Справа № 363/3640/15-ц Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 22-ц/780/5716/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 01.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розяснення рішення, посилаючись на те, що у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було ухвалене рішення від 22 жовтня 2015 року, яким позов задоволено та визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину майна. Фактично суд визнав і за нею право власності на іншу ? частину спірного майна, встановивши відповідні обставини, однак не зазначив про це в рішенні, чим спричинив проблему реєстрації права власності за нею. Просила розяснити резолютивну частину рішення, а саме у частині того, чи визнається при поділі спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки та житлового будинку.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення залишено без задоволення.

Заявник ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року та постановити нову ухвалу, в якій розяснити резолютивну частину рішення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що у ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 належить така ж частина при поділі майна, що і позивачу, у своєму ж рішенні по даній справі суд визнав право власності на майно лише за ОСОБА_3 Також її не було належним чином повідомлено про дату, час, місце розгляду справи, таким чином, її було позбавлено процесуальної можливості взяти особисту участь в справі і можливості на процесуальне представництво.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_3, звертаючись у серпні 2015 року до суду із позовом про поділ майна подружжя, обґрунтовував його тим, що під час шлюбу з відповідачем ними набуто майно, в тому числі земельну ділянку пл. 0,0600 га., кадастровий номер :05:304:0302, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада, масив «Північний», д. 237 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також житловий будинок із господарськими спорудами за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 147.

Під час ухвалення рішення від 22 жовтня 2015 року судом встановлено, що спірна земельна ділянка та житловий будинок є спільною власністю подружжя.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції в порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_3 право власності на ? частину спірної земельної ділянки пл. 0,0600 га., кадастровий номер :05:304:0302, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада, масив «Північний», д. 237 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також на ? частину житлового будинку із господарськими спорудами за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 147.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення, Вишгородський районний суд Київської області виходив із того, що рішення від 22 жовтня 2016 року, яке просить розяснити заявник, не містить в собі кілька можливих варіантів його тлумачення і є повністю зрозумілим, в мотивувальній частині рішення чітко та зрозуміло викладено обставини та підстави, згідно яких суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Разом із тим суд першої інстанції не дав оцінки обґрунтованості доводів заявника про те, що в резолютивній частині рішення зазначено лише про визнання права власності на ? частину земельної ділянки та житлового будинку за ОСОБА_3 та не встановлено належності ОСОБА_2 ? частини спірного майна, а також щодо неможливості проведення реєстрації права власності за заявником.

Крім того, суд першої інстанції вирішив заяву ОСОБА_2, не повідомивши належним чином сторін про час та місце розгляду такої заяви.

Так, відповідно до ст. 74 ЦПК України судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обовязковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, приватного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Разом із тим, необовязковість присутності сторін під час розгляду заяви про розяснення рішення не знімає із суду обовязку належного повідомлення їх про час і місце розгляду такої заяви згідно вимог ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

В порушення ст. 221 ЦПК України в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення позивача та відповідача про час і місце розгляду справи, що є порушенням їх процесуальних прав, передбачених ст. ст. 27, 221 ЦПК України.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року не можна вважати належно мотивованою та такою, що постановлена із всебічним зясуванням обставин справи і застосуванням норм матеріального та процесуального права, які їм відповідають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_4