Справа № 627/444/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

8 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 3,71 га в порядку спадкування, яка розташована на території Любівської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17 лютого 2009 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 3,71 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №048940.

При житті ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 7 червня 2005 року Любівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, в якому вона вищезазначену земельну ділянку заповідала позивачу.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй термін звернення до суду з позовом та визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Представник відповідача Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та про визнання позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла 17 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №203327, виданого 25 лютого 2009 року Любівською сільською радою Краснокутського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, яка складається з земельної ділянки площею 3,71 га, розташованої на території Любівської сільської ради, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР №048940, копія якого мається в матеріалах справи.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

По Любівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 7 червня 2005 року, згідно якого ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР №048940 заповіла ОСОБА_1.

Вказаний заповіт на день смерті заповідача ОСОБА_2 не відмінений та не скасований.

Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає, про що свідчить відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.06.2016 року №926/01-16.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується Державним актам на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР №048940.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_2, має законне право на право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1223 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку 3, 71га, розташованої на території Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ХР № 048940 після ОСОБА_2, яка померла 17.02.2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА