Справа №442/7404/16-ц
Провадження №2/442/2592/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

при секретарі - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороблевицької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті 23.08.1999 року ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дрогобицький район, с.Вороблевичі вул.Нижня 139.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.08.1999 року помер його дідо ОСОБА_2, який заповів усе своє майно йому, в тому числі й вищевказаний житловий будинок. Як до смерті діда, так і після, він постійно проживав у вказаному будинку, здійснює поточний ремонт, та доглядає господарство. У 2016 році позивач неодноразово звертався до нотаріусів із заявою про прийняття спадщини, проте отримував відмову через відсутність оригіналу Свідоцтва про право власності на вказане майно. А тому за захистом своїх прав змушений звертатись до суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відтак, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності з 01.01.2014 року.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2014 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

У відповідності до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер 20.08.1999 року.

За життя ОСОБА_2 зробив розпорядження заповітом щодо належного йому майна, а саме: заповів усе своє майно ОСОБА_1.

Згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок ОСОБА_3 належав житловий будинок №139 на вул.Нижній в с.Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області.

У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно враховувати наступне.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7"Про судову практику в справах про спадкування"(далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

З системного аналізу правових позицій, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що спори про визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду судами у разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивач на підставі заповіту є спадкоємцем ОСОБА_3, спадщину прийняв, та після смерті ОСОБА_3 вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин (відсутність оригіналу Свідоцтва про право власності на житловий будинок) належно не засвідчив факт її прийняття, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті 23.08.1999 року ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дрогобицький район, с.Вороблевичі вул.Нижня 139.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Крамар