Справа № 490/6712/16-ц
н/п 2/490/2635/2016
13 вересня 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Подзігун Г. В.
при секретарі - Головацькому О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод, -
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні власністю та забезпечити вільний прохід до квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, шляхом звільнення від розміщених відповідачкою будівельних матеріалів та сміття, що загороджують прохід до вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що земельна ділянка, на якій розташовані вищезазначені квартири, знаходиться у спільному користуванні сторін, однак відповідачка, на його думку, постійно порушує правила добросусідства, а після винесення судом рішення про усунення перешкод та зобов'язанні вчинити певні дії (яке набрало законної сили 04.02.2016 року) заблокувала прохід до квартири позивача та влаштувала паркан з будівельних матеріалів і сміття, яке не дозволяє придбати.
Позивач до суду не з'явився. При цьому від його представників до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, свого представника до суду не направила.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належить кв. АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу від 22.04.1994 року).
ОСОБА_2 на праві власності належить кв. АДРЕСА_2.
Земельна ділянка, на якій розташовані зазначені об'єкти нерухомості, знаходиться у спільному користуванні сторін.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2015 року у справі № 490/5543/15-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що на підставі рішення Центральної районної ради народних депутатів від 27.04.1995 року ОСОБА_1 оформив збудовану прибудову до вищезазначеної належної йому квартири, у зв'язку з чим загальна площа квартири збільшилася. В подальшому, в процесі експлуатації вищезазначеної квартири її власник додатково здійснив її самовільне переобладнання та внутрішнє перепланування, внаслідок чого частина квартири була переобладнана в магазин продовольчих товарів. У зв'язку з відокремленням площі магазину від квартири, позивач та його донька були вимушені зробити до кв. АДРЕСА_1 окремий вхід шляхом самовільного встановлення металевих вхідних дверей на суміжній зовнішній стіні будинку, яка знаходить напроти належного ОСОБА_2 нерухомого майна.

Між сторонами склалися неприязні стосунки, які тривають довгий час, у зв'язку з чим між спори між сторонами неодноразово були предметом судового розгляду.

Так, у 2015 році позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив зобов'язати її усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом демонтажу металевих дверей, встановлених на проході між квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_2 та розварення вхідних дверей до кв. АДРЕСА_1, розташованих у дворі.

Вказаним рішенням було задоволено позов ОСОБА_1 та встановлено факт створення відповідачкою перешкод позивачу у користуванні належним йому на праві власності майном.

В той же час, відповідачка вказане судове рішення не виконує, а також продовжує блокувати прохід до квартири позивача, улаштувавши паркан із будівельних матеріалів та сміття, не дозволяючи позивачу його прибрати.

Вказана обставина підтверджуються наявною у матеріалах справи фотокарткою.

Відносини власності регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Таким чином, для усунення перешкод у користуванні суд має встановити:

1) наявність правових підстав для володіння або користування майном;

2) створення іншими особами перешкод у користуванні належним особі майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 володіє квартирою АДРЕСА_1 правомірно, на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1994 року. При цьому, розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 17.06.2014 року № 141-р, яке ніким не оскаржувалося та не скасоване, було прийнято в експлуатацію зазначену квартиру АДРЕСА_1 після внутрішнього перепланування та переобладнання.

В той же час, факт створення відповідачкою перешкод у здійсненні позивачем його права власності знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, судом встановлено, що облаштований відповідачкою паркан із будівельних матеріалів на теперішній час перешкоджає позивачу здійснювати вільний доступ до належної йому квартири.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що внаслідок протиправних дій позивачу було створено перешкоди у користуванні належною йому квартирою, у зв'язку з чим він, як власник майна, відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення таких перешкод.

За такого, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим слід усунути позивачу перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачку забезпечити вільний прохід до вказаної квартири шляхом звільнення проходу до квартири позивача від розміщених будівельних матеріалів та сміття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2 забезпечити вільний прохід до квартири АДРЕСА_1 шляхом звільнення проходу до квартири від розміщених будівельних матеріалів та сміття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачкою протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН