Справа № 265/7325/16-ц
Провадження № 2-к/265/4/16
У Х В А Л А

05 грудня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами клопотання ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням про визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає примусовому виконанню, в якому просить постановити судове рішення про визнання рішення іноземного суду. В провадження головуючого судді клопотання було передано 05.12.2016 року.

Згідно вимог ч.2 ст.400 ЦПК України до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Всупереч зазначеним вимогам до суду подано клопотання, до якого додані фотокопії рішення іноземного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 400 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 392-394 ЦПК України, для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених Главою 2 «Визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню».

Відповідно до ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦПК України, про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд у п'ятиденний строк письмово повідомляє заінтересовану особу і пропонує їй у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що заявником у поданому клопотанні зазначено заінтересованої особу, місце проживання якої зазначено країну Канада. У зв'язку з цим, заявнику слід обґрунтувати підсудність заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлені відповідно до вимог, передбачених Главою 1 Розділу VІІІ «Про визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні» залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Керуючись ст.ст. 392-394, 399-401 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду.

Клопотання ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню разом з документами, що додані до нього повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, що подається до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя І.М. Міхєєва.