Справа № 489/2052/16-ц
Номер провадження 2/489/1482/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про поновлення батьківських прав та передачу дитини,

встановив

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням суду його позбавлено батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини. Зазначає, що виправив свою поведінку та змінив своє ставлення до виховання та утримання сина.

Позивач просив суд поновити позивача в батьківських правах відносно ОСОБА_3 та передати дитину позивачу для спільного проживання.

13.06.2016 від відповідача до суду надійшла заява, в якій вказав, що заперечень не має, судове засідання просить провести без його присутності.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.08.2012 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3.

Згідно з характеристикою, наданою позивачем, позивач тимчасово не працює, скарг від сусідів не надходило, громадський порядок не порушувала.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Статтею 111 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 151 ч. 1 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.05.2016, орган опіки та піклування вважає доцільним поновлення в батьківських правах ОСОБА_1 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній ОСОБА_3 не заперечував проти поновлення батьківських прав.

Позивач пояснила, що змінила своє ставлення до виховання дитини, почала займатись утриманням та вихованням.

Таким чином, суд перевіривши законність підстав для поновлення батьківських прав, приходить до висновку, що з часу позбавлення позивача батьківських прав минуло тривалий час, обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав, на даний час зникли, перешкод до поновлення її у батьківських правах не вбачається, відповідач не заперечує проти позову, а тому є доцільним поновити позивача у батьківських правах по відношенню до його неповнолітньої дитини, оскільки це не суперечить і відповідає інтересам дитини.

В судовому рішенні про позбавлення батьківських прав визначено місце проживання дитини з батьком, тому суд вважає, що вимоги позивача про передачу їй дитини не підлягають задоволенню. Позивач після набрання законної сили рішенням може здійснювати свої права як мати, в т. ч. забрати дитину з інтернату, однак визначення місця її проживання здійснюється за погодженням з батьком, оскільки щодо цього є рішення суду, яке набрало законної сили.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 15, 60, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про поновлення батьківських прав та передачу дитини - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьківських правах відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв