ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1831/16-ц
Провадження № 2/362/1478/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орди О.О

при секретарі Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 3 по вулиці Солов'їній у м. Василькові

В обґрунтування позову позивач посилаються на те, що він є власником будинку № 3 по вулиці Солов'їній у м. Василькові. У вказаному будинку зареєстровані: його дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 з її двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6, колишній чоловік доньки -ОСОБА_2. Фактично він не проживає в даному будинку з осені 2014 року, коли відповідач зібрав свої речі та поїхав з місця свого проживання та реєстрації, що підтверджується актами обстеження житлових умов від 23.12.2015 року, 09.02.2016 року, 11.04.2016 року та довідкою депутата Васильківської міської ради від 11.04.2016 року. Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_2М та ОСОБА_2І розірвано Реєстрація відповідача в спірному житловому будинку завдає позивачу ускладнення з розпорядженням майном. Відсутність відповідача за місцем реєстрації понад два роки без поважних причин є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житлом.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Третя особа -ОСОБА_3Г в судовому засіданні просила позов задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_4 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні просила позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання, не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань суду не подав.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно.

Суд, вислухавши пояснення позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 150 Житлового кодексу України власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх на користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно із ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки.

Ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 3 по вулиці 60-років Жовтня у м. Василькові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 20.12.1994 року. Відповідно до рішення Васильківської міської ради народних депутатів Про перейменування та відновлення назв вулиць міста від 13 грудня 1993 року вирішено перейменувати вулиці зокрема: 60 років Жовтня на Солов'їну (а.с. 13,14)

Згідно будинкової книги на житловий будинок № 3 по вулиці 60 років Жовтня (Солов'їній) в м. Василькові Київської області в будинку зокрема зареєстрований: ОСОБА_7 (а.с 15-19).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований 24.01.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, запис № 15 - розірвано (а.с. 12).

В підтвердження вимог щодо не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні позивачем надано акти від 23.12.2016 року (а.с. 20), 09 лютого 2016 року (а.с. 21), 11 квітня 2016 року (а.с. 22) підписані депутатом ОСОБА_8, та сусідами ОСОБА_9, ОСОБА_10, про те, що ОСОБА_2І у будинку за адресою: м. Васильків, вулиця Солов'їна, 3 не мешкає з осені 2014 року, його речі в будинку відсутні та довідка депутата Васильківської міської ради від 11.04.2016 року згідно якої зять ОСОБА_2 за адресою: місто Васильків, вулиця Солов'їна, 3 не мешкає з осені 2014 року.

Проте, оцінюючи вказані акти, суд приймає до уваги те, що акти містять інформацію про триваючу подію і фіксує обставини, які мали місце майже за 2 роки до дня складання акту. Проте, суду не надано доказів того, що особи, які зазначені як сусіди та які підписали вказаний акт, є сусідами позивача та відповідача понад 2 роки, що вказані в акті особи постійно відвідували житловий будинок за адресою: місто Васильків, вулиця Солов'їна, 3, були обізнаними про склад осіб, які проживали в цьому будинку протягом усіх 2 років, що передували складанню акту; що були обізнані про наявність речей в будинку усіх її мешканців, зокрема, речей відповідача; що були обізнані про наявність чи відсутність домовленостей між мешканцями щодо постійного чи тимчасового проживання в будинку; про утримання будинку. Жодна з осіб, які підписали такий акт, не була заявлена позивачем, як свідок і не була допитана в судовому засіданні. Крім того суд критично відноситься і довідки депутата оскільки в довідці депутат стверджує про факт не проживання ОСОБА_2В в спірному будинку, при цьому не зазначаючи на підставі чого ним було зроблено такий висновок. Крім того суд враховує той факт, що в судовому засіданні ОСОБА_2М було підтверджено що в актах які надані до суду як докази щодо не проживання відповідача в спірному будинку саме нею було дописано слова по 2016 рік оскільки як вона зазначила - депутат повідомила їй що так повинно бути зазначено в акті, що взагалі ставить під сумнів присутність депутата під час складання вищезазначених актів

Отже, суд оцінює критично зазначені докази.

Також суд не бере до уваги доводи позивача щодо відсутності між сторонами договору найму, який би давав право відповідачу на користування спірним будинком, оскільки припинення шлюбних відносин відповідача з донькою позивача не позбавляє його права на користування займаним приміщенням.

Щодо пояснень третіх осіб по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не приймає їх до уваги, оскільки вони є особами, зацікавленими в вирішенні даної справи на користь позивача оскільки є відповідно дружиною та донькою позивача

Інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач суду не надав. Клопотання про виклик свідків позивач суду не заявляв.

Згідно ч.3 ст. 10, ст.ст. 57-60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними і допустимими. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що даний позов пред"явлений позивачем 12.04.2016 р., що суперечить вимогам ст.405 ЦК України, оскільки, якщо брати в якості доказу не проживання відповідача в спірному будинку акти, які додані до позовної заяви та відомості в цих актах саме на момент складання акту, то з моменту складання першого акту який датований "23 грудня 2016, при цьому на думку суду зазначення 2016 року є помилкою, оскільки грудень 2016 року не настав то на момент пред"явлення позову не пройшов один рік, а тому, підстав для визнання ОСОБА_2І таким, що втратив право користування спірним житловим будинком, немає.

За викладених обставин, враховуючи предмет спору, зміст заявлених вимог, наявних сторін у справі та вищенаведені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 57-60, 74-77, 79, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218,224-226, 232 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: