АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9648/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ГуленкаВолодимира Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк», третя особа Приватне підприємство «Лекс» про відшкодування збитків та визнання договору поруки припиненим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2016 у задоволенні позову ОСОБА_6 до Гуленка В.В., ПАТ «Акціонерний банк «Експрес Банк», третя особа Приватне підприємство «Лекс» про відшкодування збитків та визнання договору поруки припиненим відмовлено.

В частині позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «Компанія Трансенерго» про відшкодування збитків та визнання договору поруки припиненим ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2016 провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 205 ЦПК України. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.02.2015 ліквідовано ТОВ «Компанія Трансенерго» як юридичну особу у зв'язку з банкрутством.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2007 між Акціонерним банком «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», та ТОВ «Компанія Трансенерго» укладено договір поруки №10-07/П, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія Трансенерго» поручилася перед АК «Експрес-Банк» за виконання ПП «Лекс» своїх зобов'язань по договору про відкриття кредитної лінії №10-07/кп від 13.07.2007. В подальшому вносилися зміни та доповнення до вказаного договору поруки.

Судом також установлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 06.09.2011 стягнуто солідарно з ПП «Лекс» та ТОВ «Компанія Транснерго» на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» прострочену заборгованість за основним зобов'язанням, пеню за прострочення сплати заборгованості, 3% річних, збитки від інфляції, прострочену заборгованість по нарахованих відсотках та інші збитки.

Виходячи з того, що спірний договір поруки, укладений між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ТОВ «Компанія Трансенерго», не стосується особистих немайнових або майнових прав та інтересів позивача, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

В апеляційних скаргах представник позивача просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2016 та відновити провадження в частині даних позовних вимог, скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2016 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просив задовольнити апеляційні скарги з наведених у них доводів, скасувати ухвалу та рішення суду першої інстанції. Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційних скарг та просила їх відхилити. Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвали та рішення в межах доводів апеляційних скарг, заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а оскаржувані ухвали та рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2015 ліквідовано ТОВ «Компанію Трансенерго» у зв'язку з банкрутством (том1ас226-228). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том2ас167-169) ТОВ «Компанія «Трансенерго» виключено з реєстру 24.02.2015.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що ухвала господарського суду постановлена після звернення позивача з даним позовом до суду, не заслуговує на увагу, адже не має правового значення для вирішення даного питання.

За таких обставин, суд першої інстанції з дотриманням вимог процесуального закону закрив провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «Компанія «Трансенерго».

Предметом спору у даній справі є відшкодування збитків та визнання договору поруки припиненим.

Правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що 13.07.2007 між АБ «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», та ТОВ «Компанія Трансенерго» укладено договір поруки №10-07/П, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія Трансенерго» поручилася перед АК «Експрес-Банк» за виконання ПП «Лекс» своїх зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №10-07/кп від 13.07.2007. У зв'язку з невиконанням позичальником умов указаного договору рішенням Господарського суду м. Києва від 06.09.2011 стягнуто солідарно з ПП «Лес» та ТОВ «Компанія Трансенерго» на користь «ПАТ «АБ «Банк - Експрес» прострочену заборгованість.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 посилається на те, що він є учасником ТОВ «Компанія Траненерго» та володіє 22,73% статутного капіталу (6 591,70грн). Вважає, що діями генерального директора товариства Гуленка В.В. щодо підписання договору поруки №10-07/кп від 13.07.2007 порушено його права та завдано збитків.

Відповідно до ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів.

Статтею 115 ЦК України встановлено, що господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому учасниками товариства у власність у вигляді внеску до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до п. 3.6 статут ТОВ «Компанія «Трансенерго» учасники не відповідають за зобов'язання товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, в межах вартості своїх вкладів.

Спірний договір поруки №10-07/П від 17.08.2007, укладений між господарюючими суб'єктами, не стосується будь-яких прав фізичних осіб - їх учасників. З огляду на таке правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав уважати, що укладенням цього договору було порушено права позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що директор ТОВ «Компанія «Трансенерго» підробив підпис позивача у рішенні зборів учасників товариства від 10.07.2007, у зв'язку з чим договір поруки №10-07/кп від 13.07.2007 є недійсним з огляду на положення п.п. 9.8 Статуту, не заслуговують на увагу, адже вказане рішення загальних зборів учасників товариства від 10.07.2007 не скасоване і не визнане недійсним у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права у порядку цивільного судочинства у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Оскільки ОСОБА_6 не є учасником відносин, що склались між господарюючими суб'єктами з виконання зобов'язань за договорами кредиту та поруки,- відсутні підстави вважати порушеними його права, які підлягали би захисту в порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційних скарг зводяться до аналізу обставин, на які представник позивача посилався в обґрунтування позовних вимог, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

За таких обставин оскаржуване рішення ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_5, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна