АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Перетятько А.К.

за участю:

позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ЮшкоД.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про стягнення суми

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь вклад у розмірі 19 486, 67 доларів США, проценти відповідно до умов договору в сумі 1 153, 19 доларів США та 3 % річних за час прострочення - 374, 10 доларів США.

В обґрунтування вимог зазначає, що 06 грудня 2013 року сторонами укладено строковий договір банківського вкладу «Новорічний подарунок «Піврічний» №688761/2013 (в доларах США) та договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1, за яким позивач розмістив у банку строковий депозитний вклад в сумі 22 000 дол. США на повні перші 6 місяців, починаючи з 06 грудня 2013 року з виплатою щомісячно 8,5 % до 30 грудня 2013 року, а з 31 грудня 2013 року - 9,25%. В той же день позивач вніс до каси банку 22 000 дол. США.

За п'ять перших місяців позивач отримував належні відсотки по першому договору, 05 червня 2014 року позивач звернувся до банку з письмовою заявою про відкриття на його ім'я розрахункового рахунку та перерахування на нього з депозитного рахунку 22 000 доларів США, а також відсотків за травень і червень 2014 року. Одночасно позивач просив переказати з поточного рахунку (для виплат) зазначену суму вкладу з відсотками на банківський розрахунковий рахунок своїй доньці у Німеччину.

У позовній заяві позивач зазначав, що 06 червня 2014 року для проведення вказаних перерахувань коштів з договору 1 на договір 2 позивач підтвердив працівнику банку, що дію договору 1 пролонговувати не буде, просив негайно перерахувати усі кошти з депозитного вкладу на рахунок його доньки, а в разі неможливості це зробити - вимагав видати йому кошти протягом встановленого строку.

Вказував, що з 20 червня 2014 року по 06 серпеня 2014 року він отримав 2 700 доларів США, а решту вкладу в розмірі 19 486 доларів США 67 центів не виплачено тому позивач змушений був звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року позов було задоволено у повному обсязі.

22 жовтня 2015 року рішенням Апеляційного суду м. Києва, рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року змінено та стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 19 760, 73 дол. США.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» про стягнення суми - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Зазначає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі вказівки ухвали ВССУ, що є порушенням норм ЦПК України. Також вказує, що відмова у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації є порушенням конституційного права позивача на судовий захист в судах України.

Позивач в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити та рішення залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після запровадження у банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог вкладників і інших кредиторів банку здійснюється лише у спосіб, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 6 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок «Піврічний» №688761/2013 (в доларах США), за умовами якого вкладник розмістив в банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Новорічний подарунок» в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору з щомісячною виплатою процентів за ставкою 8,5% річних до 30 грудня 2013 року, а з 31 грудня 2013 року - за ставкою 9,25 % річних. Сума початкового вкладу - 22 000 доларів США. Дата вимоги вкладником вкладу - 06 січня 2015 року. За умовами договору банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, на який банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів банк перераховує на рахунок.

Відповідно до п. 1.6 договору у випадку звернення вкладника в усній формі до банку про дострокове повернення вкладу в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу повернення та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу.

06 грудня 2013 року між сторонами укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_2 (в доларах США), згідно з умовами якого банк на ім'я позивача має відкрити іменний вкладний рахунок на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в доларах США НОМЕР_2.

Також 06 грудня 2013 року ОСОБА_3 перерахував ПАТ «ВіЕйБі банк» 22 000 доларів США, що підтверджується квитанцією №264825 від 06 грудня 2013 року.

05 червня 2014 року позивач звернувся до банку з заявою щодо відкриття на його рахунок розрахункового рахунку та перерахування на нього депозитного вкладу 22 000 доларів США та не отриманих відсотків, просив перерахувати з цього рахунку суму вкладу з відсотками на розрахунковий рахунок його доньки, яка з 25 вересня 2013 року згідно свідоцтва про укладання шлюбу стала ОСОБА_6, на її банківський рахунок НОМЕР_3.

11 червня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Голови ПАТ «ВіЕйБі Банк» зі скаргою щодо порушення банком вимог договору, не видачі йому коштів по депозитному вкладу та неперерахування коштів його доньці у Німеччину.

16 вересня 2014 року позивач звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» з досудовою претензією щодо видачі йому депозитного вкладу, відсотків з депозиту та 3 % річних.

Судом встановлено, що з 20 червня 2014 року по 06 серпня 2014 року ОСОБА_3 отримав у ПАТ «ВіЕйБі Банк» грошові кошти у загальній сумі 2 700 доларів США, що підтверджується заявами на видачу готівки.

З виписки ПАТ «ВіЕйБіБанк» по особовим рахункам вбачається, що станом на 15 серпня 2014 року заборгованість по вкладу становить 19 486 доларів США 67 центів.

Постановою правління НБУ № 733 від 20 листопада 2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

20 листопада 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 123 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 21 листопада 2014 року по 20 лютого 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у банку до 20 березня 2015 року.

19 березня 2015 року постановою правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

22 лютого 2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у банку до 19 березня 2018 року.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апеляційної скарги щодо того, що зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунка грошових коштів на умовах та порядку встановленим договором, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України №6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, яка є обов'язковою у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: