АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

19 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Барановської Л.В., Гаращенка Д.Р.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору про спільну діяльність удаваним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що ухвала суду постановлена без повного вивчення матеріалів справи та з порушенням норм процесуального права у зв'язку з чим просив її скасувати.

Вказував, що оскільки предметом спірного договору є будівництво нерухомого майна, до позовної заяви повинні застосовуватись положення ст. 114 ЦПК України. Крім цього, вказував, що договір про спільну діяльність через його особливості можна виконати лише в певному місці, а саме за місцем виконання зобов'язання сторін по створенню об'єкта нерухомого майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній, просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору про спільну діяльність від 03.11.2007 року удаваним в частині предмету позову - будівництва і експлуатації житлового будинку за адресою - АДРЕСА_1, шляхом будівництва двоквартирного житлового будинку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що насправді між сторонами було укладено договір будівництва нежитлового, а садового будинку. Вказував, що договір про спільну діяльність був укладений для приховання іншого договору.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява повинна розглядатися за правилами загальної підсудності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з позовних вимог спір між сторонами виник щодо визнання договору про спільну діяльність від 03.11.2007 року удаваним в частині предмету позову, а саме будівництва і експлуатації житлового будинку за адресою - АДРЕСА_1, що відпостить до території Дарницького району, тобто з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі - Постанова) наведено перелік справ, які мають розглядатись за правилами виключної підсудності, зокрема позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (п. 41 Постанови).

Суд першої інстанції на зазначені положення уваги не звернув, не визначився з предметом позову, який стосується визнання удаваним пункту договору про спільну діяльність, щодо будівництва експлуатації будинку, тобто є правочином з нерухомим майном, та прийшов до помилкового висновку про те, що позов не повинен розглядатись за правилами виключної підсудності, за місцем знаходження нерухомого майна.

Оскільки, спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, що знаходиться у Дарницькому районі м. Києва, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, чим порушив порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2016 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/10332/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10751/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.