Справа № 346/4376/15-ц
Провадження № 4-с/346/41/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді - Хільчука І.І.,

секретаря - Олексюк Г.І.,

з участю: представника скаржника - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3, третя особа ПАТ Укрсоцбанк на рішення та дії державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернулася до суду 09.11.2016 року з даною скаргою, яку підтримав в судовому засіданні його представник, та пояснив, що на виконанні у Коломийському МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області, перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №346/4376, виданого 27.11.2015 року Коломийським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 284 186,66 грн. на користь ПАТ Укрсоцбанк і по ньому 03.10.2016 року відкрито виконавче провадження постановою старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчуком М.М.

Однак, постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року ОСОБА_3 одержано 07.11.2016 року разом із відповіддю на її звернення від 03.11.2016 року і постановою старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчука М.М. від 10.08.2016 року повернуто виконавчий лист 346/4376/15 стягувачеві ПАТ Укрсоцбанк на підставі їхньої письмової заяви від 20.07.2016 року.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

ОСОБА_4 ст. 26 п.7 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

У відповідності до ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 83 Закону України Про виконавче провадження контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Однак, на звернення скаржника від 03.11.2016 року до в.о. начальника Коломийського МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області з вимогою скасувати постанову старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчука М.М. від 03.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження, листом Коломийського МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області від 07.11.2016 року йому надано відповідь, що всі дії по виконавчому провадженню державним виконавцем здійснено згідно Закону України Про виконавче провадження, при цьому, розяснення про правомірність її доводів викладених у зверненні чи їх спростування суб'єктом оскарження не надано.

Разом з тим, звертає увагу суду на те, що згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження в редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, норми Закону України Про виконавче провадження в редакції 2016 року вступили у законну силу з 05 жовтня 2016 року. В той же час старший державний виконавець МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчук М.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження 03.10.2016 року тобто до вступу норми 4.5 статті 37 даного Закону, згідно з якою повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

При поступленні заяви стягувача - ПАТ Укрсоцбанк від 29.09.2016 року державний виконавець зобовязаний був, керуватись чинним на той момент Законом України Про виконавче провадження в редакції від 21 квітня 1999 року N 606-ХІУ та у відповідності до ст. 26 п.7 даного Закону відмовити у відкритті, виконавчого провадження.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. ОСОБА_4 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено і взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. ОСОБА_4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі визначено, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (далі - ДВС) суди мають керуватися положеннями статей 40, 55, 56 Конституції України; статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції); міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК); розділом XIV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК); Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС); пунктом 10 частини другої статті 16, статтями 1166, 1167, 1174 Цивільного кодексу України (далі - ЦК); статтями 187, 189, 194 - 197 Сімейного кодексу України; законами України Про державну виконавчу службу, Про виконавче провадження, Про звернення громадян, Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду; статтями 41-47 Закону України Про іпотеку; Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5; Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, іншими нормативно-правовими актами, які врегульовують ці питання.

Просить суд задовольнити вимогу скаржника та визнати рішення і дії старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчука М.М. неправомірними щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року на підставі заяви ПАТ Укрсоцбанк від 29.09.2016 року і скасувати вказану постанову та зобовязати Коломийський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в силу вимог ст. 50 Закону України Про виконавче провадження в редакції від 21 квітня 1999 року N 606-XIV зняти арешт з предмету іпотеки, а саме магазину, що належить ОСОБА_3.

Представник субєкта оскарження - МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області направили суду письмового листа, в якому просять відмовити в задоволенні скарги та розглядати скаргу у їх відсутності.

Представник третьої особи ПАТ Укрсоцбанку не визнав скаргу та звернувся із заявою про залишення скарги без розгляду і пояснив, що постанова старшого державного виконавця Юрчука М.М. від 03.10.2016 р. про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 є законна та обгунтована.

Дане твердження підтверджується наступним:

Постановою старшого державного виконавця Юрчука М.М. від 10.08.2016р. повернуто виконавчий документ відносно ОСОБА_3В за заявою стягувана.

ОСОБА_4 п.1 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо: 1) є письмова заява стягувана;

Відповідно до п.5 ст.47 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред»явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Заявник ОСОБА_3 посилається на п. 7 ч.1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р.

Однак, згідно п.22 Постанови № 6 Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 4 - ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозвязку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його за явою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 09.11.2016р.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що на виконанні у Коломийському МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області, перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №346/4376, виданого 27.11.2015 року Коломийським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 284 186,66 грн. на користь ПАТ Укрсоцбанк і по ньому 03.10.2016 року відкрито виконавче провадження постановою старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчуком М.М.

Однак, постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року ОСОБА_3 одержано 07.11.2016 року разом із відповіддю на її звернення від 03.11.2016року і постановою старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчука М.М. від 10.08.2016 року повернуто виконавчий лист 346/4376/15 стягувачеві ПАТ Укрсоцбанк на підставі їхньої письмової заяви від 20.07.2016 року.

Оскільки, відповідно до ст.25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, то згідно ст. 26 п.7 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Також, у відповідності до ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

ОСОБА_4 ст. 83 Закону України Про виконавче провадження контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Однак, на звернення скаржника від 03.11.2016 року до в.о. начальника Коломийського МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області з вимогою скасувати постанову старшого державного виконавця МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчука М.М. від 03.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження, листом Коломийського МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області від 07.11.2016 року скаржниці надано відповідь, що всі дії по виконавчому провадженню державним виконавцем здійснено згідно Закону України Про виконавче провадження, при цьому, розяснення про правомірність її доводів викладених у зверненні чи їх спростування субєктом оскарження не надано.

Суд приймає до уваги те, що згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження в редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, норми Закону України Про виконавче провадження в редакції 2016 року вступили у законну силу з 05 жовтня 2016 року. В той же час старший державний виконавець МР ВДВС ГТУЮ Івано-Франківській області Юрчук М.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження 03.10.2016 року тобто до вступу норми 4.5 статті 37 даного Закону, згідно з якою повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Також при поступленні заяви стягувача - ПАТ Укрсоцбанк від 29.09.2016 року державний виконавець зобов'язаний був, керуватись чинним на той момент Законом України Про виконавче провадження в редакції 21 квітня 1999 року N 606-ХІУ та у відповідності до ст. 26 п.7 даного Закону відмовити у відкритті, виконавчого провадження.

21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено і взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. ОСОБА_4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі визначено, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди мають керуватися положеннями статей 40, 55, 56 Конституції України; статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції); міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; Цивільним процесуальним кодексом України; розділом XIV Господарського процесуального кодексу України; Кодексом адміністративного судочинства України; пунктом 10 частини другої статті 16, статтями 1166, 1167, 1174 Цивільного кодексу України; статтями 187, 189, 194 - 197 Сімейного кодексу України; законами України Про державну виконавчу службу, Про виконавче провадження, Про звернення громадян, Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду; статтями 41-47 Закону України Про іпотеку; Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5; Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, іншими нормативно-правовими актами, які врегульовують ці питання.

Суд не приймає до уваги заперечення представника третьої особи з підстав наведених вище, вони не спростовують доводи скаржника, а вважає доведеною скаргу, яку слід задовольнити повністю.

Наведене стверджується: копією постанови про відкриття виконавчого провадження /а.с.5/, копіями заяв /а.с.6, 8, 21/, копією постанови про повернення виконавчого документу стягувачу /а.с.7/, копією повідомлення Коломийського МРВ ДВС /а.с.11/, копією постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. /а.с.25-32/.

На підставі ст.,ст. 25, 26, 50, 83 Закону України Про виконавче провадження в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV, ст.,ст. 383-385 ЦПК України та керуючись ст.,ст. 207, 210, 386-387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ Укрсоцбанк про залишення скарги ОСОБА_3 на рішення та дії державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області без розгляду відмовити.

Скаргу задоволити повністю.

Визнати рішення і дії старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 неправомірними щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2016 року на підставі заяви ПАТ Укрсоцбанк від 29 вересня 2016 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2016 року.

Зобовязати Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в силу вимог ст. 50 Закону України Про виконавче провадження в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV зняти арешт з предмету іпотеки, а саме магазину, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. І.Франка, 164/1, Івано-Франківської області

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Суддя Хільчук І. І.