Справа № 372/623/16-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/3829/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 01.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Білоконь О.В., Савченка С.І.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що з позивачкою по справі вони зустрілися в 2007 році і про будь-які інтимні стосунки з нею він не пам'ятає.

В березні 2008 року відповідачка народила дочку ОСОБА_4 і він хибно вважаючи себе батьком дитини дав згоду в відділі РАГС, на підставі чого 30 жовтня 2014 року в свідоцтві про народження ОСОБА_5 в графі «батько» записали його. В даний час в нього виникли сумніви щодо батьківства дитини і тому просив виключити відомості зі свідоцтва про народження дитини щодо батька дитини.

Крім того, посилався на те, що він не є батьком дитини, а лише дав письмову згоду на запис його батьком. Щодо проведення генетичної експертизи заперечував, оскільки відповідачка визнає позов.

На підстав наведеного просив суд виключити з актового запису №8 про народження, складений 27.03.2008 року виконавчим комітетом Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, відомості про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_6, є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами , які б свідчили про те, що останній не є батьком дитини, а визнання позову відповідачкою суд вважав таким, що суперечить закону та порушує права, свободу та інтереси малолітньої дитини. Крім того позовні вимоги позивача, які підтримали сторони, ґрунтуються лише на припущеннях та особистому трактуванні норм цивільного законодавства.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що сторони по справі зустрілися в 2007 році і про будь-які інтимні стосунки з відповідачкою ОСОБА_2 він не пам'ятає.

У березні 2008 року ОСОБА_3 народила дочку ОСОБА_4, а він хибно вважаючи себе батьком дитини дав згоду в відділі РАГС, на підставі чого 30 жовтня 2014 року в свідоцтві про народження ОСОБА_5 в графі батько записали його. В наступному в нього виникли сумніви щодо батьківства дитини і тому він просив виключити відомості зі свідоцтва про народження дитини щодо батька дитини.

Крім того, посилався на те, що він не є батьком дитини, а лише дав письмову згоду на запис його батьком. Щодо проведення генетичної експертизи заперечує, оскільки відповідачка визнає позов.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що останній не є батьком дитини, а визнання позову відповідачкою є таким, що суперечить закону та порушує права, свободу та інтереси малолітньої дитини.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3 оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 Сімейного кодексу України), - шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як про батька з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 не довів, що він не є батьком дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: