Справа № 638/7743/16-ц>
Провадження № 2/638/3420/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Рибальченко Л.М.,

при секретарі судового засідання Котяш Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3М.А.М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Зару ОСОБА_4 ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Зари ОСОБА_4 ОСОБА_5 , в якому просив заборонити Зару ОСОБА_4 ОСОБА_5 користуватися його газовою плитою марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири АДРЕСА_1.

В обгунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що з 17 травня 1994 року його місце проживання було зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 4 грудня 2013 року позивача було знято з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. У 1994 році позивач за власні кошти купив газову плиту марки «ЗТД», що була у використанні його знайомого. З того часу його сім»я нею користується не надаючи її у користування іншим сусідам. Після зміни місця проживання свою газову плиту позивач залишив у квартирі аби нею користувалася його мати. Відповідач ОСОБА_2 в незаконний спосіб вселила в квартиру ОСОБА_3М.А.М.А. без дозволу його матері ОСОБА_6. 17 березня 2016 року ОСОБА_3М.А.М.А. почала готувати їжу своєї національності на газовій плиті позивача.

ОСОБА_3М.А.М.А. впевнена, що все майно, що знаходиться в квартирі є спільною власністю всіх мешканців, проте, на думку позивача, вона до вказаної квартири вселилась самовільно, своє місце проживання в квартирі не зареєструвала, договору піднайму житла з відповідачкою ОСОБА_2 письмово не укладала та його не реєструвала у житлово-експлуатаційній організації у відповідності до ст. 91 ЖК України. Позивач вважає, що ОСОБА_3М.А.М.А. позбавила його права володіти, користуватися та розпоряджатися газовою плитою, яка є його власністю та посилаючись на ч. 1 ст. 387 ЦК України звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 зазначила, що на праві власності має дві кімнати у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_2. На даний час вона не проживає у зазначеній квартирі, оскільки в ній проживає її родичка - відповідач по справі ОСОБА_3М.А.М.А. Газовою плитою, яка знаходиться на кухні комунальної квартири, вона користувалась, коли жила за вказаною адресою, проте мати позивача ОСОБА_6 чинила їй перешкоди у цьому посилаючись на те, що плита належить їй. На даний час такі самі перешкоди вона чинить ОСОБА_3М.А.М.А. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що вона купила нову плиту, яка стоїть у неї у кімнаті. Вона не проти поставити її на кухні, замість старої, щоб мати позивача теж нею користувалася.

Відповідач ОСОБА_3М.А.М.А. у судовому засіданні пояснила, що проживає у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_2. На кухні вона користується спірною газовою плитою, оскільки вона стоїть у місці загального користування. Будь-яких перешкод позивачу або матері позивача у користуванні спірною плитою вона не чинить.

Суд, вислухавши позивача та відповідачів по справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази в їх сукупності з іншими доказами, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та пропику КП «Жилкомсервіс» дільниця №8 від 19.04.2016 року мати позивача ОСОБА_6 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дві кімнати зазначеної комунальної квартири належить відповідачу ОСОБА_2 На даний час в кімнатах, що належать відповідачу проживає ОСОБА_3М.А.М.А.

Віповідно до листа Адміністратції Шевченківського району Харківської міської ради від 29.04.2016 року №С-1-420/0/18516.0210 за інформацією Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУНП в Хрківській області співробітниками поліції встановлено факт словесної сварки, що виникла у квартирі на грунті побутового конфлікту з приводу користування побутовими приладами та обладнанням в місцях загального користування.

В судовому засіданні позивач пояснив, що з 17 травня 1994 року його місце проживання було зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 4 грудня 2013 року позивача було знято з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою. У 1994 році позивач за власні кошти купив газову плиту марки «ЗТД». Після зміни місця проживання свою газову плиту позивач залишив у квартирі аби нею користувалася його мати. Відповідач ОСОБА_2 в незаконний спосіб вселила в квартиру ОСОБА_3М.А.М.А. без дозволу його матері ОСОБА_6. 17 березня 2016 року ОСОБА_3М.А.М.А. почала готувати їжу на газовій плиті позивача, тому позивач просить заборонити ОСОБА_3М.А.М.А. користвуватися газовою плитою.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтями 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні позивач зазначив, що газова плита, марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири АДРЕСА_1 належить йому на праві власності, між тим будь-яких доказів на підтвердження права власності на вказану плиту суду не надав. Допитана в якості свідка сестра позивача ОСОБА_7 зазначила, що газову плиту купляв її брат, проте суд вважає її свідчення неналежним доказом на підтвердження права власності. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено право власності на спірну газову плиту.

Крім того, позивач в позовній заяві просить суд заборонити Зару ОСОБА_4 ОСОБА_5 користуватися його газовою плитою марки «ЗТД», що знаходиться біля вікна на кухні квартири АДРЕСА_1 з посиланням на ст. 387 ЦК України, яка передбачає витребування майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Проте, в судовому засіданні позивач зазначив, що спірна газова плита стоїть у місці загального користування та відповідачі не чинять йому жодних перешкод в користуванні нею.

ОСОБА_3 таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Зару ОСОБА_4 ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -