Справа № 417/2605/16-ц
Провадження № 2/417/390/16
РІШЕННЯ

Іменем україни

"18" липня 2016 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Дідоренко А.Е.

за участю секретаря Колеснік В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

08 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 26 лютого 2000 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, який зареєстровано Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Луганськ, актовий запис №71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Вони з часом втратили повагу та розуміння один до одного, дедалі частіше виникали сварки, які негативно впливали на їх подружні відносини та на психологічний стан нашої дитини. Шлюбні відносини фактично припинені більше року. Вона з донькою переїхала жити в смт Марківка, відповідач залишився проживати в м.Луганськ. Шлюбні відносини не відновлювалися до цього часу, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що сім'я розпалась остаточне її збереження неможливе.

Прізвище змінювати не потрібно.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

З 26 лютого 2000 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, який зареєстровано Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Луганськ, актовий запис №71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені з 2015 року і не відовлювались до цього часу, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведеться, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Таким чином у суду немає підстав для вживання заходів щодо примирення подружжя.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 6, 10,11, 60, 208, 209, 212-215, 223,224-226,228,232,233,294,296 ЦПК України, ст. ст. 104, 112-115 СК України,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки смт Марківка Марківського району Луганської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Луганськ, зареєстрований Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Луганськ, 26 лютого 2000 року, актовий запис №71.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області, для виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя А.Е. Дідоренко