Єдиний унікальний номер 725/1713/16-ц
Номер провадження 2/725/365/16
Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретаріБерекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів. В позовній заяві вказала, що 27 березня 2013 року між нею та ОСОБА_2 було укладено два попередніх договори купівлі продажу нерухомого майна №1 та №2, відповідно до яких ОСОБА_2 зобовязався до 20.04.2013 р. укласти та нотаріально посвідчити продаж мені наступного майна: - житлового будинку із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Чехова, 12 у с. Тисовець Сторожинецького району Чернівецької області; - житлового будинку №45 по вул. Чкалова в с. Максимівка Роздольненського району Автономної республіки Крим . Дані житлові будинки належать Відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу від 19.04.2007 р. та 28.03.2008 р. Згідно п. 6.1. обох попередніх договорів укладення та нотаріальне посвідчення Основних договорів купівлі-продажу повинно було здійснитися 20.04.2013 р. Проте, ні 20.03.2013 р., ні потім аж до теперішнього часу між позивачкою та відповідачем не укладено жодного Основного договору купівлі-продажу житлового будинку через те, що Відповідач ухиляється від підписання Основних договорів. Іі намагання додзвонитися не дають ніякого результату через те, що Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки. У звязку із цим, 03.06.2013 р. нею на адресу Відповідача було направлено претензію про повернення коштів, яка залишилася без відповіді та без задоволення. На момент підписання 27.03.2013 р. попередніх договорів №1 та №2, я вважала, що дані договори можуть бути укладені у простій письмовій формі. Проте коли Відповідач відмовився укладати основні договори купівлі-продажу будинків вона звернулася до адвоката з приводу укладених з Відповідачем попередніх договорів і дізналася про обовязкове нотаріальне посвідчення таких договорів. Вважає, що фактично укладені 27.03.2013р. між нею та Відповідачем попередні договори про намір укласти в майбутньому договір купівлі-продажу у відповідності до ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемними у зв'язку із недодержанням сторонами вимоги закону його нотаріального посвідчення. Просила стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 5000 дол. США, що еквівалентно 134 223 грн., 3% річних в сумі 436,44 доларів США, що еквівалентно 11 716,06 грн. та пеню в розмірі 674,92 доларів США, що еквівалентно 18 117,96 грн., а всього 6 111,36 дол. США, що еквівалентно 164 057,01 грн.
В судовому засіданні позивачка не з»явилася, направила письмову заяву в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити , розгляд просила провести у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився незважаючи на належне повідомлення про час і місце розгляду справи повісткою по останньому місцю проживання.
У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 27 березня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено два попередніх договори купівлі продажу нерухомого майна №1 та №2, відповідно до яких ОСОБА_2 зобовязався до 20.04.2013 р. укласти та нотаріально посвідчити продаж мені наступного майна: - житлового будинку із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Чехова, 12 у с. Тисовець Сторожинецького району Чернівецької області; - житлового будинку №45 по вул. Чкалова в с. Максимівка Роздольненського району Автономної республіки Крим .
Дані житлові будинки належать Відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу від 19.04.2007 р. та 28.03.2008 р. Згідно п. 6.1. обох попередніх договорів укладення та нотаріальне посвідчення Основних договорів купівлі-продажу повинно було здійснитися 20.04.2013 р. Проте, ні 20.03.2013 р., ні потім аж до теперішнього часу між позивачкою та відповідачем не укладено жодного Основного договору купівлі-продажу житлового будинку через те, що Відповідач ухиляється від підписання Основних договорів. Іі намагання додзвонитися не дають ніякого результату через те, що Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки. У звязку із цим, 03.06.2013 р. нею на адресу Відповідача було направлено претензію про повернення коштів, яка залишилася без відповіді та без задоволення. На момент підписання 27.03.2013 р. попередніх договорів №1 та №2, я вважала, що дані договори можуть бути укладені у простій письмовій формі. Проте коли Відповідач відмовився укладати основні договори купівлі-продажу будинків вона звернулася до адвоката з приводу укладених з Відповідачем попередніх договорів і дізналася про обовязкове нотаріальне посвідчення таких договорів. Вважає, що фактично укладені 27.03.2013р. між нею та Відповідачем попередні договори про намір укласти в майбутньому договір купівлі-продажу у відповідності до ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемними у зв'язку із недодержанням сторонами вимоги закону його нотаріального посвідчення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Враховуючи, що відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.
Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється (ст. 236 ЦК України).
Отже, укладені 27.03.2013р. між позивачкою та відповідачем попередні договори про намір укласти договори купівлі-продажу житлових будинків не були нотаріально посвідчені, тому такі договори, відповідно до ст. 220 ЦК України є нікчемними і не підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.
На виконання п. 5.1. договору №2 від 27.03.2013 р., позивачкою в рахунок належних до сплати за основним договором платежів та на підтвердження своїх зобовязань було передано Відповідачеві суму завдатку в розмірі 3 000 дол. США, що на момент укладення договору були еквівалентні 24 000 грн.
Таким чином, до підписання попередніх договорів Відповідачем, в рахунок належних за Основним договором платежів, було отримано завдаток на загальну суму 5 000 дол. США, що на момент укладення договору складає 40 000 грн. Передача коштів до підписання договорів відображена в п. 5.1. договорів, а тому вважаю, що дані договори мають силу розписки.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
За змістом ч.2 ст. 570 ЦК України, у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони здійснювались.
Правила ст. 570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання.
Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору.
Оскільки договори, які би за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між позивачкою та відповідачем укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана нею грошова сума в розмірі 5 000 дол. США є авансом, яка підлягає поверненню.
За приписами п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пункт 6.1 Договорів №1 та №2 від 27.03.2013 року, яким встановлений строк 20.04.2013 року для укладення та нотаріального посвідчення Основних договорів, Відповідачем не був виконаний, у звязку із чим останній прострочив виконання зобовязання.
Починаючи з 21.04.2013 року по 17.03.2016 року три проценти річних від простроченої суми складає 436,44 доларів США (5 000*3%/365*1062=436,44).
З 21.04.2013 року по теперішній час Відповідач користується грошовими коштами в розмірі 5 000 доларів США, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ пеня за період з 21.04.2013 року по 20.04.2014 року складає 674,92 доларів США:
з 21.04.13 10.06.13р.р.: 5000*(7,5*2)/100/365*51 дн.=104,79 дол. США;
з 11.06.13 13.08.13р.р.: 5000*(7,0*2)/100/365*63=120,82 дол. США;
з 14.08.13 15.04.14р.р.: 5000*(6,5*2)/100/365*245=436,30 дол. США;
з 16.04.14 20.04.14р.р.: 5000*(9,5*2)/100/365*5=13,01 дол. США.
Отже, на момент подачі позову до суду, сума заборгованості по попереднім договорам становить 5 000 дол. США, що відповідно до курсу НБУ, який на 17.03.2016 р. складає 26,8446 грн., що еквівалентно 134 223 грн., 3% річних за період з 21.04.2013 року по 17.03.2016 року складає 436,44 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 17.03.2016 р. становить 11 716,06 грн. та пеня за період з 21.04.2013 року по 20.04.2014 року складає 674,92 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 15.03.2016 р. становить 18 117,96 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209,212-215,218 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 5000 дол. США, що еквівалентно 134 223 грн., 3% річних в сумі 436,44 доларів США, що еквівалентно 11 716,06 грн. та пеню в розмірі 674,92 доларів США, що еквівалентно 18 117,96 грн., а всього 6 111,36 дол. США, що еквівалентно 164 057,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1640 грн. 57 коп. сплаченого судового збору.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду.
Головуючий суддя Іщенко І.В.