Справа № 524/60/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Середа А.В.

з участю секретаря Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука про визнання незаконним наказу №5 від 06.10.2015 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука про визнання незаконним наказу №5 від 06.10.2015 року про накладення адміністративного стягнення.

В позові зазначав про те, що він працює лікарем - травматологом з 1984 року в 3-й міській лікарні м. Кременчука Полтавської області.

Вказував, що за час роботи чесно і добросовісно виконував свої професійні обовязки. Завжди дотримувався медичної деонтології, етики та субординації.

Зазначав, що 06.10.2015 року його ознайомили з наказом №5 про оголошення йому догани за «порушення норм етики та медичної деонтології, що проявилось у грубому та хамському поводженні з пацієнткою».

Вказував, що в зазначеному вище наказі зазначено, що «09 серпня 2015 року о 20 год.50 хв. до травматологічного пункту 3-ї міської лікарні міста Кременчука у супроводі доньки ОСОБА_3 звернулась громадянка ОСОБА_4 з побутовою травмою, про що свідчить запис №6298 у журналі №9 обліку хворих, що звернулись в травмпункт 3-ї міської лікарні.

Після огляду медичною сестрою, був викликаний лікаря. Зайшовши в кабінет лікар ОСОБА_1 почав кричати на хвору та виставив за двері її доньку з маленькою дитиною. У такому ж тоні лікар пояснив, що перша медична допомога була зроблена та для подальшого лікування необхідно звернутись до хірурга. Запитавши в останнього в якому кабінеті веде прийом лікар-хірург, хвора знову почула лайку на свою адресу.

Зазначав, що 24.09.2015 року у нього були відібрані письмові пояснення в яких він свою провину заперечував.

Вказував, що вказаних дій він не робив. Викладене в наказі не відповідає дійсності.

Пояснення, які в своїй заяві надала гр. ОСОБА_3 є надуманими та зробленими нею на ґрунті неприязних відносин з ним.

Просив суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним наказ №5 від 06.10.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря-травматолога ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука ОСОБА_1 та скасувати його.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин викладених у описовій частині позову. Просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука - ОСОБА_5 проти позову заперечував. В обґрунтування своїх пояснень надав суду свідчення про те, що наказ №5 від 06.10.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря-травматолога ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука ОСОБА_1 видано на законних підставахз дотриманням усіх норм передбачених КЗпП України. Посилання позивача на незаконність його притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає безпідставними.

Просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Третя особа без самостійних вимог - головний лікар ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука ОСОБА_6 в судове засідання не прибув. Про дату місце та час слухання справи повідомлявся в законом встановленому порядку. До суду надав заяву про слухання справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечував.

Суд вважає про можливість слухання справи за його відсутністю, за наявності підстав, передбачених ст.169 ЦПК України.

Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, які приймали участь у розгляді справи, свідків: ОСОБА_7В,, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - які пояснили, що присутніми при подіях, які зазначив позивач у своєму позові не були, але, що така конфліктна ситуація мала місце чули. Свідок ОСОБА_3 пояснила, що з позивачем по справі особисто знайома не була. Ніяких стосунків до конфлікту не підтримувала. 09 серпня 2015 року о 20 год.50 хв. вона разом з матірю - ОСОБА_4 звернулася до травматологічного пункту 3-ї міської лікарні міста Кременчука з побутовою травмою, що отримала її матір, про що свідчить запис №6298 у журналі №9 обліку хворих, що звернулись в травмпункт 3-ї міської лікарні. Після огляду медичною сестрою, був викликаний лікар. Зайшовши в кабінет лікар ОСОБА_1 почав різко на підвищених тонах розмовляти з її матірю, людиною похилого віку та виставив за двері її з маленькою 3-х річною дитиною. Потім у такому ж тоні лікар пояснив, що перша медична допомога була зроблена та для подальшого лікування необхідно звернутись до хірурга. Коли вона запитала в останнього в якому кабінеті веде прийом лікар-хірург, знову почула вже нецензурну лайку на свою адресу в присутності малолітньої дитини. Після вказаних подій звернулася з заявою про притягнення до відповідальності позивача до адміністрації ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука.

Давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської лікарні м. Кременчука про визнання незаконним наказу №5 від 06.10.2015 року про накладення адміністративного стягнення - не підлягає до задоволення за наступних підстав, а саме :

Судом встановлено, що позивач працює лікарем - травматологом з 1984 року в 3-й міській лікарні м. Кременчука Полтавської області.

Встановлено, що 09 серпня 2015 року о 20 год.50 хв. ОСОБА_3 разом з матірю - ОСОБА_4 звернулася до травматологічного пункту 3-ї міської лікарні міста Кременчука з побутовою травмою, що отримала її матір вдома.

Вказана обставина підтверджується записом №6298 у журналі №9 обліку хворих, що звернулись в травмпункт 3-ї міської лікарні м. Кременчука Полтавської області.

Встановлено,що після огляду ОСОБА_4 медичною сестрою, був викликаний черговий лікар ОСОБА_1

Встановлено, що між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4 М,М, виникла конфліктна ситуація на ґрунті подальшого лікування після отримання первинної медичної допомоги ОСОБА_4, яка переросла в нецензурну лайку з боку позивача в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3.

Встановлено, що після вказаних подій ОСОБА_3 звернулася з заявою про притягнення до відповідальності позивача до адміністрації ОСОБА_2 міської лікарні м.Кременчука Полтавської області.

Встановлено, що 06 жовтня 2015 року наказом головного лікаря № 5 було накладено дисциплінарнестягнення на лікаря-травматолога ОСОБА_1 у вигляді догани за порушення ним норм етики та медичної деонтології, що виявилося у грубому та хамському поводженні з пацієнткою ОСОБА_4

Згідно ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 140 КЗпП України,трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно ст. 142 КЗпП України,трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ст. 148 КЗпП України,дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в діях лікаря-травматолога ОСОБА_1, які мали місце 09 серпня 2015 року о 20 год. 50 хв. в травматологічному пункті 3-ї міської лікарні міста Кременчука Полтавської області під час надання первинної медичної допомоги та виниклої в подальшому конфліктної ситуації з гр.гр. ОСОБА_4, ОСОБА_3 - були ознаки порушення 2.6, п.4.2 Посадової інструкції лікаря ортопеда - травматолога травматологічного пункту 3-ої міської лікарні міста Кременчука, п.3.1.4 Правил, внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_2 міської лікарні міста Кременчука, ст.ст. 139, 140 КЗпП України.

Відповідно, застосування адміністрацією 3-ї міської лікарні міста Кременчука Полтавської області дисциплінарного стягнення у вигляді догани до позивача є на думку суду адекватним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст. 139, 140, 142, 147-149 Кодексу Законів про працю України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено 15.07.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 223 ЦПК України.

Суддя: