Дата документу 07.09.2016 Справа № 554/4438/16-ц
Справа № 554/4438/16-ц
Провадження № 2/554/2247/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 вересня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Федоренко О.П.., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Постановою Ленінського районного суду м.Полтава від 17.07.2015 року винним у ДТП визнано машиніста ексватора КП «МШЕД» ОСОБА_2 та водія автомобіля КРАЗ КП»МШЕД» ОСОБА_3 Останній, близько 16.00 у м.Полтава по вул.Леніна, а районі е/о №19 залишив автомобіль НОМЕР_4, не забезпечив нерухомий стан автомобіля внаслідок чого автомобіль КРАЗ покотився та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_5 та автомобіль НОМЕР_6, які стояли припарковані. Згідно ремонтної калькуляції складеної представником компанії «АХА» тазаяви про страхове відшкодування автомобілю НОМЕР_2 завдано шкоди на суму 4183.49 грн. Зважаючи на те, що учасниками ДТП були два транспортні засоби, один з яких не був застрахований, страхова компанія «АХА» виплатила позивачу тільки 50% (2091,74 грн) завданої матеріальної шкоди.
В обгрунтування моральної шкоди позивачем зазначено, що пошкодження його автомобіля, довготривале оформлення документів на відшкодування збитків, незгода керівництва КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради» добровільно відшкодовувати завдані йому з-битки завдало позивачу значної моральної шкоди. Останній змушений був витрачати особистий час для відвідування відповідачів, складання заяв, клопотань, протягом значного часу не мав можливості користуватися авто.
Позивач у судове засідання не з`явився, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання, повторно, не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.
Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.
Постановою Ленінського районного суду м.Полтава від 17.07.2015 року винним у ДТП визнано машиніста ексватора КП «МШЕД» ОСОБА_2 та водія автомобіля КРАЗ КП»МШЕД» ОСОБА_3 Останній, близько 16.00 у м.Полтава по вул.Леніна, а районі е/о №19 залишив автомобіль НОМЕР_4, не забезпечив нерухомий стан автомобіля внаслідок чого автомобіль КРАЗ покотився та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_5 та автомобіль НОМЕР_6, які стояли припарковані. (а.с. 3-4)
Згідно ремонтної калькуляції складеної представником компанії «АХА» тазаяви про страхове відшкодування автомобілю НОМЕР_2 завдано шкоди на суму 4183.49 грн. Зважаючи на те, що учасниками ДТП були два транспортні засоби, один з яких не був застрахований, страхова компанія «АХА» виплатила позивачу тільки 50% (2091,74 грн) завданої матеріальної шкоди.(а.с. 7-9, 12)
26 серпня 2015 року позивач звернувся із заявою до КП «МШЕД» з проханням про відшкодування шкоди.
Згідно відповіді від 28.08.2015 року за №622 наданою КП «МШЕД», відповідачем зазначено, що на даний час на підприємстві відсутні кошти для сплати заподіяної шкоди автотранспортними засобами КП «МШЕД», тому рекомендують звернутися з позовом про відшкодування завданих збитків безпосередньо до винуватців ДТП.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала
Відповідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.
Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
. Відповідно до п.4 Постанови №6 встановлено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).
Таким чином, у разі завдання шкоди водієм юридичної особи на автомобілі, що цій юридичній особі належить, шкода третім особам відшкодовуватиметься саме юридичною особою.
Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000.00 грн.,суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 1 000 грн. з огляду на співрозмірність з доведеною матеріальною шкодою.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 197, 212 215, 223 233 ЦПК України, суд , -
Позов ОСОБА_1 до КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради», на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2091.74 грн.
Стягнути з КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.
Стягнути з КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 580.00 грн. ,
Копію даного рішення направити КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради» не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська