Справа № 527/1770/16-ц
провадження 2/527/646/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Волик Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 11.03.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості , з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_2 складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві.
Взяті на себе зобовязання ОСОБА_1 не виконує.
- 2417,30 грн. заборгованість за кредитом;
- 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1061,91 грн. штраф (процентна складова).
У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася. Повістка направлялася за адресою реєстрації. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.
За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд).
Судомвстановлено, що відповідно до договору б/н від 11.03.2008 року, укладеного між банком-позивачем, як кредитором, та ОСОБА_1, як позичальником, остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_2 складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. За умовами договору ОСОБА_1 щомісяця мала сплачувати встановлений відсоток від суми заборгованості.
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
- 2417,30 грн. заборгованість за кредитом;
- 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1061,91 грн. штраф (процентна складова).
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки.
Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).
Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг (надалі Умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 6.6. Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку зобовязаний виконати обовязки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту).
В пункті 8.6 Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Кредитним договором від 11.03.2008 року передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто за одне і те ж порушення зобов»язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення.
З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні пені на користь позивача слід відмовити. При цьому суд також врахував, що в розрахунку заборгованості, наданого позивачем, суми пені та комісії не розмежовані, що є недопустимим.
Встановивши, що ОСОБА_1, як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача:
- 2417,30 грн. заборгованість за кредитом;
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1049,1054 ЦК України, ст. 10,11,30,60, 88, 212-215 ЦК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»:
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Р. М. Марущак