Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину будинку та земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 5 травня 1996 року по 18 квітня 2007 року вона перебувала із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу вони за спільні кошти та спільними зусиллями звели житловий будинок по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вони не можуть добровільно поділити спільне майно, позивач просила розділити житловий будинок і земельну ділянку, виділивши їй та відповідачу по Ѕ частці.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 26 лютого 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_2 4 лютого 2016 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_2 не навела поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження у лютому 2016 року рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 26 лютого 2008 року, а юридична необізнаність такою підставою не є. У свою чергу безпідставне поновлення строку може розцінюватись однією зі сторін, як надання процесуальної переваги іншій стороні та як порушення принципу правової визначеності.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину будинку та земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року відмовити.

Додані до скарг матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук