1Справа № 2-161/11 2/335/1/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних порушенням майнових прав інтелектуальної власності на винахід та корисну модель, якими охороняється спосіб виробництва концентрату квасного сусла

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Квас Бевериджиз», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 про стягнення суми за порушення авторського права, вимоги якого в ході розгляду справи були уточнені.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що Відповідач при виробництві квасу ТМ «Ярило» застосовує концентрат квасного сусла, чим здійснює використання корисної моделі за деклараційним патентом України №37676 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла», та винахід за патентом України №92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла», чим позивачеві було завдано збитків.

За первісно заявленим позовом позивач просила стягнути на її користь збитки, завдані відповідачем у звязку із протиправним використанням корисної моделі за деклараційним патентом України №37676 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» та винаходу за патентом України №92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» у розмірі 2 500 000,00 грн.

В ході розгляду справи позивач доповнила вимоги доводами щодо порушення відповідачем не лише майнових прав інтелектуальної власності позивача на вказану вище корисну модель, а й майнових прав інтелектуальної власності позивача на винахід за патентом України №92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла».

Відповідно до патенту на винахід №92466, зареєстрованого Державним департаментом інтелектуальної власності 10.11.2010 року, позивачу та третій особі належать майнові права інтелектуальної власності на винахід «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла». Даним патентом охороняється винахід, формула якого є аналогічною формулі вищевказаної корисної моделі.

Майнові права інтелектуальної власності позивача та третьої особи на винахід є чинними з 10.11.2010 року (дата публікації відомостей про видачу патенту). Більш того, з 26.08.2008 року (дата публікації відомостей про заявку на патент на винахід, бюлетень №16) майнові права інтелектуальної власності позивача та третьої особи на винахід підлягали тимчасовій правовій охороні згідно зі ст. 21 Закону «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі».

Таким чином, з цього часу позивач додатково до майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель - спосіб виробництва концентрату квасного сусла володіла і майновими правами інтелектуальної власності на аналогічний винахід, які теж було порушено відповідачем при виробництві квасу торгової марки «Ярило».

Пізніше позивач збільшила позовні вимоги, відповідно до ст.509, 625 ЦК України з урахуванням інфляційних витрат та нарахованими відсотками до 114 498 278,60 грн. Зважаючи на викладене, позивач просила суд стягнути з ТОВ «Квас Бевериджиз» на її користь 114 498 278,60 грн. збитків за порушення прав інтелектуальної власності, з урахуванням індексу інфляції та відсотків та судові витрати по сплаті судової експертизи у сумі 12 013,20 грн., а також стягнути з ТОВ «Квас Бевериджиз» на користь держави судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах, викладених у позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання 18.05.2016 року не зявився, про день та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка та поштове повідомлення про отримання судової повістки. Згідно раніше наданих пояснень, представник відповідача позов не визнав. В судовому засіданні пояснив, що відповідач не порушував прав інтелектуальної власності позивача та третьої особи, що захищені відповідними патентами, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

За вимогами статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якій надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу.

В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що позивачу та третій особі дійсно, в період, який охоплюється позовними вимогами, а саме серпень 2009 року січень 2011 року належали майнові та немайнові права інтелектуальної власності за винаходом «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» (дата публікації відомостей про заявку за патентом на винахід №92466 26.08.2008 р. бюлетень №16) та деклараційного патенту України на корисну модель №37676 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» (дата публікації відомостей про заявку за патентом на винахід №37676 10.12.2008 р. бюлетень №23).

Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 26.12.2011 року по цивільній справі №2-1780/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз», Закритого акціонерного товариства «БАН» до Державної служби інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним деклараційного патенту України №37676 на корисну модель «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла», зазначений патент України на корисну модель визнано недійсним повністю. (т.3 а.с. 29-36).

Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту.

Суд дає належну оцінку зазначеній обставині та приходить до висновку, що позивач не отримала права на охорону прав за деклараційним патентом України №37676 на корисну модель «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла».

Однак, зважаючи на дійсність протягом 2009 2011 років патенту України на винахід №92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла», в силу норми ч.1 ст.21 Закону України «Про охорону прав на винаходи та користі моделі», суд продовжив розгляд справи по суті, з урахуванням зміни підстав позовних вимог.

Дійсність зазначеного патенту також підтверджена й рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року по цивільній справі №2-930/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАН» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Богадар», третя особа з самостійними вимогами Товариство з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» про визнання патенту №92466 недійсним, яким в задоволенні позову відмовлено(т.3 а.с.225).

Зазначене рішення суду залишено без змін ухвалою від 15.09.2015 року Апеляційного суду м. Києва по даній справі. (т.3 а.с. 227-229).

Відповідно до патенту України №92466 винахід відноситься до технології виробництва вихідної сировини для безалкогольних напоїв бродіння, а саме для хлібного квасу, і може бути використаний у безалкогольній галузі харчової промисловості.

При вирішенні даного спору, враховуючи те, що для його правильного вирішення необхідні спеціальні знання, 24.03.2011 року за клопотанням представника позивача судом була призначена комплексна судова експертиза по справі, на вирішення якої було поставлено наступні питання:

1.«Чи використовувалась (використовується) ТОВ «Квас Бевериджиз» при виробництві концентрату квасного сусла для виготовлення квасу торгівельної марки «Ярило» кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за деклараційним патентом № 37676, та кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом № 92466?»

2.Якщо у відповіді на питання (1) буде встановлено, що ТОВ «Квас Бевериджиз» при виробництві концентрату квасного сусла для виготовлення квасу торгівельної марки «Ярило» використовував (використовує) кожну ознаку корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за деклараційним патентом № 37676, та/чи та кожну ознаку винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом № 92466):

3.«Який розмір збитків завданий власникам деклараційного патенту № 37676 та/чи патенту № 92466 внаслідок використання корисної моделі, захищеної деклараційним патентом № 37676 та/чи винаходу, захищеного патентом № 92466?»

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз при Міністерстві юстиції України.

12.03.2012 року до суду надійшов висновок №3807/11-12/994/12-34 від 27.02.2012 року судової експертизи, згідно якого експертом було зроблено наступні висновки:

1.ТОВ «Квас Бевериджиз» при виробництві концентрату квасного сусла для виготовлення квасу торгівельної марки «Ярило» використана кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом №92466.

2.ТОВ «Квас Бевериджиз» при виробництві концентрату квасного сусла для виготовлення квасу торгівельної марки «Ярило» використана кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за патентом №37676.

3.Застосування солодженої сировини або ферментних препаратів групи ?- амілази призводить до ідентичного результату, а саме оцукрювання розвареної сировини.

4.Розмір збитків завданих власникам патенту №37676 та/чи патенту №92466 внаслідок використання корисної моделі, захищеної патентом №37676 та/чи винаходу, захищеного патентом №92466 за період з 2009 року по 2011 рік на підставі наявних в матеріалах справи документів складає 58 542 700,00 (п'ятдесят вісім мільйонів п'ятсот сорок дві тисячі сімсот) грн., в тому числі:

-розмір збитків за 2009 рік складає 5 460 600,00 грн., в тому числі за серпень 2009 року 4 821 400,00 грн., за вересень 2009 року 69 200,00 грн., за грудень 2009 року 570 000,00 грн.;

-розмір збитків за 2010 рік складає 50 496 600,00 грн., в тому числі за лютий 2010 року 411 900,00 гри., за березень 2010 року 1 720 500,00 грн., за квітень 2010 року 4 151 600,00 грн., за травень 2010 року 6 912 300,00 грн., за червень 2010 року 8 863 800,00 грн., за липень 2010 року 1 748 700,00 грн., за серпень 2010 року 13 465 600,00 грн., за грудень 2010 року 106 200,00 грн.

-розмір збитків за 2011 рік складає 2 585 500,00 грн., в тому числі за січень 2011 року - 431 000,00 грн., за лютий 2011 року 2 154 500,00 грн. (т.3 а.с.2-11).

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Експертизою були встановлені ознаки винаходу за патентом України №92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» відповідно до формули виготовлення, що включає в себе наступне: Формула винаходу за патентом України на корисну модель №92466.

Як вбачається з опису до патенту на винахід №92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» формула винаходу ідентична формулі корисної моделі за патентом на корисну модель №37676 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла» і є наступною:

«1. Спосіб виробництва концентрату квасного сусла, що включає розварювання несолодженої сировини, переважно кукурудзяного борошна, з ферментним препаратом, приготування затору з розвареної маси, солодженої сировини і ферментного препарату, оцукрювання затору, фільтрування з отриманням сусла і його концентрування, який відрізняється тим, що розварену масу нагрівають до температури 110-120 °С, при приготуванні затору розварену масу спочатку охолоджують до 78-82 °С і додають ферментний препарат, після цього охолоджують до 47-50 °С і додають солоджену сировину, при цьому як солоджену сировину використовують житній і ячмінний ферментовані солоди або житній ферментований солод і ферментний препарат».

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про охорону прав на винаходи та користі моделі» опубліковані згідно з частиною шістнадцятою статті 16 цього Закону відомості про заявку на патент на винахід надають заявнику тимчасову правову охорону в обсязі формули винаходу, з урахуванням якої вони опубліковані.

На підставі висновку комплексної судової експертизи з питань інтелектуальної власності №3807/11-12/994/12-34 від 27.02.2012 року, суд вважає доведеним факт протиправного використання відповідачем технології, захищеної патентом України №92466 у період з серпня 2009 року по січень 2011 року та відповідний розмір завданих таким використанням збитків у сумі 58 542 700,00 грн.

18.09.2008 року відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про винаходи та корисні моделі» позивачем та третьою особою було письмово повідомлено відповідача про факт подання до Державного департаменту інтелектуальної власності заявки на видачу патенту на винахід 92466 «Спосіб виробництва концентрату квасного сусла».

Зазначена обставина підтверджується наданою представником позивача та третьої особи копією письмового повідомлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 18.09.2008 року. (т.3, а.с.17).

Як встановлено судом, з пояснень представника позивача та третьої особи, як власника патентів, які не спростовані відповідачем, протягом періоду, яким охоплюються позовні вимоги ні позивач, ні третя особа не передавали на підставі договору право власності на винахід та не укладали ліцензійного договору.

Згідно ст. 418 ЦК України, право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать винаходи, корисні моделі, промислові зразки (стаття 420 ЦК України).

Відповідно до ст. 464 ЦК України і ч.2 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.

В абз.4,5 ч.2 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», зазначено, що використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях.

Згідно зі ст.462 ЦК України і ч.5 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень.

За приписами абз. 8 ч.2. ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй.

Будь-який продукт, процес виготовлення якого охороняється патентом, за відсутністю доказів протилежного вважається виготовленим із застосуванням цього процесу за умови виконання принаймні однієї з двох вимог:

-продукт, виготовлений із застосуванням процесу, що охороняється патентом, є новим;

-існують підстави вважати, що зазначений продукт виготовлено із застосуванням даного процесу і власник патенту не в змозі шляхом прийнятних зусиль визначити процес, що застосовувався при виготовленні цього продукту.

В такому разі обов'язок доведення того, що процес виготовлення продукту, ідентичного тому, що виготовляється із застосуванням процесу, який охороняється патентом, відрізняється від останнього, покладається на особу, щодо якої є достатні підстави вважати, що вона порушує права власника патенту.

За таких обставин, враховуючи, що при розгляді встановлено використання Відповідачем кожної ознаки винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом №92466, суд визнає відповідача таким, що порушив виключні майнові права позивача інтелектуальної власності на патент України № 92466 від 10.11.2010 року.

Згідно ст. 34 Закону України «Про винаходи та корисні моделі», будь-яке посягання на права власника патенту, передбачені ст.28 цього Закону, вважається порушенням прав власника патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника патенту таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику патенту заподіяні збитки. Вимагати поновлення порушених прав власника патенту може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому на підставі ч.2 ст.22, ч.2 ст.418, ст. ст. 423, 424, 1166 ЦК України, слід зазначити, що реальні збитки та упущена вигода мають перебувати у прямому причинному звязку із умисним порушенням права інтелектуальної власності, а неодержані доходи як складові такої упущеної вигоди були б одержані потерпілою особою, якби самої події злочину не було.

Отже, матеріальна шкода від будь-якого умисного порушення права інтелектуальної власності на обєкти інтелектуальної власності, може складатися із сум будь-яких коштів (у грошовій, матеріальній (натуральній) чи нематеріальній формах), які субєкт права на ці обєкти інтелектуальної власності витратив як компенсацію відновлення свого порушеного права на них (реальні збитки), а також тих сум коштів, які б такий субєкт реально одержав від особи, яка порушила його право (права) на дані обєкти права інтелектуальної власності, у разі використання або надання ліцензії на використання такого права (прав) в порядку, передбаченому законодавством, тобто як неотримана (неодержана) винагорода (компенсація) за використання або надання ліцензії на використання прав на такі обєкти права інтелектуальної власності (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, сума завданих збитків, визначена відповідно до висновку комплексної судової експертизи станом на лютий 2011 року підлягає збільшенню з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до наданого представником позивача розрахунку суми позовних вимог з урахуванням збільшення, сума збитків, що підлягає стягненню з відповідача складає 114 498 278,60 грн., з яких: 58 542 700,00 грн. сума збитків, розрахована відповідно до висновку комплексної судової експертизи; 47 823 531,63 грн. - сума інфляційних витрат; 8 132 047,00 грн. - відсотки (3% річних). Зазначений розрахунок суд бере до уваги як достовірний, не спростований відповідачем та такий, що відповідає встановленим судом обставинам.

З огляду на те, що факт порушення відповідачем виключних майнових прав інтелектуальної власності позивача на патент України №92466 від 10.11.2010 року протягом серпня 2009 січня 2011 років знайшов підтвердження в ході судового провадження, керуючись такими основоположними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України), суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 114 498 278,60 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи, що суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача всієї суми заявлених вимог, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться, окрім іншого й витрати, пов'язані проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено вартість проведення комплексної судової експертизи з питань інтелектуальної власності, вартість якої склала 12 013,20 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають сплаті також і судові витрати у зазначеній сумі.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати, повязані зі зверненням суду підлягають стягненню з Відповідача на користь держави.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір за ставкою, яка діяла на час звернення до суду з позовом, в розмірі 1700 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми за порушення авторського права - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» (, 69057, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 3) на користь ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1) 114 498 278 (сто чотирнадцять мільйонів чотириста девяносто вісім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 60 коп. збитків за порушення прав інтелектуальної власності, з урахуванням індексу інфляції та відсотків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» (, 69057, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 3) на користь ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1) судові витрати по сплаті за проведення судової експертизи у сумі 12 013 (дванадцять тисяч тринадцять) гривень 20 коп;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» (, 69057, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 3) на користь держави судовий збір у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Калюжна