АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4529/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/2282/К/16 суддя Бондарєва О.І
Категорія № 57 (2) Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2016 року про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Кривий Ріг» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Кривий Ріг» (надалі ТОВ «Богдан-Авто Кривий Ріг») про захист прав споживачів, визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження по справі.

Зокрема, на думку апелянта, судом не враховано, що відповідно до розяснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 у редакції від 25.09.2015 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід враховувати ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», в якій зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався ч. 2 ст. 121 ЦПК України й виходив з того, що позивач у встановлений судом термін не виконав вимоги суду, а саме не надав доказів про сплату судового збору або доказів про звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою (а.с. 2)

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху на строк до 13 жовтня 2016 року, але не більше пяти днів, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, а саме сплати судового збору (а.с. 1).

26 вересня 2016 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 до ТОВ «Богдан-Авто» про захист прав споживачів була визнана неподаною та повернута позивачу, у звязку з неусуненням недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду від 22 вересня 2016 року.

Визначаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суд дійшов висновку, що з урахуванням змін в Законі України «Про судовий збір», позивача не звільнено від сплати судового збору, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» було викладено в новій редакції, згідно якої не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 1 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Законодавство про судовий збір застосовується на час вчинення процесуальних дій, зокрема на час подання позовної заяви, апеляційної скарги, тощо. (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав) виключено.

Разом з тим, частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Згідно з розясненнями, які містяться у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10), згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при предявленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при предявленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Водночас у п. 7 вищевказаної Постанови зазначено, що так як ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися спеціальним законодавством України, а саме ст. 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача в цій частині.

Однак, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції на вказані норми уваги не звернув, дійшовши помилкового висновку про те, що позивач не звільнений від сплати судового збору, у звязку з чим знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача про те, що так як предметом позову ОСОБА_1 є порушення, на його думку, його прав, як споживача, з боку ТОВ «Богдан-Авто Кривий Ріг», то він звільнений від сплати судового збору.

На вищезазначені обставини справи та положення ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції уваги не звернув і без достатніх правових підстав дійшов помилкового висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1

Разом тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо постановлення апеляційним судом нової ухвали про відкриття провадження у справі, оскільки це не входить до повноважень апеляційного суду, передбачених ст. 307 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду має бути скасована з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2016 року скасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Кривий Ріг» про захист прав споживачівнаправити до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

ОСОБА_4