АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретаря Костюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 червня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_1 у липні 2015 року звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Вказувала, що 15 грудня 2014 року о 9 годині біля будинку №7 по вул.Гайдара м.Чернівці ОСОБА_2, керуючи автомобілем DAEWOO модель LANOS з номерним знаком СЕ 8140 АК, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем BMW модель 7451 з номерним знаком СЕ9998АК під керуванням ОСОБА_3 чим спричинив ушкодження транспортного засобу.

Цивільна відповідальність власника автомобіля DAEWOO модель LANOS з номерним знаком СЕ 8140 АК застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Зазначала, що договір між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 обов»язкового страхування

№22ц-1101 2016 рік Головуючий у 1 інстанції Літвінова О.Г.

Категорія: 30/34 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 жовтня 2014 року №АІ/1923451 є нікчемним.

Посилаючись на те, що приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» виплата страхового відшкодування не здійснена, ОСОБА_1 просила стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» майнову шкоду в сумі 30000 грн., з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, просила стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» майнову шкоду в сумі 11019 грн., з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 червня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 11019 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 червня 2016 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 11019 грн.

скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити, зобов»язати ОСОБА_1 врегулювати подію, що має ознаки страхового випадку, відповідно до вимог закону, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судове рішення в частині стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 1000 грн. не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції керувався положеннями ст.3, п.1 ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначив, що між приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_4 укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 11 січня 2014 року №АС/9304152 щодо автомобіля DAEWOO модель LANOS з номерним знаком СЕ 8140 АК.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, зазначала невиконання приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» зобов»язання за договором між приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_4 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 січня 2014 року №АС/9304152 з виплати страхового відшкодування.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 грудня 2014 року о 9 годині біля будинку №7 по вул.Гайдара м.Чернівці ОСОБА_2, керуючи автомобілем DAEWOO модель LANOS з номерним знаком СЕ 8140 АК, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем BMW модель 7451 з номерним знаком СЕ9998АК під керуванням ОСОБА_3 чим спричинив ушкодження транспортного засобу.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 грудня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.6).

За змістом ч.4 ст.61 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов»язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст.212 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи між приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_4 укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 11 січня 2014 року №АС/9304152.

За змістом п.7 договору між приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_4 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 січня 2014 року №АС/9304152 забезпечений транспортний засіб DAEWOO модель LANOS з номерним знаком СЕ 8140 АК.

Статтею 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтєю 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

На підставі ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. п. 33.1.4. п. 33.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися зокрема зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують (п. 35.1. Закону).

З матеріалів справи вбачається, що приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» не повідомлялося про дорожньо-транспортну пригоду.

Встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» з заявою про отримання страхового відшкодування.

За змістом п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

З огляду на наведене строк прийняття приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату не настав.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про покладення на приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» обов»язку за договором між приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_4 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 січня 2014 року №АС/9304152 з виплати страхового відшкодування на порушення норм матеріального права.

У такому разі судове рішення в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 11019 грн. підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.309 ЦПК України.

Водночас судом першої інстанції правильно зазначено, що договір між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 жовтня 2014 року №АІ/1923451 є нікчемним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов"занийпри укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору.

Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Відповідно повідомлення публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» від 3 березня 2015 року №09-02-09/3310 ОСОБА_2 не було зазначено про наявність іншого договору між приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» та ОСОБА_4 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 січня 2014 року №АС/9304152 (а.с.8).

Згідно п.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до правил, встановлених п. 1 ч.6 ст.130 ЦПК України, суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої ОСОБА_1 просила ухвалити судове рішення, є стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» майнової шкоди.

Тому клопотання приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», яке подало апеляційну скаргу, про зобов»язання ОСОБА_1 врегулювати подію, що має ознаки страхового випадку, відповідно до вимог закону не заслуговують на увагу.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 червня 2016 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 11019 грн. скасувати.

У позові ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про стягнення майнової шкоди відмовити.

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді