АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/810/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3145/16Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" звернулось до суду з вищевказаним позовом, після уточнення заявлених вимог просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь 5 414 грн. 37 коп. у рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків.

В обґрунтування зазначеного позову вказувало на те, що 6 квітня 2014 року під час проведення перевірки працівниками Козельщинської філії ПАТ "Полтаваобленерго" у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 виявлено порушення п.48, п.53 Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника через опору №34 поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії, про що складено відповідний акт відносно ОСОБА_3, але дійсним користувачем приміщення є ОСОБА_2, тому вона і повинна відшкодовувати завдану підприємству шкоду.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2016 року у задоволенні позову ПАТ "Полтаваобленерго" відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ "Полтаваобленерго", посилаючись неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог підприємства в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, а тому дійшов помилкового висновку відносно того, хто був фактичним споживачем та порушником Правил користування електричною енергією для населення.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 квітня 2014 року при перевірці працівниками Козельщинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» у приміщенні по вул.Грушевського, буд.1 в селі Михайлики Козельщинського району Полтавської області виявлено самовільне підключення електроустановки струмоприймачів до мережі, яка є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, прилад обліку відсутній, електроенергія не обраховувалась. Складено акт №00002935 від 06.04.23014 року, в якому споживачем зазначено ОСОБА_3 Також, складена схема підключення та сфотографовано приміщення, спосіб підключення до мережі і вилучена частина проводу (т.1 а.с. 4-9).

Вище вказаний Акт підписано чотирма контролерами та зазначено, що споживач ОСОБА_3 відмовився від підпису (т.1 а.с.4 зворот).

Згідно довідки Михайликівської сільської ради № 305 від 30.09.2015 року з посиланнями на записи в погосподарській книзі сільради за 2005-2010 роки (нежилий фонд) будинок за адресою: АДРЕСА_2 належав померлому ОСОБА_4 Будинок не переоформлявся (т.1 а.с.36).

Листом від 16.04.2014 року №01-03/1021 позивач направив ОСОБА_3 копію акту і повідомив про засідання 30.04.2014 року з розгляду вказаного акту (т.1 а.с.10).

У зв'язку з неявкою ОСОБА_3 09.10.2014 року йому було запропоновано з'явитися на засідання комісії 12.11.2014 року (т.1 а.с.11).

Рішенням комісії від 12.11.2014 року (протокол №7) ОСОБА_3 нараховано 12140 кВт. годин спожитої без обліку електроенергії за період 06.04.2013 року по 06.04.2014 року на суму 5 414,37 грн. (т.1 а.с.12, 13).

Протокол засідання комісії та рахунок надіслано ОСОБА_3 (т.1 а.с.14, 15).

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 заперечив, що користується будівлею та млином, який в ній розташований і пояснив, що будівля знаходиться у користуванні ОСОБА_2, оскільки їй належить земля.

Також судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та позивачем у справі відсутні договірні стосунки і щодо неї акт про самовільне підключення до електромережі не складався.

Допитані судом першої інстанції в якості свідків працівники підприємства пояснили, що акт №00002935 від 06.04.2014 р. складався згідно повідомлення мешканців села, які вказали, що будівлею по АДРЕСА_1 користується ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що її донька ОСОБА_2 періодично користується вказаною будівлею для зберігання зерна, здійснювала ремонт даху та дверей. Але будівля не замкнута, двері відкриті. На момент перевірки працівниками ПАТ "Полтаваобленерго" донька взагалі проживала в Київській області.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав недоведеним те, що саме ОСОБА_2 здійснила правопорушення, а саме самовільне підключення до об'єктів електроенергії, і той факт, що ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, а рішенням від 10.08.2016 року затверджено технічну документацію та передано безоплатно у власність земельну ділянку, не є підставою для задоволення позову ПАТ "Полтаваобленерго".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У справі, що розглядається предметом спору, є матеріально-правова вимога про відшкодування збитків, заподіяних унаслідок безоблікового використання електроенергії.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.

Відповідно до ч.1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні і це не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженого постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року (надалі Правила) споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил є самовільним підключенням.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про електроенергетику» самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку є правопорушеннями в електроенергетиці. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Посилання позивача на те, що доказом винуватості відповідача у самовільному підключенні є те, що рішенням Михайликівської сільської ради від 06.04.2015 року (т.1 а.с.42) надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, а рішенням від 10.08.2016 року (а.с.244 т.1) затверджено технічну документацію та передано безоплатно у власність земельну ділянку, відхиляється судом, оскільки ці юридичні факти відбулися значно пізніше виявленого порушення.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції виконав вимоги ст.212 ЦПК України та зробив правильний висновок про недоведеність належними і допустимими доказами факту причетності ОСОБА_2 до позаіблікового використання електроенергії, яка виявлено згідно акта №00002935 від 06.04.2014р.

В апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду,

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" відхилити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

О.Ю.Кузнєцова

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов