХМО № 001310.

Згідно технічної документації даної нерухомості, квартира складається з трьох кімнат житловою площею 44,2 кв.м., загальною площею 69,4 кв.м.

Згідно змісту довідки (Ф-4) про склад сім»ї та реєстрацію громадян, виданої Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств 16 грудня 2015 року за № 15570 позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 27 березня 1991 року за № 50 «Про розподіл квартир та виписку ордерів» було вирішено затвердити витяги з протоколу № 23 від 19 квітня 1990 року спільного засідання профкому та адміністрації 20 дистанції колії та виписати ордер на виділену однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 сім»ї ОСОБА_1. Склад сім»ї три чоловіки: ОСОБА_11 чоловік, ОСОБА_12 син. Житлова площа 19 кв.м.

06 травня 1991 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_1 був виписаний ордер на вищевказане жиле приміщення серія ХМО № 001099.

Згідно технічної документації даної нерухомості, квартира складається з двох кімнат житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 56,9 кв.м.

Згідно змісту довідки (Ф-4) про склад сім»ї та реєстрацію громадян, виданої Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств 17 грудня 2015 року за № 16001 позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дані обставини також підтверджуються копіями паспортів позивачів про їх реєстрацію в вище вказаних квартирах, повідомленням відокремленого підрозділу Старокостянтинівської дистанції колії Державного територіального галузевого об»єднання « Південно - Західна залізниця» за № 1399 від 20 листопада 2015 року на звернення позивачів з вищевказаних питань.

Статтею ст. 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. ОСОБА_5 створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу придбати його у власність.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII від 19 червня 1992 року приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, з державного житлового фонду на користь громадян України. ОСОБА_5 житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

У ч.2 ст. 2 цього ж Закону вказані об'єкти, які не підлягають приватизації, зокрема, квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно зі ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Правовідносини, які виникли між сторонами при приватизації державного житлового фонду регулюються спеціальним нормативним актом, яким є Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду", стаття 8 якого зобов'язує державні підприємства, у повному господарському віданні яких знаходиться державний житловий фонд, здійснювати дії необхідні для приватизації квартири.

З метою реалізації положень Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 затверджене Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Це положення визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Пункт 13 Положення уповноважує державні підприємства, організації, установи, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд як орган приватизації здійснювати приватизацію квартир.

Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 4 статті 2 цього Закону. З матеріалів справи не вбачаються підстави для відмови у задоволенні прохання позивачів приватизувати займану ними квартиру у житловому будинку державного житлового фонду.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позивачі, на законних підставах постійно користуються та володіють заявленими ними квартирах, відмова відповідача у наданні дозволу на приватизацію житлових приміщень порушує їх права на приватизацію займаних ними житла, які підлягають захисту у визначений судом спосіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 33, 60, 61, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. 47, Конституції України, ч.1, ч. 2 ст. 1, ч. 1 ст. 2, п.10 ст. 8Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду ,

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов»язати публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на приватизацію займаного нею житла у будинку № 2 по вул. Залізнична м. Старокостянтинова Хмельницької області квартири № 1.

Зобов»язати публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, дозвіл на приватизацію займаного ним житла у будинку № 2 по вул. Залізнична м. Старокостянтинова Хмельницької області квартири № 2.

Зобов»язати публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, дозвіл на приватизацію займаного нею житла у будинку № 2 по вул. Залізнична м. Старокостянтинова Хмельницької області квартири № 3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя _________