Справа № 477/2310/14-ц
Провадження № 2/477/263/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі Варламовій Т.О., Сірюк .В.,

за участю представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1;

представника відповідача та третьої особи за первісним позовом та позивача і третьої особи за зустрічним позовом - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» ( далі - АТ «Укрексімбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, в якому, після уточнення позовних вимог, просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 6608Z9 від 18.04.2008р., а саме: нежитловий обєкт, який розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Леніна, буд. 66, та складається з склад-офісу А 353,9 кв.м.; прохідної Б, 7,2 кв.м.; складу Ж, 40,0кв.м.; складу З, 1394,6 кв.м.; складу К, 155,2 кв.м.; гаражу Л, 198,8 кв.м.; гаражу М, 284,8 кв.м.; гаражу Щ, 784,9 кв.м.; майстерні П, 264,1 кв.м.; погрібу Дпд; огорожі 1-4; споруди 5, та належить на праві власності ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 66511К1 від 11.01.2011р., укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 в розмірі 1217333,76 грн., шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 2 036 000,00 грн. ( п. 1.3 іпотечного договору), але не нижче за ринкову вартість, визначену державним виконавцем в межах процедури виконавчого провадження шляхом залучення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» ( т. 1 а.с. 2-3, т.2 а.с. 54-55).

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 17.04.2008 року на підставі Генеральної Угоди № 6608№4 від 17.04.2008 року, укладеної між АТ «Укрексімбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 з загальним лімітом заборгованості 1515000,00 грн. з кінцевим строком погашення 16.04.2013 року та кредитного договору № 66511К1 від 11.01.2011року Банк відкрив відновлювальну кредитну лінію ФОП ОСОБА_4 в сумі 1515000,00грн. з кінцевим терміном погашення 16.04.2013 року.

Банк свої зобовязання виконав, надавши кредитні кошти на загальну суму 1515000,00грн. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 свої зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 13 березня 2016 року за нею рахується заборгованість в сумі 1217333,67грн., з яких: 335638,00грн. прострочений основний борг, 273649,12 грн. прострочені відсотки; 1515,00 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 606531,55 нарахована пеня.

В забезпечення виконання зобовязань за Генеральною Угодою № 6608№4 від 17.04.2008 року, 18 квітня 2008 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 укладений іпотечний договір № 6608z9, який посвідчений 18 квітня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, згідно з яким ОСОБА_3 надав в іпотеку належне йому на праві власності нежитловий обєкт, розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Леніна, буд.66. Обумовлена ціна предмету іпотеки становить 2036000грн.

Оскільки заборгованість за кредитом ОСОБА_4 не сплачено, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1217333,67грн. позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним іпотечного договору від 18 квітня 2008 року № 6608№4. В обґрунтування позову зазначив про невідповідність іпотечного договору вимогам закону, оскільки Генеральна угода, на забезпечення виконання якої укладався договір іпотеки, не містить розміру процентів, як одного з критеріїв, які дозволяють встановити розмір вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобовязання. Кредитний договір, у якому було зазначено розмір процентної ставки, був підписаний лише 11 січня 2011 року, тобто через 2 роки 9 місяців після укладання договору іпотеки, а тому іпотекодавець не міг бути ознайомлений з його умовами у тому числі розміром процентної ставки за користування кредитними коштами. Також зазначає, що про наявність ознак недійсності іпотечного договору дізнався з розяснень адвоката 03 березня 2015 року ( т.1 а.с. 88-91).

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2015 року зустрічний позов прийнятий до розгляду та обєднаний в одне провадження з первісним позовом, а також до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучена ОСОБА_4 ( а.с. 114).

В судовому засіданні представник АТ «Укрексімбанк» первісний позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував, пояснивши, що своїм підписом у іпотечному договорі позивач за зустрічним позовом підтвердив свою згоду з умовами Іпотечного договору від 18 квітня 2008 року, відповідно до пункту 1.1 якого зазначено, що цим договором забезпечуються вимоги, що випливають з Генеральної угоди № 6608№4 від 17 квітня 2008 року, укладеної між Іпотекодержателем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, та усіх існуючих кредитних договорів та тих, що будуть укладені надалі, і які є додатками до зазначеної Генеральної угоди. Цим іпотечним договором між сторонами згідно з вимогами статті 18 Закону України «Про іпотеку» наведено опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, його реєстраційні дані, а також зроблено посилання на відсутність видачі заставної. Посилаючись на свободу договору та презумпцію правомірності правочину, досягнення всіх істотних умов угод та договору, посилаючись на ч.4 ст. 3, ч.2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» зазначає про відсутність підстав для визнання зазначеного договору недійсним. Також посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки договір іпотеки укладений 18.04.2008 року, крім того, 11.01.2011 року, укладаючи договір поруки, ОСОБА_3 підтвердив, що ознайомився з умовами Кредитної угоди (Генеральна угода від 17.04.2008 року № 6608№4), включаючи всі додатки до Кредитної угоди, що є чинними на дату укладення цього договору, однак з позовом про визнання договору іпотеки недійсним, звернувся лише у 2015 році.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на незаконність збільшення процентної ставки, незаконність нарахування банком процентів після 19 серпня 2012 року, а також можливість стягнення пені лише за період з 18.11.2013 року по 18.11.2014 рік та, крім того, просив застосувати до вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсоткам, комісії, пені та штрафу наслідки спливу строку позовної давності. Також посилався на відсутність зазначення початкової ціни предмету іпотеки у договорі. Зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази та розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку.

17 квітня 2008 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», яке змінило свою назву на ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено Генеральну угоду № 6608№4 про визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності позичальника шляхом укладення Кредитних договорів з загальним лімітом заборгованості 1515000,00 грн. та терміном користування до 16 квітня 2013 року. Відповідно до п.4.4 зазначеної Генеральної угоди процентна ставка визначається у Кредитному договорі за згодою сторін відповідно до статті 6 Генеральної угоди. Відповідно до п.п.6.6.2 позичальник сплачуватиме банку проценти за користуванням кредитом у розмірі та в строки, передбачені у Кредитному договорі. Відповідно до ст. 2 Генеральної угоди, «Кредитний договір» означає будь-який договір, угоду, правочин, що передбачає здійснення Кредитних операцій та який укладається Сторонами в рамках цієї Генеральної угоди і є її додатком (далі за текстом такі договори , угоди, правочини разом та кожен окремо «Кредитний договір» ( т.1 а.с. 21-23).

На виконання вищевказаної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_4 укладені Кредитні договори, як додаток № 1 до Генеральної угоди: № 6608К7 від 17.04.2007року, № 6608К8 від 17.04.2008 року, № 66510К2 від 23.03.2010 року та № 66511К1 від 11 січня 2010 року ( т.1 а.с. 23-35, т.2 а.с. 19-46).

На забезпечення виконання зобовязань за Генеральною угодою № 6608№4 від 17.04.2008 року, 18 квітня 2008 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 укладений іпотечний договір № 6608z9, посвідчений 18 квітня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповідно до якого в іпотеку надано належне ОСОБА_3 на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитловий обєкт, який розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Леніна, буд. 66, та складається з склад-офісу А 353,9 кв.м.; прохідної Б, 7,2 кв.м.; складу Ж, 40,0кв.м.; складу З, 1394,6 кв.м.; складу К, 155,2 кв.м.; гаражу Л, 198,8 кв.м.; гаражу М, 284,8 кв.м.; гаражу Щ, 784,9 кв.м.; майстерні П, 264,1 кв.м.; погрібу Дпд; огорожі 1-4; споруди 5 ( т.1 а.с. 45-46).

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного іпотечного договору, іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди № 6608№4 від 17.04.2008 року, укладеної між іпотекодержателем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, відповідно до якої іпотеко держатель, при виконанні боржником умов та положень, визначених в Генеральній угоді, проводить кредитні операції виключно в межах ліміту заборгованості за Генеральною угодою, встановленого у розмірі, що не перевищуватиме суму 1515000 грн. терміном користування до 16 квітня 2013 року та всіх існуючих Кредитних договорів ( у тому числі, але не виключно Кредитного договору № 6608К7 від 17 квітня 2008 року та Кредитного договору № 6608К8 від 17 квітня 2008 року) та тих, що будуть укладені надалі, і які є додатками до Генеральної угоди № 6608№4 від 17 квітня 2008 року.

11.01.2011 року та 23 березня 2012 року до вказаного іпотечного договору внесені зміни, якими змінена загальна заставна вартість Предмета іпотеки та пункт 1.1. Договору викладений в новій редакції, згідно з яким іпотекою забезпечуються вимоги виключно в межах ліміту заборгованості за Генеральною угодою, встановленого у розмірі, що не перевищуватиме суму 1300000грн., відповідно (т.1 а.с. 47, 48).

Як вбачається з кредитного договору № 66511К1 від 11 січня 2011 року, укладеного між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_4, та в рахунок погашення заборгованості за яким позивач за первісним позовом бажає звернути стягнення на предмет іпотеки, банк відкриває позичальникові відновлювальну кредитну лінію, ліміт якої становить 1515000грн. з процентною ставкою 19% річних та терміном погашення 10 січня 2012 року.

Відповідно до статті 1 зазначеного договору, попередня заборгованість позичальника складає за договорами: № 66510К2 від 23.03.2010 року в сумі 682800.00грн. та № 6608К5 від 31.03.2008 року в сумі 75600.00 доларів США ( т.1 а.с. 25-33). При цьому, договір № 6608К5 від 31.03.2008 року не зазначений в додатках до Генеральної угоди № 6608 №4 від 17 квітня 2008 року, більш того, взагалі був укладений до укладення Генеральної угоди.

23.03.2012 року до кредитного договору № 66511 К1 від 11.01.2011 року внесені зміни, якими процентна ставка змінена на 23,2% річних та змінений кінцевий строк погашення кредиту - 20.08.2012 року ( а.с. 35).

Згідно зі ст.ст. 203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. ст. 573, 575 ЦК України, заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому, одним із видів застави є іпотека.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Відповідно до статті 7 зазначеного закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Отже, іпотекою забезпечуються виключно реально існуючі зобовязання та вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Статтею 18 Закону України «Про іпотеку» визначено істотні умови, які повинен містити договір іпотеки, якими є, зокрема, зміст та розмір основного зобовязання, строк та порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст. 18 зазначеного закону, у разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

В оскаржуваному договорі іпотеки максимальний розмір процентів, які б дозволяли встановити розмір вимоги з урахуванням розміру кредитного ліміту, не зазначено. Відсутній максимальний розмір процентів і в Генеральній угоді, відповідно до п. 6.6.1 якої, процентна ставка за Кредитним договором може бути фіксована або плаваюча, а відповідно до п. 6.6.2, позичальник сплачуватиме Банкові проценти за користування Кредитом у розмірі та в строки, визначені у Кредитному договорі.

При цьому, як слідує з копій досліджених договорів, на момент укладення іпотечного договору діяли два кредитних договори: №6608К7 від 17.04.2008 року та № 6608К8 від 17.04.2008 року, з процентними ставками за кредитом 12% річних та 16,5 % річних відповідно ( т.2 а.с. 19-46).

Що стосується кредитного договору № 66511К1, укладеного 11.01.2011 року, то в ньому зазначений розмір процентної ставки 19% річних, а відповідно до внесених змін згідно договору про внесення змін від 23.03.2012 року 23,2 % річних ( т.1 а.с. 25-35).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір іпотеки від 18.04.2008 року не містить істотних умов та може бути визнаний недійсним на підставі ст. 18 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи, що до договору іпотеки від 18.04.2008 року були внесені зміни відповідно до договору про внесення змін № 6608z9-2 від 23 березня 2012 року, суд приходить до висновку, що саме з цієї дати слід рахувати строк позовної давності для звернення з вимогою про визнання іпотечного договору недійсним (т.1 а.с. 47).

З зустрічним позовом про визнання недійсним іпотечного договору ОСОБА_3 звернувся до суду 04 березня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову, у звязку з чим первинний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - задовольнити. Визнати недійсним іпотечний договір від 18 квітня 2008 року № 6608№4, який укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»), посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 3577.

В позові Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час оголошення рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.А. Саукова