Справа № 314/4270/16-ц
Провадження № 2/314/983/2016
09.12.2016 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Капітонова Є.М.,
за участю секретаря Якубовської Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.12.2016 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів позов задоволено. Однак при винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що не є перешкодою у розгляді справи.

Як встановлено в судовому засіданні, батько дітей матеріальну допомогу на їх утримання не надає, але відповідно до вимог ст.ст.180, 181 СК України має обов'язок брати участь у їх утриманні та вихованні до досягнення ними повноліття.

В силу ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей.

З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, а саме з 14.12.2015 р. до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого в позивача виникає право на стягнення аліментів на молодшу дитину окремо, але в меншому розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст. ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 220, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в частині стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області, 02.06.1999) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.06.2006) на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження І-ЖС №090566 видане Петро-Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 05.08.2008), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження І-ЖС №262026 видане виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 01.10.2014) щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 19.05.2016 року.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області, 02.06.1999) на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Рішення позивачем може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте Вільнянський районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.М. Капітонов

09.12.2016