Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/179/16 Головуючий у 1 інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження № 22-ц/778/5206/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Кримської О.М., Кочеткової І.В.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2016 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» (далі Банк) до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно банком подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлі овочесховища та складу, які знаходяться за адресою: смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд.1-б, та належать ОСОБА_2 на підставі договорів дарування від 24 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстрованих в реєстрі за №№ 386, 388.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2016 року у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Банк подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість у зв»язку з порушенням судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлі овочесховища та складу.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачеві у забезпеченні його позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, а саме, овочесховище та склад, суддя виходив із того, що у заяві про забезпечення позову не міститься достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. А також в якості іншої підстави для відмови у забезпеченні позову суддя вказував наявність судового рішення про припинення договору іпотеки, предметом якого є зазначені овочесховище та склад, в якому іпотекодержателем виступає позивач.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи цю заяву суд повинен дослідити докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Так, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з роз»ясненнями в пункті 7 вказаної постави, питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи).

З матеріалів справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з лютого 2016р. та з цього часу справа неодноразово призначалась до розгляду у судових засіданнях.

А тому на час розгляду заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо забезпечення її позову, минула стадія, коли суддя одноособово вирішує процесуальні питання, які виникають у справі, зокрема, питання щодо забезпечення позову.

Зважаючи на вказане, колегія визнає, що при вирішенні цього питання було порушено порядок його розгляду, який мав відбуватись у судовому засіданні складом суду, а не суддею одноособово.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2016 року у цій справі скасувати з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: