Суддя Лігус С. М.
Провадження № 2/644/239/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лігус С.М.

при секретарі Дяченко А. В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому удовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Карпатигаз» як Оператора Спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», TOB «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 р. до ОСОБА_2 та ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2015 року ТОВ «Карпатигаз» як Оператор Спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», TOB «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 р. звернулося до суду з зазначеним позовом, де просив визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 10.08.2015 р., укладеного між ТОВ виробничо-технічне підприємством «Теплоенергопром» та ОСОБА_2. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» вказаний договір складений в порушення п. 9.8. Договору № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року, яким передбачено, що жодна Сторона не має права передавати свої права та зобов'язання за цим Договором сторонній особі без письмової згоди другої Сторони. Зазначені обставини суперечать положенням ст. 203, ч. 3 ст. 512, ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала..

Відповідач ОСОБА_2.в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Представник відповідача ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Х ЛЕГІОН» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів..

Суд, заслухавши представника позивача. дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-технічним підприємством «Теплоенергопром» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» як Оператором Спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», TOB «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 р. (Замовник), надалі - ТОВ «Карпатига» як Оператор за ДСД №3 від 10.06.2002 р., був укладений договір № ХР/20-162 підряду на виконання робіт.

10.08.2015 року ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» уклало Договір

№1 про відступлення права вимоги з ОСОБА_2, за яким відступило останньому право вимоги за Договором № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 р.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикції органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно із п. 2 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, може бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Водночас з тим, ст. 13 ЦК України встановлює межі здійснення цивільних прав. Так, згідно із ч.1 зазначеної статті особа здійснює свої цивільні права в межах, наданих їй договором чи актом цивільного законодавства.

Стаття 512 ЦК України визначає загальні підстави заміни кредитора у зобов'язанні.

При цьому ч. 3 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Також ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 9.8. Договору № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року передбачено, що жодна Сторона не має права передавати свої права та зобов'язання за цим Договором сторонній особі без письмової згоди другої Сторони.

Представник позивача в судовому засіданні заявив, що письмової згоди на укладання Договору відступлення права вимоги ТОВ «Карпатигаз» як Оператор Спільної діяльності за ДСД №3 від 10.06.2002 року не надавало. Жодного повідомлення про наміри укласти договір відступлення права вимоги на адресу ТОВ «Карпатигаз» як Оператора за ДСД №3 від 10.06.2002р. не надходило.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 236 ЦК України угода, визнана судом недійсною, є недійсною з моменту її вчинення. Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсна угода не створює юридичних наслідків.

Правовий аналіз наведених вище положень ЦК України свідчить про те, що загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згод боржника, однак сторони не позбавлені можливості додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки укладення договору про відступлення права вимоги від 10.08.2015 р. суперечить ст. 203, ч. 3 ст. 512, ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України та п. 9.8. Договору № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 512, 516 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВ «Карпатигаз» як Оператора Спільної діяльності за ДСД №3 від 10.06.2002 року - задовольнити.

Визнати недійсним Договір №1 про відступлення права вимоги від 10.08.2015 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємством «Теплоенергопром» та ОСОБА_2.

Стягнути з ТОВ виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Карпатигаз» як Оператора Спільної діяльності за ДСД №3 від 10.06.2002 витрати по сплаті судового збору у розмірі по 609 гривень з кожного.

Рішення підлягає оскарженню до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя; Лігус С.М.