Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2003 року громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до громадянки України ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та визнання права власності на майно.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2004 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на: жилі будівлі та службові приміщення, які входять до складу нерухомого майна, вартістю 724 132,83 Євро, розташованого в АДРЕСА_1 та у АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4, та АДРЕСА_5, на земельній ділянці площею 97 800 кв. м, яке набуте ним та ОСОБА_6 у період шлюбу на підставі договору від 03 вересня 2001 року № 13/FP. А саме: комуни в м. Канни під наступними позначками: АДРЕСА_6; комуни м. Валлорі під наступними позначками: АДРЕСА_7; комплекс, який містить парк відпочинку та розваг з басейном, тенісним кортом та дитячим майданчиком, на території якого знаходяться: а) головна будівля або жилий блок, який складається з 9 корпусів A.B.C.D.E.F.G.H.I., кожен з яких має сходи з відповідними літерами, які ведуть відповідно до: корпусів А и В у десять поверхів на антресолі та верхній цокольний поверх (12 рівнів), корпуса С, D, Е, F,G у дванадцять поверхів на антресолі та верхній цокольний поверх (14 рівнів), корпус Н в десять поверхів на антресолі, верхній цокольний поверх, нижній цокольний поверх та перший підвал (14 рівнів), та корпус І в десять поверхів з верхнім цокольним поверхом, нижній цокольний поверх та три підвали (16 рівнів); б) додаткова будівля, призначена для гаражів або блок два, який має два рівня з майданчиком, утворюючий парковку; в) додаткова будівля, призначена для торгівельного центру або блок три, який має цокольний поверх; г) додаткова будівля, призначена для службових приміщень або блок чотири, який має над цокольним поверхом один поверх; д) додаткова будівля, призначена для житла, або блок п'ять, висотою в чотири поверхи над цокольним поверхом з ділянкою для парковки зі сторони заднього фасаду, а саме АДРЕСА_8; ділянка НОМЕР_1 у другому підвалі корпусу 1-і - погріб: 1/30 000 місць загального користування та загальних розтрат усієї ділянки, 1/23 751 місць загального користування та загальних розтрат кожного блоку, 1/27 751 загальних розтрат блоків І та V, 1/30 000 спеціальних розтрат на службові ліфти; ділянка НОМЕР_2 на десятому поверсі у корпусі 1-і-квартира площею 75 кв. м, яка складається з: прихожої, вітальні, спальні, ванної кімнати, кухні, сходів, які ведуть на верхню терасу. На даху над вищевказаною квартирою площею 80 квадратних метрів: 100/30 000 місць загального користування та загальних розтрат усієї ділянки, 100/23 751 місць загального користування та загальних розтрат кожного блоку, 100/27 751 загальних розтрат блоків І и V, 188/30 000 спеціальних розтрат на власні ліфти, 185/30 000 спеціальних розтрат на службові ліфти; ділянка НОМЕР_3 на десятому поверсі у корпусі І, сходи і - приміщення площею 25 кв. м. На плоскому даху над вищевказаною кімнатою площею 25 кв. м: 35/30 000 місць загального користування та загальних розтрат усієї ділянки, 35/23 751 місць загального користування та загальних розтрат кожного блоку, 35/27 751 загальних розтрат блоків І и V, 67/30 000 спеціальних розтрат на власні ліфти, 67/30 000 спеціальних розтрат на службові ліфти; ділянка НОМЕР_4 на другому рівні, блок II - гараж: 10/30000 місць загального користування та загальних розтрат усієї ділянки.

Рішенням апеляційного суду апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2004 року в частині визнання права власності скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2004 року в частині розірвання шлюбу скасовано та постановлено в цій частині ухвалу про закриття провадження в справі.

У листопаді 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2012 року у зв'язку із нововиявленими обставинами. Заява обґрунтована тим, що ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2005 року про розірвання шлюбу в зв'язку із існуванням на момент його ухвалення іншого судового рішення про розірвання шлюбу, ухваленого Червонозаводським районним судом м. Харкова 17 лютого 2004 року. Крім того, заявник вказував не неправильне застосування апеляційним судом

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та задовольнити заяву про перегляд ухвали апеляційного суду у зв'язку із нововиявленими обставинами, справу направити для перегляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, нововиявленими обставинами можна вважати лише ті обставини, які не були відомі та не могли бути відомими сторонам і не могли бути виявлені навіть при ретельному дослідженні обставин справи.

Якщо ці обставини входили до предмета доказування, але з причин зловживання сторонами своїми правами були приховані, або внаслідок недбалості не зазначені ними, або не з'ясовані судом, то такі обставини можуть бути лише підставою для оскарження судового рішення і його перегляду судом вищої інстанції, а не для скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким, чином посилання заявника на неповне з'ясування судом обставин справи та встановлення неправдивих фактів є підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, а не для скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд ухвали у зв'язку із нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що зазначені у заяві обставини не є нововиявленими та істотними для перегляду вищезазначеної ухвали суду, посилання заявника на факт скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2005 року ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року обґрунтовано не прийнято судом як нововиявлена обставина в розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року скасовано ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, справу направлено на новий апеляційний розгляд. Таким чином, рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2005 року не скасовано.

Апеляційний суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд ухвали у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду апеляційної інстанції не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук