У х в а л а

іменем україни

7 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс», про зобов'язання вчинити певні дії та визнання майнових прав на квартиру, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація» до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс», про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10 листопада 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Будмеханізація» (далі - ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація») був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п. 1.1 якого компанія продає, а він, як покупець, набуває майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 (ІІІ черга; блок-секція № 2) на умовах та в порядку, що визначені у цьому договорі.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 договору передбачено, що на дату підписання договору вартість майнових прав на квартиру складає 433 140 грн, що за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 29 257,82 доларів США.

Покупець здійснює оплату 100 % вартості майнових прав в перерахунку на 1 кв.м за поточною ціною майнових прав на квартиру за наступним графіком: 6,10 кв.м до 15 листопада 2014 року в сумі 216 600 грн, що за офіційним курсом НБУ становить 14 630,94 доларів США; 36,09 кв.м до 15 травня 2015 року в сумі 216 540 грн, що за офіційним курсом НБУ становить 14 626,88 доларів США (п. 3.2).

Сторони погодили, що протягом дії даного договору забудовник може змінити вартість квартири, вказану в п. 3.2 договору, у сторону збільшення в разі, якщо в період між днем підписання договору і днем повної оплати ціни договору вартість гривни по відношенню до долара США по курсу НБУ зменшиться більше, ніж на 15 % та/або у випадку зниження вартості одного квадратного метра загальної площі квартири, передбаченого ДБН України Д 11.-1-2000, при цьому метри загальної площі квартири, які не сплачені покупцем, підлягають оплаті по ціні, котра була встановлена як нова вартість квадратного метра загальної площі квартири, передбаченого ДБН України на момент проведення розрахунків покупцем (п. 3.3).

Також сторони погодили, що у разі настання обставин, передбачених у п. 3.3 договору, забудовник має право змінити вартість квартири, по закінченню терміну у 10 (десять) днів, з дати повідомлення покупця про збільшення вартості квартири. При цьому, по закінченні вказаного 10-ти денного строку вартість квартири вважається збільшеною без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін. У випадку незгоди покупця зі збільшенням вартості квартири, покупець має право у зазначений 10-ти денний термін достроково сплатити забудовнику повну вартість, складену до її збільшення (п. 3.4).

Позивач указував, що до отримання від відповідача будь-яких повідомлень щодо збільшення вартості квартири ним було сплачено на рахунок компанії 18 листопада 2014 року - 216 600 грн, 27 січня 2015 року - 150 тис. грн і 18 березня 2015 року - 66 540 грн, а всього - 433 140 грн.

У березні 2015 року він звернувся до відповідача з проханням надати довідку про сплату вартості майнових прав на квартиру, як це передбачено п. 3.5 договору, відповідно до якого після внесення покупцем повної вартості предмету договору у безготівковій формі, компанія надає покупцю довідку про сплату вартості майнових прав на квартиру, але в порушення умов договору та вимог закону відповідачем було відмовлено у наданні такої довідки та пред'явлені претензії щодо додаткової оплати вартості квартири.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просив: зобов'язати ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» видати йому довідку про сплату вартості майнових прав на квартиру № 33 у житловому будинку АДРЕСА_1 (ІІІ черга; блок-секція № 2) (третя черга) за договором купівлі-продажу майнових прав від 10 листопада 2014 року № 2/9.36; визнати за ним майнові права на вищевказану квартиру.

У квітні 2015 року ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просило визнати договір від 10 листопада 2014 року купівлі-продажу майнових прав недійсним, посилаючись на те, що 28 січня 2013 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс» (інвестор) та товариством, як забудовником, укладено договір про участь у будівництві № 4, відповідно до умов якого забудовник передав, а інвестор прийняв на себе виконання функцій замовника на будівництво житлового будинку, забезпечивши повне фінансування об'єктів фінансування, визначених у додатку № 1 до даного договору своїми або залученими коштами, а забудовник зобов'язався збудувати належної якості об'єкти інвестування, що входять до складу житлового будинку, в якому розташована спірна квартира, забезпечити введення його в експлуатацію та набути інвестором права власності на збудовані об'єкти інвестування. Отже, товариство не мало право відчужувати майнові права на квартиру № 33 у житловому будинку по АДРЕСА_1, оскільки право продажу належить власнику товару.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» надати ОСОБА_1 довідку про повну сплату вартості майнових прав на квартиру № 33 у житловому будинку по АДРЕСА_1 (ІІІ черга; блок-секція № 2) (третя черга) за договором купівлі-продажу майнових прав від 10 листопада 2014 року.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на квартиру № 33 (будівельний) у житловому будинку по АДРЕСА_1 (III черга; блок-секція№ 2) на 9 поверсі, загальною площею 72,19 кв.м, кількість кімнат - 2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

У задоволенні зустрічного позову ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» відмовлено.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Будмеханізація», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Судові рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог не оскаржуються і в силу ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що ОСОБА_1 виконав свої зобов'язання за договором від 10 листопада 2014 року та оплатив у повному обсязі майнові права на квартиру у сумі 433 140 грн в обумовлені угодою строки, тому набув майнових прав на квартиру.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, при цьому зазначив, що виконання зобов'язань покупцем за договором купівлі-продажу майнових прав, який має ознаки інвестиційної угоди, свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого товариство продає, а позивач набуває майнові права на квартиру АДРЕСА_1, що має наступні характеристики: поверх 9, за загальна площа 72,19 кв.м., кількість кімнат 2.

Вартість майнових прав, що є предметом договору, на час укладення угоди складає 433 140 грн, що еквівалентно 29 257,82 доларів США, виходячи з вартості майнових прав на 1 кв.м. квартири - 6 тис. грн, що еквівалентно 405,28 доларів США (п.3.1).

Згідно п.3.2. договору покупець здійснює оплату 100% вартості майнових прав в перерахунку на 1 кв.м. за поточною ціною майнових права за наступним графіком: оплата за 36,10 кв.м. здійснюється до 15 листопада 2014 року у розмірі 216 600 грн, що еквівалентно 14 630,94 доларів США; оплата за 36,09 кв.м. здійснюється до 15 травня 2015 року у розмірі 216 540 грн, що еквівалентно 14 626,88 доларівСША.

ОСОБА_1 на виконання договору від 10 листопада 2014 рокубуло сплачено рахунок ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» грошові кошти урозмірі 433 140 грн в наступному порядку: 18 листопада 2014 року - 216 600 грн, 28 січня 2015 року - 150 тис. грн, 18 березня 2015 року - 66 540 грн, що підтверджується квитанціями.

З листа ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» від 16 квітня 2015 убачається, що товариство повідомило покупця про те, що сплачена ним грошова сума не може вважатися повною оплатою вартості предмета договору, оскільки на 2 011,72 доларів США менше ніж та, що визначена умовами договору.

28 січня 2013 року між ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс» був укладений договір про участь у будівництві № 4, згідно з умовами якого останнє прийняло на себе функції замовника по будівництву житлового будинку, а саме ІІІ черга будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованим магазином по АДРЕСА_2.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки ( частина перша статті 190 ЦК України).

Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва, не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку».

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

У даній справі за змістом договору купівлі-продажу майнових прав позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Отже, підстав для визнання за нею майнових прав на об'єкт інвестування на підставі статей 331, 392 ЦК України немає.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року № 6-1732цс15 та № 6-1502цс15, від 10 лютого 2016 року № 6-2124 цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст.ст. 212-214, 315 ЦПК України, вищезазначених вимог закону до уваги не взяв та передчасно погодився з висновком суду першої інстанції.

При новому розгляді апеляційному суду слід урахувати зазначене вище та врахувати, що такий спір можливо вирішувати у разі невизнання відповідачем за позивачем прав на спірне майно, що зазначено в обов'язковій для застосування правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 12 листопада 2014 року № 6-129цс14.

Таким чином судом апеляційної інстанції були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а тому ухвала апеляційного суду підлягає частковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик