Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2650/16-ц

Провадження № 2/126/943/2016

"07" грудня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ТОВ "Агрофірма "Джулинка" про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном,-

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2015 року померла ОСОБА_2 власник земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0143 площею 2,0792 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, № 59347191, спадкоємцем на майно померлої є її дочка ОСОБА_1.

В 2007 році між спадкодавцем ОСОБА_2 і ТОВ "Агрофірма "Джулинка" було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого, позивачем було передано орендарю належну їй, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю: серія ВН № 020934, земельну ділянку площею 2,0792 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради в оренду терміном на п'ять років.

4 вересня 2009 року було укладено Додаткову угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки. Поряд зі зміною ставки орендної плати від 1,5% до 3% нормативної грошової оцінки об'єкта оренди було встановлено новий строк дії договору оренди земельної ділянки. За змістом домовленостей між сторонами, зазначених в Додатковій угоді, договір укладено на п'ять років з моменту підписання Додаткової угоди.

У відповідності до змісту Додаткової угоди термін дії договору оренди земельної ділянки розпочався 4 вересня 2009 року, а отже має закінчитися 4 вересня 2014 року. Погоджуючись з цим, ОСОБА_2, власне, і було поставлено підпис під зазначеним змістом вказаної Додаткової угоди.

Позивач, правомірно вважаючи закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки саме 04 вересня 2014 року, звернулася до керівництва ТОВ "Агрофірма Джулинка" з відповідною заявою в якій попередила орендаря про небажання продовжувати з ним орендні відносини і має намір забрати належну їй на праві власності земельну ділянку. З відповіді керівництва ТОВ «Агрофірма «Джулинка» від 29.09.2016 року стало зрозуміло, що повертати земельну ділянку відповідач не збирається, оскільки на зазначену в заяві земельну ділянку, укладений договір оренди, строк дії якого закінчується 13 липня 2017 року, і цей факт унеможливлює виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що належить позивачеві на правах приватної власності.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернулася до суду з позовом в якому просить прийняти рішення про усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном (земельною ділянкою), зобов'язавши при цьому ТОВ "Агрофірма Джулинка" повернути належну їй на праві приватної власності, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 65681484 земельну ділянку площею 2,0792 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради, оскільки строк дії Договору оренди земельної ділянки, укладений між орендарем і орендодавцем, зареєстрованого за № 94 з внесеними змінами у відповідності до Додаткової угоди від 04 вересня 2009 року, реєстраційний № 08179 закінчився 04 вересня 2014 року. Стягнути на її користь понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві,

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з'явилась.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 13 вересня 2015 року померла ОСОБА_2, яка являлася власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0143 площею 2,0792 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, № 59347191, спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 65681484.

При житті ОСОБА_2 16 липня 2007 року уклала з ТОВ "Агрофірма"Джулинка" договір оренди цієї земельної ділянки строком на п'ять років зі сплатою 1,5 % орендної плати за користування нею, що підтверджується договором оренди земельної ділянки, зареєстрованим 16.11.2007 року у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК за № 94.

4 вересня 2009 року в рамках вказаного договору між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено додаткову угоду, за умовами якої було внесено зміни до вищевказаного договору, якими змінено розмір орендної плати з 1, 5 % на 3% та строк дії договору оренди визначено на 5 років з моменту підписання Додаткової угоди, тощо. Дану угоду було зареєстровано у Бершадському районному відділі Держкомзему 13.07.2012 року за № 08779.

02.02.2016 року позивачка ОСОБА_1, як правонаступниця померлої ОСОБА_2 і власниця відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0143 площею 2,0792 га, подала до ТОВ "Агрофірма "Джулинка" заяву про повернення їй земельної ділянки у зв'язку із закінченням договору оренди та бажанням використовувати її самостійно.

29.09.2016 року отримала відповідь з якої стало зрозуміло, що повертати земельну ділянку ТОВ "Агрофірма "Джулинка" не збирається, оскільки на зазначену в заяві земельну ділянку, укладений договір оренди, строк дії якого закінчується в липні 2017 року.

Згідно зіст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно дост. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. Докази подаються особами, котрі беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, і сторони користуються свободою в укладенні договору, в тому числі у визначенні умов договору, але з врахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості .

Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а абзац другий цієї норми визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також всі ті умови, щодо яких хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Аналогічна правова позиція висвітлена у Постанові ВСУ від 13.06.2016 року у цивільній справі № 6-643цс16.

Як було встановлено в судовому засіданні, додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 13.07.2007 року між відповідачем та ОСОБА_2 була укладена 04.09.2009 року.

Слід звернути увагу на той факт, що згадана вище додаткова угода була зареєстрована у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК за № 08779 13.07.2012 року.

Додаткова угода це документ, який складається з метою внесення доповнень чи змін до діючого договору, в даному випадку договору оренди земельної ділянки. Цей документ (Додаткова угода) у відповідності до ст. 640 ЦК України, статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» набуває законної сили, повноважень здійснювати зміни до діючого договору оренди з моменту державної реєстрації згаданого документу.

За таких обставин, суд вважає, що твердження позивача, про те, що термін дії договору оренди земельної ділянки закінчився 04.09.2014 року, тобто за минуванням п'яти років з дня його укладення не відповідає дійсності і має закінчитися не раніше 13.07.2017 року, тобто з дня проведення його реєстрації, а отже і позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 638 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 3,10,11,60, 88, 213,215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Агрофірма "Джулинка" про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Г. Рудь