Справа № 128/2994/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18.07.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі Микитюк І.С., за участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( також представник позивачів), ОСОБА_4, ОСОБА_5, представників позивачів- Задарко Ю.М., ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8, ОСОБА_2 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11, ОСОБА_4 , ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_17 до ОСОБА_18 охорони здоровя України, ОСОБА_19 центральної районної клінічної лікарні, ОСОБА_19 обласної клінічної дитячої інфекційної лікарні «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог , щодо предмета спору - Державна казначейська служба України ,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2015 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, і після залишення позовних вимог про солідарне відшкодування шкоди відповідача ОСОБА_20 організації ( установа, заклад) Мізяківсько-Хутірська дільнична лікарня з дільницею загальної практики сімейної медицини у звязку з ліквідацією даної установи,- без розгляду , позов обґрунтували тим, що 11 квітня 2006 року учням середньої школи с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, серед яких є позивачі ( які на даний час досягли повноліття, проведено туберкулінодіагностику із застосуванням алергену туберкульозного очищеного рідкого, серії 14-51 в стандартному розведенні.

Зазначають , що всього пробу проведено 93 дітям. Проведення туберкулінової проби здійснювали патронажна медична сестра по дитинству ОСОБА_21 та дільнична медична сестра ОСОБА_22, які діяли згідно довідки-допуску №№89,90 від 08.12.2005 року виданої фтизіатром ОСОБА_19 Центральної районної лікарні. До проведення проби ОСОБА_21 батьків про її проведення не попереджали, їх згоду на це не отримували, можливі наслідки, ризики тощо не повідомляли. З наявного в відмовному матеріалі №19 від 21.04.2008 року подання Генеральної прокуратури України від 16.06.2006 року №7/3-78вих-06 про усунення порушень законодавства щодо охорони життя і здоров'я неповнолітніх внесене Міністру охорони здоров'я України, вбачається що проведення проби ОСОБА_21 було здійснено без отримання згоди батьків на проведення туберкулінодіагностики. Того ж дня о 12 годині 30 хвилин, тобто через 15-20 хвилин після проведення проби до медичних сестер зі скаргами на головний біль, нудоту, біль в животі, загальну слабкість звернулось 2 учні 7-го класу. Внаслідок наведеного медичними сестрами постановка туберкулінових проб була призупинена. При обстеженні учнів 7-го класу виявлені аналогічні симптоми ще у 2-х дітей. Діти були направлені у дільничну лікарню с. Мізяківські Хутори. Через деякий час медичними сестрами було виявлено ще 6 дітей з реакцією на пробу ОСОБА_21. Після госпіталізації 10 дітей у дільничну лікарню с. Мізяківські Хутори, в школу для продовження медичних оглядів виїхав головний лікар дільничної лікарні ОСОБА_23 При медичних оглядах виявлено ще 8 дітей з проявами атипової реакції на пробу ОСОБА_21. В звязку з тим, що реакція діагностованих дітей була масовою, проведення проби було зупинено. Жодних інших дій медсестри не вчиняли. Частина дітей, стосовно яких заявлено даний позов були серед госпіталізованих дітей в дільничну лікарню. Батьків про випадок, що стався, повідомили лише після госпіталізації. До лікарні було викликано спеціалістів з ОСОБА_19 центральної клінічної лікарні, зокрема завідуючу дитячим відділенням ОСОБА_24, яка безпосередньо проводила огляди дітей, і пояснення якої містяться у відмовному матеріалі. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я дітей після проведення їм проби ОСОБА_21 11.04.2006 року за добу було госпіталізовано 35 дітей у Мізяківсько-Хутірську дільничну лікарню, ОСОБА_19 центральну районну лікарню ОСОБА_19 обласну дитячу лікарню. Всім госпіталізованим дітям був встановлений основний діагноз - атипова реакція на введення туберкуліну та ряд супутніх діагнозів, що ідентичні для багатьох дітей.

Вказують , що згодом, певну кількість дітей виписали вже 14 квітня 2006 року, а решту 17-18 квітня. Особливістю цього випадку було те, що як при госпіталізації, так і при виписці батьків взагалі не інформували. Вже за 2 місяці в дітей діагностовано низку хвороб та виявлено такі показники аналізів, що вказують на різке погіршення загального стану організму та появу патологій. Раніше здорові діти, які ні на що не скаржились, стали відчутно хворими дітьми.

Вважають , що застосування проби ОСОБА_21 11.04.2006 року дітям с. Мізяківські Хутори мало наслідком ушкодження здоров'я; первинні медичні документи підтверджують діагностування атипової реакції на введення туберкуліну; інструкція про застосування туберкуліну 97 року, на яку посилається МОЗ України на момент здійснення діагностування втратила актуальність при цьому значно відрізняється за змістом від інструкцій подальших років, зокрема передбаченою побічною дією; туберкулін із сертифікатом 29/02-300200000 не мав сертифікату, що передбачено Додатком 5 до п. 7.2 Порядку проведення державної реєстрації (перереєстрації) медичних імунобіологічних препаратів в Україні затверджений Наказом ОСОБА_18 охорони здоров'я України 06.12.2001 року №486; туберкулін із сертифікатом 29/02-300200000 не мав Висновок про відповідність медичного імунобіологічного препарату показникам якості, що є Додатком 2 до пункту 3.4. Порядку здійснення державного контролю за якістю медичних імунобіологічних препаратів, які використовуються, виробляються або пропонуються до застосування в медичній практиці в Україні, що також затверджено Наказом 486; МОЗ України та лікар Мізяківсько-Хутірської дільничної лікарні допустили до використання препарат не перевіривши наявності у останнього всіх реєстраційних матеріалів, зокрема Сертифікату (Додаток до п. 7.2. Порядку проведення державної реєстрації (перереєстрації) №486) та висновку (Додаток 2 до Порядку пункту 3.4. Порядку здійснення державного контролю за якістю медичних імунобіологічних препаратів, які використовуються, виробляються або пропонуються до застосування в медичній практиці в Україні, що також затверджено Наказом 486); до проведення діагностики допущено медсестер без наявності у останніх довідки-допуску на проведення такої діагности виданої протитуберкульозним диспансером; про проведення діагностики не попереджено батьків дітей щодо яких таку діагностику застосовано та проведено останню без отримання згоди батьків; не надано належного рівня медичної допомоги, яка є необхідною при алергічних проявах та проявах можливого отруєння, на що вказували зокрема алергічний кон'юнктивіт та мідріаз; неналежним чином заповнено медичну документацію, зокрема в частині об'єктивного відображення діагнозів.

З посилкою на ст.1166,1167,1168 , 1190 ЦК України, вважають , що відповідачі повинні нести солідарну відповідальність перед ними , оскільки спірні правовідносини склалися навколо ушкодження здоров*я дітей, внаслідок проведення їм туберкулінодіагностики спільними діями відповідачів, тому просять суд стягнути солідарно з відповідачів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_13 в сумі 7 000; ОСОБА_1 в сумі 8 770,00 грн; ОСОБА_10 в сумі 22 984,00 грн; ОСОБА_2 в сумі 10 743,00 грн; ОСОБА_4 в сумі 6 472,00 грн.; ОСОБА_5 в сумі 19 265,00 грн.; ОСОБА_15 в сумі 5 744,00 грн.; а також , стягнути солідарно з відповідачів 100 000 грн. за спричинену моральну шкоду на користь ОСОБА_13; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_14; за спричинену моральну шкоду 100 000 грн. на користь ОСОБА_1; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_8; за спричинену моральну шкоду 100 000 грн. на користь ОСОБА_10; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_11; за спричинену моральну шкоду 100 000 грн. на користь ОСОБА_2; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_9; за спричинену моральну шкоду 100 000 грн. на користь ОСОБА_4; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_12; за спричинену моральну шкоду 100 000 грн. на користь ОСОБА_5; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_17; за спричинену моральну шкоду 100 000 грн. на користь ОСОБА_15; за спричинену моральну шкоду 900 000 грн. на користь ОСОБА_16.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( також представник позивачів), ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представники позивачів- Задарко Ю.М., ОСОБА_6, позов підтримали у повному обсязі , надали пояснення аналогічні зазначеним у ньому , просили його задовольнити, відмовилися клопотати перед судом про призначення на даній справі судово-медичної експертизи, так як вважають , що встановлений діагноз дітям як атипова реакція на введення туберкуліну, є підставою для суду задовольнити позов.

Інші позивачі у справі до судового засідання нез*явилися, надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності , позовні вимоги підтримали ,просили їх задовольнити та їх представництво у суді довірили здійснювати їх представникам- Веревека Л.В., ОСОБА_25 та ОСОБА_6

Представник відповідача ОСОБА_19 ЦРКЛ - ОСОБА_7, позов не визнала , просила відмовити у його задоволені оскільки вважає , що позивачі не довели перед судом , що існує прямий причинний зв'язок між діями відповідачів та спричиненою шкодою, що прямо зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.10.2013 року, за аналогічним позовом позивачів. Також не вважає за потрібне клопотати перед судом про призначення по даній справі експертизи , оскільки вважає , що обовязок доказування заявлених позовних вимог лежить на позивачах.

Представник відповідача ОСОБА_18 охорони здоровя України , представник відповідача ОСОБА_19 обласної клінічної дитячої інфекційної лікарні та представник третьої особи Державної казначейської служби України в судове засідання не зявилися по невідомим причинам , про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, з урахуванням міркування присутніх учасників процесу, які не заперечували, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів необґрунтовані та такі, що підлягають відмові у задоволені виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2006 року учням середньої школи, що знаходиться в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, серед яких особи щодо яких заявлено даний позов, проведено туберкулінодіагностику із застосуванням алергену туберкульозного очищеного рідкого, серії 14-51 в стандартному розведенні. Всього пробу проведено 93 дітям. Через 15-20 хв. після введення проби ОСОБА_21 діти середньої загальноосвітньої школи, в тому числі позивачів по справі, відчули погіршення стану здоровя та були госпіталізовані.

16.06.2006 року Генеральна прокуратура України звернулася з «поданням про усунення порушень законодавства, щодо охорони життя і здоровя неповнолітніх» до Міністра охорони здоровя України, за яким ставилося питання про вирішення питання про притягнення до відповідальності службових осіб органів охорони здоровя та медичних працівників лікувальних закладі, з вини яких допущені порушення здійснення проби ОСОБА_21, відносно пацієнтів, які не досягли 15 років, яка здійснювалася без згоди батьків законних представників ( т.1 а.с.83-87).

З медичної карти № 2006 стаціонарного хворого пацієнта та історією хвороби ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, хворій був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну» від 13.04.2006 року ( т.1 а.с.94-102).

Пацієнту ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2, - 12.04.2006 року був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну», «Алегрічний конюнктивіт», «Мідріаз», що підтверджується копією медичної карти № 1997 стаціонарного хворого та історією хвороби (т.1 а.с.103-109).

Пацієнту ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_3, - 11.04.2006 року, був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну», «ВСД по гіпотонічному типу», що підтверджується копією медичної карти № 1992 стаціонарного хворого та історією хвороби (т..1 а.с. 110-117).

Пацієнту ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, - 13.04.2006 року, був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну», «Вторинна неврологія V пари з обох боків», «Мідріаз», «ВСД по гіпотонічному типу» що підтверджується копією медичної карти № 2005 стаціонарного хворого та історією хвороби (т..1 а.с. 118-131).

Пацієнту ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, - 12.04.2006 року, був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну», «Хронічний холецистит в стадії ремісії», що підтверджується копією медичної карти № 175 стаціонарного хворого та історією хвороби (т..1 а.с. 132-138).

Пацієнту ОСОБА_27, ІНФОРМАЦІЯ_6, - 13.04.2006 року, був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну», «Алергічний конюнктивіт», «Гострий рино фарингіт», «ВСД по змішаному типу», «ДЖВШ по гіпокінетичному типу», що підтверджується копією медичної карти № 2024 стаціонарного хворого та історією хвороби (т..1 а.с. 139 -151).

Пацієнту ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7, - 11.04.2006 року, був встановлений діагноз «Атипова реакція на введення туберкуліну», «ВСД по гіпотонічному типу», що підтверджується копією медичної карти № 1989 стаціонарного хворого та історією хвороби (т..1 а.с. 152 -167).

Проведення туберкулінової проби здійснювали патронажна медична сестра по дитинству ОСОБА_21 та дільнична медична сестра ОСОБА_22, які діяли згідно довідки-допуску №№89,90 від 08.12.2005 року виданої фтизіатром ОСОБА_19 Центральної районної лікарні (т.2 а.с. 183).

Таким чином, з наданих позивачами медичних документів та досліджений в судовому засіданні , вбачається , що після введення 11.04.2006 року учням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7, туберкулінодіагностики із застосуванням алергену туберкульозного очищеного рідкого, діти відчули погіршення стану здоров*я були госпіталізовані , яким встановлений діагноз - атипова реакція на введення туберкуліну.

Зі змісту положень, викладених у ч.1 ст.20 ЦК України та ст.ст.3,4,33 ЦПК України, вбачається , що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві, при цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності не є підставою для суду для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись до суд із дійсним позовом , позивачі в обґрунтування позовних вимог послалися на положення ст.1166,1167,1168 , 1190 ЦК України, зазначені норми права є деліктними правовідносинами , що передбачає обов*язок позивача довести наявність шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв*язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При чому , відповідно до положень ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В свою чергу, суд розяснив сторонам по даній справі , про можливість клопотати перед судом про призначення по даній справі судово-медичну експертизу для вирішення вищезазначених питань, які потребують знань в області медицини, але сторони не забажали скористатися своїм правом.

Тому , посилання позивачів та їх представників на наявність вставленого у медичній документації діагнозу дітям як атипова реакція на введення туберкуліну є підставою для задоволення повних вимог, суд вважає хибним , як такими що не ґрунтується на приведених вище нормах закону, тому що ,самі по собі ці медичні документи не доводять перед судом наявність шкоди, заявлений її розмір, протиправність поведінки відповідачів та причинний зв*язок такої поведінки із заподіяною шкодою , тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 59,60, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_8, ОСОБА_2 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11, ОСОБА_4 , ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_17 до ОСОБА_18 охорони здоровя України, ОСОБА_19 центральної районної клінічної лікарні, ОСОБА_19 обласної клінічної дитячої інфекційної лікарні «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог , щодо предмета спору - Державна казначейська служба України ,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницькій районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 22 липня 2016 року.

Суддя: