Справа № 361/7387/15-ц
Провадження № 2/361/334/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її тітка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1

В рахунок підтвердження того, що позивач являється племінницею померлої ОСОБА_3, свідчить її свідоцтво про народження від 25 серпня 1989 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_4 - рідного брата померлої ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинки АДРЕСА_1

За життя спадкодавиця заповіту не склала.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла відповідач ОСОБА_2, яка також є племінницею померлої, та рідною сестрою позивача, за правом представлення, в порядку ст. 1266 ЦК України, до неї перейшло право на спадкування після смерті її батька - рідного брата померлої.

Позивач не спілкувалася з померлою ОСОБА_3, але відповідач по справі ОСОБА_2 та її рідні знали домашню адресу, номер мобільного телефону ОСОБА_1 і повинні були повідомити її про смерть тітки, але не зробили це умисно.

Крім того, вони не повідомили про існування іншого спадкоємця державному нотаріусу, тим самим ввели його в оману.

Вважає, що відповідач умисно скрила від позивача факт смерті рідної тітки ОСОБА_3

В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернулася до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини.

На початку жовтня місяця 2015 року ОСОБА_1 випадково дізналася від сторонніх осіб, про смерть рідної тітки ОСОБА_3 Після чого 14 вересня 2015 року звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3

Проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

Вважає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, зокрема:

- з 26.10.2013р. по 17.11.2013р. позивач перебувала за кордоном;

- з листопада 2013 року по жовтень 2014 року позивач, працюючи на ТОВ «Павла», мала ненормований робочий графік та постійно їздила у відрядження (зокрема, з 27.11.2013р. по 10.12.2013р., з 03.04.2014р. по 11.04.2014р., з 03.06.2014р. по 13.06.2014р. позивач була у відрядженні). Тобто, на момент закінчення 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач була у відрядженні і була позбавлена можливості звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини;

- з 01.02.2014р. по 01.02.2015р. працювала за сумісництвом у ФОП ОСОБА_6;

- з 20.03.2014р. по 25.03.2014р. позивач також знаходилась на стаціонарі інфекційного відділення;

- з листопада 2014 року позивач по факту вагітності перебувала на «зберіганні», лікуванні гінекологічних та інших хвороб - міома матки, підозра на апендицит, бронхіт (в т. ч. знаходилась в лікарні 24.11.2014р., 26.11.2014р., 26.12.2014р., 12.01.2015р., з 08.02.2015р. по 09.02.2015р.). Вагітність позивача була важкою, що підтверджується медичною карткою. З травня 2015 року позивач знаходилась в декретній відпустці та 29 липня 2015 року народила дитину, після чого знаходилась у відпустці по догляду за дитиною);

- з 25.08.2015р. по 02.09.2015р. позивач перебувала на лікуванні на стаціонарі хірургічного відділення.

Після того, як дитина трішки підросла, позивач вирішила зайнятися оформленням спадкування після смерті тітки, в зв'язку з чим спочатку звернулася до нотаріуса, а після його відмови в оформленні спадщини в жовтні 2015 року звернулась до суду з даним позовом.

Крім того, протягом 2013-2014 років позивач здійснювала постійний догляд за своїм вітчимом ОСОБА_7, який важко хворіє, що підтверджується медичною книжкою останнього, посвідченням чорнобильця. Зокрема, близько десяти разів позивач була змушена супроводжувати вітчима до лікарів протягом жовтня 2013 року по березень 2014 року.

Отже, збіг життєвих обставин позбавили позивача вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а оскільки вказані вище обставини є поважними (велике навантаження на роботі, постійні відрядження та ненормований робочий час; а в подальшому важка вагітність та догляд за новонародженою дитиною), то позивачу підлягає визначенню додатковий строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене та враховуючи наявність поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, позивач просить суд визначити їй додатковий строк - 2 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі, оскільки вказані позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не є поважними.

В судове засідання представник третьої особи Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, яка була допитана в якості свідка, показала, що померла тітка ОСОБА_3 повідомила їй, що у неї є сестра позивач ОСОБА_1, після чого вона знайшла останню в соціальній мережі «ВКонтакті», позивач дала відповідачу свій номер телефону, проте, спілкувалася холодно. Після смерті тітки, відповідач зателефонувала позивачу і повідомила про смерть ОСОБА_3, вона повідомила всіх, однак, ділитися спадковим майном із ОСОБА_1 не бажає, оскільки та їй ніхто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_2, позивача свідок бачила вперше в суді, коли ще був живий її батько, то він декілька разів їздив до неї. З померлою ОСОБА_3 свідок спілкувалася, вона була їй невісткою. Свекруха свідка казала, що мати позивача, коли була вагітною від її батька, пішла до іншого чоловіка, ніколи не приїздила. Відповідач знайшла позивача в соціальній мережі «ВКонтакті», хотіла з нею спілкуватися, проте, ОСОБА_1 відсторонилася. Коли померла ОСОБА_3, відповідач зателефонувала позивачу і повідомила, що: «Померла тітка ОСОБА_3», на що позивач відповіла: «Хто така тітка ОСОБА_3», і вимкнула телефон. Зі своїм чоловіком свідок зареєструвала шлюб в 1993 році, а в 1994 році у них народилася дочка. Позивач ОСОБА_1 приїздила, коли помер батько за свідоцтвом про смерть, а до тітки ОСОБА_3 взагалі ніколи не їздила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що був другом батька позивача та відповідача, разом з ним працював з 1986 року, останній хрестив у свідка доньку. Батько сторін розповідав свідку, що коли вони поїхали у відрядження, то перша його жінка будучи вагітною покинула його, він знову повернувся до м. Хабаровська, десь на рік. Відносин із старшою дочкою в нього не було, його до неї не пускали. Свідок часто був у нього в гостях, позивача там ні разу не бачив. Позивач до батька та тітки не їздила, тітка ОСОБА_3 проживала після смерті своїх батьків одна, в неї проживали квартиранти.

В судовому засіданні свідок Зав»ялов О.І. показав, що він є вітчимом позивача ОСОБА_1, одружилися з її матір'ю ще коли позивач була маленькою. Він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, дуже хворий, за ним спочатку доглядала матір позивача, а потім позивач ОСОБА_1 У свідка був постільній режим, він не міг залишатися вдома один, позивач постійно за ним доглядала, строк прийняття спадщини вона пропустила через нього, потім її важка вагітність, була на збереженні. Вони нормально спілкувалися з батьком позивача, який неодноразово приїздив до них в гості. Чи спілкувалися сестри між собою свідку не відомо, він знав лише батька та тітку позивача, а про відповідача ОСОБА_2 йому нічого відомо не було. Свідок під час хвороби з ліжка не піднімався, за ним доглядали його дружина та дві дочки. В селі де вони проживають пошти немає.

В судовому засіданні свідок Зав»ялова Н.Б. показала, що вона є матір'ю позивача ОСОБА_1, була заміжня за батьком позивача, в них народилася донька, потім вони розірвали шлюб і у чоловіка з'явилася нова сім'я. Батько завжди приїздив до дочки на день народження, а потім він помер і ніхто їх не повідомив. В серпні 2015 року вони дізналися про смерть тітки ОСОБА_3, з повідомлення відповідача ОСОБА_2 в соціальній мережі «ВКонтакті». Позивач пропустила строк прийняття спадщини, бо важко працювала, потім захворів чоловік свідка та вітчим позивача, який хворіє вже 3-4 року. Позивач доглядала за вітчимом. Потім вона вийшла заміж і у неї були важка вагітність та пологи. З тіткою ОСОБА_3 вони спілкувалися, свідок приїздила до неї і запрошувала в гості, чому тітка до них не приїздила не знає. Позивач пропустила строк прийняття спадщини так як не знала про смерть тітки ОСОБА_3

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла тітка сторін ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (том №1 а.с.3).

Позивач ОСОБА_1, яка 27 липня 2013 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, являється племінницею померлої ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_13 від 25 серпня 1989 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 - рідного брата померлої ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (том №1 а.с.5-6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинки АДРЕСА_1, які належали їй на праві приватної власності, відповідно до Витягів про державну реєстрацію прав (том №1 а.с.223,225,230).

За життя спадкодавиця ОСОБА_3 заповіту не склала, що підтверджується матеріалами спадкової справи №405/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 (том №1 а.с.181-263).

Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщину прийняла відповідач ОСОБА_2, яка також є племінницею померлої, та рідною сестрою позивача ОСОБА_1, за правом представлення, в порядку ст. 1266 ЦК України, до неї перейшло право на спадкування після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що свідчить подана нею особисто заява №1531 від 17 жовтня 2013 року.

У відповідності до ст..1269 ЦК України, подання заяви про прийняття спадщини є обов'язком спадкоємця. З чого слідує, що родичі повинні особисто докладати зусиль для отримання інформації про життя одне одного, а у спадкоємців немає законодавчо закріпленого обов'язку один перед одним повідомляти чи не повідомляти про смерть спадкодавця.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець має право подати заяву про прийняття спадщини, окрім як особисто нотаріусу, через будь-яке поштове відділення, така заява не потребує нотаріально посвідченого підпису, є дійсною.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторін та допитавши свідків в судовому засіданні, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2, в селі, де немає відділення поштового зв'язку.

З 26.10.2013р. по 02.11.2013р. позивач ОСОБА_1 перебувала за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорта (том №1 а.с.153).

З листопада 2013 року по жовтень 2014 року позивач, працюючи на ТОВ «Павла», мала ненормований робочий графік та постійно їздила у відрядження, а саме: з 27.11.2013р. по 06.12.2013р., з 03.04.2014р. по 11.04.2014р., з 03.06.2014р. по 13.06.2014р. позивач була у відрядженні), що підтверджується копіями посвідчення про відрядження (том №1 а.с.154-156).

З 25.08.2015р. по 02.09.2015р. позивач ОСОБА_1 перебувала на лікуванні на стаціонарі хірургічного відділення Васильківської ЦРЛ, що підтверджується виписним епікризом форми №027/о ( том №1 а.с.160).

З листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 по факту вагітності перебувала на «зберіганні», лікуванні гінекологічних та інших хвороб - міома матки, підозра на апендицит, бронхіт (в т.ч. знаходилась в лікарні 24.11.2014р., 26.11.2014р., 26.12.2014р., 16.01.2015р.) (том №1 а.с.157-159).

З 01.02.2014р. по 01.02.2015р. позивач ОСОБА_1 працювала за сумісництвом у ФОП ОСОБА_6, що підтверджується копією трудової книжки та трудового договору (том №2 а.с.14,15).

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що з 2013 року позивач ОСОБА_1 доглядає за своїм вітчимом ОСОБА_7 який є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 і вкладкою до посвідчення НОМЕР_4 та має захворювання пов'язане з ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС (том №2 а.с.16, 18, 19-42).

Однак, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних доказів, які б свідчили про об'єктивність, непереборність та істотність труднощів, які стали поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у встановлений законом шестимісячний строк з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 09 квітня 2014 року, а судом не здобуто.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 212, 214- 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський