Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» (далі - ПАТ «Фідокомбанк») звернулося до суду з указаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2012 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» (далі - ПАТ «Ерсте Банк») до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, було видано виконавчий лист від 21 листопада 2012 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 5 330 893,72 грн. Зазначений виконавчий лист був направлений поштою на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Проте оригінал виконавчого листа на примусове виконання вищевказаного відділу не надходив. Є підстави вважати, що оригінал виконавчого листа було втрачено у зв'язку з чим був пропущений строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року, заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2604/17399/12 (6/2604/3745/12) виданого Дніпровським районним судом м. Києва 21 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 5 330 893,72 грн. на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2012 року по цивільній справі 6/2604/3745/2012 та поновлено пропущений строк для пред'явлення даного виконавчого документу до виконання.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвали місцевого та апеляційного судів, постановити нову ухвалу, якою у задоволення заяви відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга на ухвали місцевого та апеляційного судів в частині видачі дубліката виконавчого листа підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2012 року у справі № 6/2604/3745/2012 за заявою ПАТ «Ерсте Банк» було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 11 травня 2012 року по справі № 89/12 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 5 330 893,72 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 25 500 грн.

ПАТ «Ерсте банк» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року перейменовано на ПАТ «Фідокомбанк».

03 лютого 2014 року ПАТ «Фідокомбанк» звернулося із заявою до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області щодо надання інформації по виконавчому провадженню у справі № 6/2604/3745/2012, а саме стягнення заборгованості на суму 5 333 893,72 грн. з ОСОБА_4

Згідно листа відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 03 березня 2014 року вбачається, що виконавчий лист № 6/2604/3745/2012, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 21 листопада 2012 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_5 та виконавчий лист № 6/2604/3745/2012, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 21 листопада 2012 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_4 на примусове виконання до відділу не надходили.

При зверненні з заявою до суду заявник посилався на лист відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, який вказував на те, що виконавчий лист № 6/2604/3745/2012, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 21 листопада 2012 року на примусове виконання до відділу не надходив.

Доказом відправлення виконавчого листа на виконання є опис вкладення як додаток до цінного листа від 06 грудня 2012 року, який містить у собі дані щодо найменування предметів (вкладень) - 5 аркушів, даних відправника та даних отримувача із зазначенням адреси його перебування, а також відбиток штампу місця приймання цінного листа.

Так як у відповідності до положень ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу, суд який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Задовольняючи заяву ПАТ «Фідокомбанк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що виконавчий лист № 6/2604/3745/2012, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 21 листопада 2012 року у справі № 6/2604/3745/2012 про стягнення заборгованості на суму 5 333 893,72 грн. з ОСОБА_4 було втрачено під час пересилання поштовими засобами.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову заяви ПАТ «Фідокомбанк». Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами в частині видачі дубліката виконавчого листа були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Водночас ст. 324 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, зокрема ухвали, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31 - 33 ч. 1 ст. 293 цього Кодексу.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

З огляду на те, що нормами ЦПК України (п. 19 ч. 1 ст. 293) передбачено право сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обовязки, апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, проте право оскарження у касаційному порядку таких ухвал після їх перегляду в апеляційному порядку положеннями цього Кодексу не встановлено, слід дійти висновку про те, що законом (положення п. 2 ч. 1 ст. 324 цього Кодексу) визначено, що ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання після їх перегляду в апеляційному порядку касаційному оскарженню не підлягають.

Вказаний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-1482цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання не може бути переглянута в касаційному порядку, оскільки зазначена ухвала не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження у вказаній справі в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року в частині видачі дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Закрити касаційне провадження у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року, в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук