Номер провадження: 22-ц/785/4917/16
Головуючий у першій інстанції Жуган Л. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді: Сидоренко І.П., суддів: Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні та визначення порядку спілкування баби з онукою, -

ВСТАНОВИЛА:

31 липня 2015р. ОСОБА_3 звернулася з позовом, який остаточно уточнив, просила суд:

-зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-визначити порядок її участі у спілкуванні та вихованні її малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким чином: зустрічі та спілкування бабусі з онукою щовівторка з 17.00 годин до 20.00 годин, кожної п'ятниці з 17.00 годин до 20.00 годин суботи, перебування малолітньої онуки ОСОБА_4 разом із нею щорічно під час літнього оздоровлення в липні місяці.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.. Батьками дитини відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначила, що після смерті її доньки, між нею та відповідачем, була домовленість, що він з її онукою залишаються жити з позивачем, він буде працювати, ходити у рейси, заробляти гроші, а вона буде доглядати за онукою, яка залишилась для неї єдиною рідною людиною на світі. Позивач вказує, що повністю присвятила себе онуці, ростила її, розважала, лікувала, купувала для неї найкращі речі та іграшки, навчала її, та розвивала хист дитини до творчості, при чому онука завжди була рада їхньому спілкуванню.

Позивач вказала, що з відповідачем у неї були гарні стосунки, вони знаходили спільну мову, вона допомагала йому, давала гроші, дарувала речі, оплачувала навчання та отримання документів для рейсу, купила машину, після смерті доньки, відповідач залишився жити з онукою у неї.

Позивач зазначила, що з липня 2014р. стосунки з відповідачем зіпсувалися, він забрав онуку ОСОБА_4, сказавши, що надалі вона буде проживати з його батьками та бачитись з онукою він не дозволить, не бажаючи нічого пояснювати.

Позивач стверджувала, що вона неодноразово намагалась поспілкуватись з відповідачем та його батьками, але вони цього не бажали, до дитини не пускали, а згодом почали розповсюджувати серед спільних знайомих відомості, що онука їй не потрібна.

Позивач отримала від відділу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси висновок про встановлення порядку її участі, як бабусі у вихованні онуки ОСОБА_4, але всупереч розпорядженню органу опіки та піклування відповідач не надав можливості побачитись з онукою, про що було складено Акт від 19 серпня 2014р., тому вона була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_3 та її представник за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні першої інстанції підтримали уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, вказавши, що надання дитини на цілий місяць на проживання до позивачки фактично буде змінювати місце проживання дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за довіреністю в судовому засіданні першої інстанції просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 з урахуванням висновку органу опіки та піклування.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016р. позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено наступний порядок участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні своєї малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1:

-зустрічі та спілкування бабусі ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_4, щовівторка з 17.00 годин до 20.00 годин;

-перебування дитини ОСОБА_4, разом з бабусею ОСОБА_3 кожної п'ятниці з 17.00 годин до 20.00 годин суботи;

-перебування малолітньої ОСОБА_4 разом з бабусею ОСОБА_3 щорічно під час літнього оздоровлення у липні місяці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, ухвалити рішення про наступний порядок спілкування ОСОБА_3 із онукою ОСОБА_4, кожен вівторок з 17.00 годин до 20.00годин, кожну суботу з 10.00годин до 18.00годин, відмовив перебування дитини з бабусею в літній місяць, не обґрунтував вказану позицію. В поясненнях до апеляційної скарги апелянт послався на те, що рішення суду було ухвалено на користь ОСОБА_3 без урахування інтересів дитини, також не вказав яких саме інтересів (а.с.221-222, 235-238).

В судовому засіданні апелянт і його представник апеляційну скаргу підтримали.

Позивач ОСОБА_3 і її представник просили залишити рішення суду без змін.

За клопотанням органу опіки та піклування справу розглянуто у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є зятем позивачки ОСОБА_3 та матір'ю дружини відповідача - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.10, 13 том 1).

Відповідач ОСОБА_2 і ОСОБА_5 до смерті ОСОБА_5 знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2006р. (а.с.11 том 1). Від шлюбу народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4, яка є онукою позивачки ОСОБА_3 (том 1 а.с.12).

Сторони не заперечували в судовому засіданні апеляційної інстанції, що після смерті ОСОБА_5 до липня 2014р., відповідач ОСОБА_2 і донька ОСОБА_4 мешкали в квартирі разом з позивачкою ОСОБА_3, та як пояснив відповідач ОСОБА_2 відношення погіршилися у зв'язку з тим, що у нього були різни думки зі ОСОБА_3 відносно виховання доньки ОСОБА_4, та він забрав доньку і пішов мешкати до своїх батьків.

Судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що малолітня ОСОБА_4 проживає окремо від позивачки разом зі своїм батьком ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що баба дитини позивачка ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання позитивно, шкідливих звичок не має, веде здоровий спосіб життя, комунікабельна, співчутлива, милосердна, освічена, житлом забезпечена, має умови для знаходження у неї онуки. Негативних дій і намірів позивач по відношенню до малолітньої онуки ОСОБА_4 не виявляла.

Згідно довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 237 за №30/01-16 від 02 березня 2015р., малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує вказаний заклад з 01 грудня 2014р., щоденно ОСОБА_4 у дитячому садку відвідує бабуся ОСОБА_3 у час, що не заважає режимним процесам. Дівчинка кожного разу радіє зустрічам з бабусею. Спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_4 відбувається у присутності вихователя-методиста або старшої медичної сестри. Бабуся з онукою малюють, читають книжки, конструюють, розмовляють. Під час прощання з бабусею дівчинка плаче, сумує.

Відповідач і його представник також підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції, що малолітня ОСОБА_4 кохає бабусю.

ОСОБА_3 бажає приймати участь у спілкуванні, вихованні, зустрічах з онукою. Сторони між собою порозуміння не знайшли, конфлікт щодо визначення способу участі баби у виховані онуки між ними не розв'язаний. Сукупність перерахованих обставин свідчить про порушення права баби на спілкування і виховання онуки ОСОБА_4, яке обмежується відповідачем по справі через відсутність бажання батька дитини спілкуватись, зустрічатись, обговорювати питання виховання і порядку зустрічей позивача з онукою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 вказав, що він фактично не заперечує відносно спілкування бабусі ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_4, але не бажає надавати дитину в нічний час та місяць в літній період, оскільки донька ОСОБА_4 постійно нуждається в його особистому догляду за нею.

При цьому відповідач ОСОБА_2 не навів конкретних мотивів, не надав відповідних та допустимих доказів відносно того, що не слід надавати доньку бабі в нічній час і чому вона не може належним чином надати онучці належне виховання та допомогу. Судова колегія враховує, що після народження дитини та в період проживання сторін після смерті доньки позивачки, саме позивачналежним чином виховувала малолітню онуку.

Допитані у якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили в судовому засіданні першої інстанції, що за життя доньки позивачки - ОСОБА_5, у позивача та відповідача були гарні відносини, що після смерті доньки ОСОБА_3 завжди допомагала ОСОБА_2, постійно доглядала та виховувала онуку ОСОБА_4, яка після смерті матері, разом із батьком проживали у ОСОБА_3, та після того, як у 2014р. ОСОБА_2 забрав доньку ОСОБА_4 та пішов проживати до своїх батьків, виникли проблеми у спілкуванні ОСОБА_3 з малолітньою онукою ОСОБА_4.

Висновок органу опіки та піклування Малиновської райадміністрації Одеської міської ради за 2014р., щодо порядку участі бабусі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 не виконував та своїми діями перешкоджає у спілкуванні ОСОБА_3 з дитиною, завжди знаходить якісь причини щоб відмовити у зустрічі бабусі з онукою, тому позивач з онукою не бачиться, про що були складені відповідні акти від 09 лютого 2016р., від 27 грудня 2016р, від 12 лютого 2016р., від 02 березня 2016р.

Відповідно до положень ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновком органу опіки та піклування про перегляд порядку участі бабусі - ОСОБА_3 у вихованні онуки за №3465/01-20 від 19 жовтня 2015р., затверджено наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: зустрічі та спілкування дитини разом з бабусею кожного вівторка з 17.00 годин до 20.00 годин, кожної п'ятниці з 17.00 годин до 20.00 годин суботи, перебування малолітньої ОСОБА_4 з бабусею ОСОБА_3 під час літнього оздоровлення в липні місяці.

Суд першої інстанції прийняв до уваги наведене, вирішуючи спір між сторонами, керувався зазначеними вище нормами сімейного законодавства та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, та виходив насамперед з інтересів самої дитини, з урахуванням не тільки формального права позивача на зустріч зі своєю онукою, а і з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності , віку дитини, режиму дитини.

Також вирішуючи питання про спілкування позивача з онукою саме по місту проживання позивача, встановив такий порядок побачення баби з онукою, суд першої інстанції врахував, що такі побачення будуть на користь дитини, суд прийняв до уваги малолітній вік дитини, її стан здоров'я, особисті відносини дитини з батьком, та бабою.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник не надали суду першої та суду апеляційної інстанції відповідні та допустимі докази, що визначений судом першої інстанції порядок побачення баби з онукою суперечать інтересам дитини, не обґрунтували належним чином такі заперечення.

Тому судова колегія, не вбачає підстав для визначення іншого способу участі позивача ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною. Колегія суддів в цілому погоджується з способом участі позивачки у вихованні дитини, запропонованим у висновку органу опіки та піклування, оскільки він достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини.

Судова колегія роз'яснює сторонам по справі та звертає увагу на те, що у випадку, якщо дитина буде заперечувати проти побачень з бабою, не буде виявляти бажання залишатись за місцем її проживання на ніч, ніхто не має права її до цього примушувати.

Керуючись почуттям любові до дитини, обов'язок підготувати її до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони. Затамувавши почуття образи, діючи миром, а не протистоянням, батько дитини повинний надати можливість позивачки для спілкування з онукою.

З урахуванням наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: І.П. Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра