Провадження № 2/369/44/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 р. Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101.8-01/130.

Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 376 000, 00 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 22 липня 2036 року або достроково у випадках, передбаченим кредитним договором.

Згідно п. 1.1., 3.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 8 (вісім) відсотків річних.

Згідно п.п. 3.4., З.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно різними частинами згідно графіку погашення, що є невід»ємним додатком до кредитного договору.

Відповідно до п.п. 3.6., 3.9. кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позичальника №6962 у Відділенні «Центральне» ПАТ «ВТБ БАНК».

Позивач зазначає, що він свій обов'язок по кредитному договору щодо надання позичальнику кредиту виконав, надавши позичальнику одноразово кредит у повному розмірі - 376 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №24584 від 22.07.2011 року. Однак, позичальник, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а саме: прострочив сплату кредиту в період з 19.09.2013 р. по 12.11.2015 р. в розмірі 32 604 грн. 00 коп.; прострочив сплату відсотків за користування кредитом в період з 19.09.2013 р. по 12.11.2015 р. в розмірі 87 978,97 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 5.2.1. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема, у випадку невиконання (належного виконання) позичальником та/або Поручителем/майновим Поручителем зобов'язань за даним Договором або будь-яким іншим договором, укладеним з Банком, затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів по Кредиту щонайменше на один календарний місяць.

Згідно п.п. 5.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення Банка з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору.

В зв'язку з порушення умов кредитного договору 19.11.2014 року на адресу позичальника листом № 28955/1-2.3 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості з Кредитним договором.

Також позивач набув право вимоги до Позичальника, а у Позичальника згідно п. 5.2.1., 5.2.2., 5.3.11. Кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,1% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки.

Станом на 12.11.2015 року у відповідача утоврилась заборгованість в розімір 529 666,01 грн.

22 липня 2011 року в якості забезпечення зобов'язань за Кредитним договором було укладено Іпотечний договір № 101.8-01/130, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за номером № 3552.

Відповідно до п. 2.1. договору іпотеки Іпотекодавець прередає в іпотеку Іпотекодердателю належне йому майно на праві власності на нерухоме майно, яким є квартира, загальною площею 46,00 кв. м., житловою площею 20,00 кв. м.,що складається з однієї житлової кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» (01004, м. Київ, ОСОБА_4 Шевченко/вул. Пушкінська, 8/26, ) заборгованість у розмірі 529 666 (п'ятсот двадцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 01 копійок шляхом звернення стягнення на заставлений відповідно до Іпотечного договору № 101.8-01/130 від 22.07.2011 року нерухоме майно - квартира, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, що буде визначена підчас судового розгляду справи. Виселити та зняти з реєстрації всіх осіб, що проживають в приміщенні, що є предметом іпотеки - з квартири, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 9 162 (дев'ять тисяч сто шістдесят дві) гривні 99 копійок.

В подальшому представник позивача збільшив позовні вимоги посилаючись на те, що з моменту подання позовної заяви розмір заборгованості відповідача перед ПАТ «ВТБ БАНК» змінився за рахунок нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки, та станом на 06.04.2016 року становить 569 566 (п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 05 коп. Тому представник позивача просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» (01004, м. Київ, ОСОБА_4 Шевченко/вул. Пушкінська, 8/26, ) заборгованість у розмірі 569 566 (п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 05 коп. шляхом звернення стягнення на заставлене відповідно до Іпотечного договору № 101.8- 01/130 від 22.07.2011 року нерухоме майно - квартира, загальною площею 46,00кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 709 363 грн. (сімсот дев'ять тисяч триста шістдесят три) 06 коп., визначеною суб'єктом оцінювальної діяльної ТОВ «АКО ЕКСПЕРТ» станом на 31.03.2016 року. Виселити та зняти з реєстрації всіх осіб, що проживають в приміщенні, що є предметом іпотеки - з квартири, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Стягнути з ОСОБА_1 суму понесених Позивачем витрат на проведення незалежної оцінки об'єкта, предмету іпотеки в розмірі 600 грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 9 761 грн. 49 коп.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав.

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.

Суд, вислухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 22.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101.8-01/130.

Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 376 000, 00 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 22 липня 2036 року або достроково у випадках, передбаченим кредитним договором.

Згідно п. 1.1., 3.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 8 (вісім) відсотків річних.

Згідно п.п. 3.4., З.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно різними частинами згідно графіку погашення, що є невід»ємним додатком до кредитного договору.

Відповідно до п.п. 3.6., 3.9. кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позичальника №6962 у Відділенні «Центральне» ПАТ «ВТБ БАНК».

Станом на 12.11.2015 року у відповідача утоврилась заборгованість в розімір 529 666.01 грн., з них 312 046 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом; 32 604 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом;11 786 грн. 35 коп. - інфляційні втрати (кредит);1 083 грн. 87 коп. - 3 відсотки річних (кредит);87 978 грн. 97 коп. - прострочена заборгованість за процентами;2 178 грн. 20 коп. - 3 відсотки річних (проценти);37 297 грн. 77 коп. - інфляційні втрати (відсотки);4 414 грн. 35 коп. - поточна заборгованість за процентами; 40 276 грн. 49 коп. - пеня за Кредитним договором.

22 липня 2011 року в якості забезпечення зобов'язань за Кредитним договором було укладено Іпотечний договір № 101.8-01/130, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за номером № 3552.

Відповідно до п. 2.1. договору іпотеки Іпотекодавець прередає і іпотеку Іпотекодердателю належне йому майно на праві власності на нерухоме майно , яким є квартира, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м.,що складається з однієї житлової кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За умовами п. 1.2. вказаного Іпотечного договору, за договором забезпечує виконання Іпотекодавцем зобов»язань перед Іпотекодержателем, що виникають з кредитного договору № 101.8-01/130 від 22.07.2011 року, а також договорів про внесення змін (доповнень до нього ), додатків до нього, що є невід»ємною його частинами, якщо такі будуть укладені між Стронами в подальшому , в тому числі щодо строку виконання зобов»язаннь,суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів, а також інших обов»язкових платежів, щодо: вчасного та у повному обсязі повернення кредиту в сумі 376 000,00 грн. на умовах,визначених кредитним договором , з граничним терміном повернення 22.07.2036 року.

Відповідно до п.2.2. Іпотечного договору, за домовленісю сторін на момент укладення договору іпотеки предмет іпотеки оцінено у сумі 470 600,00 грн.

Судом встановлено, що Предмет іпотеки належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером № 3546 та зареєстровано у Державному реєстрі правочинів за № 4552350 від 22.07.2011 року.

Як встановлено у судовому засіданні позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитними договорами, надавши позичальнику одноразово кредит у повному розмірі - 376 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №24584 від 22.07.2011 року.

Проте, відповідач своїх зобов'язань за договором кредиту № 101.8-01/130 від 22.07.2011 року належним чином не виконує своєчасної сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами, а саме: прострочив сплату кредиту в період з 19.09.2013 р. по 12.11.2015 р. в розмірі 32 604 грн. 00 коп.; прострочив сплату відсотків за користування кредитом в період з 19.09.2013 р. по 12.11.2015 р. в розмірі 87 978,97 грн. 00 коп.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, яка виникла в процесі виконання договору кредиту, що підтверджується листом №28955/1-2.3 про направлення вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості з кредитним договором.

Згідно п. 1.3.1. Іпотечного договору, у разі порушення Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за Основним зобов»язанням та відшкодувати витрати у повному обсязі, розмір якої визначається на момент здійснення задоволення та визначається критеріями , передбаченими умовами Кредитного договору та/або цим договором і які становлять по своїй суті максимальний розмір вимоги.

Як випливає з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 101.8-01/130 від 22.07.2011 року, наданого представником станом на 06.04.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 101.8-01/130 від 22.07.2011 р. становить 569 566 (п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 05 коп., з яких: 305 776 грн. 00 коп. - сума поточної заборгованості за кредитом; 38 874 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 12 998 грн. 96 коп. - інфляційні втрати (кредит); 1 544 грн. 94 коп. - 3 відсотки річних (кредит); 116 283 грн. 74 коп. - прострочена заборгованість за відсотками;3 443 грн. 59 коп. - 3 відсотки річних (проценти);25 482 грн. 95 коп. - інфляційні втрати (відсотки);4 425 грн. 83 коп. -заборгованість за нарахованими відсотками; 40 276 грн. 49 коп. - пеня за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтями 39, 40 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок реалізації предмета іпотеки за рішення суду, суд може визначити один з наступних способів реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за наявності відповідного рішення суду або відповідного застереження в іпотечному договорі, а також встановлює порядок такого продажу.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цьогоЗакону.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

За п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р. резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам якстатті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

За п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р. (далі - Постанова) у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 43 Постанови при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як зазначалось вище суд вирішуючи спір виходить з суми заборгованості за Кредитним договором № 101.8-01/130 від 22.07.2011 року яка підтверджена позивачем належними та допустимими доказами.

Право власності відповідача ОСОБА_1 на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, підтверджується договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером № 3546 та зареєстровано у Державному реєстрі правочинів за № 4552350 від 22.07.2011 року.

Отже, на підставі встановлених судом обставин та зазначених норм Закону, суд вважає, що у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Договором кредиту № 101.8-01/130 від 22.07.2011 р., яка станом на 06.04.2016 р. становить 569 566 (п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 05 коп., з яких:305 776 грн. 00 коп. - сума поточної заборгованості за кредитом; 38 874 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом;12 998 грн. 96 коп. - інфляційні втрати (кредит);1 544 грн. 94 коп. - 3 відсотки річних (кредит);116 283 грн. 74 коп. - прострочена заборгованість за відсотками;3 443 грн. 59 коп. - 3 відсотки річних (проценти); 25 482 грн. 95 коп. - інфляційні втрати (відсотки);4 425 грн. 83 коп. -заборгованість за нарахованими відсотками;40 276 грн. 49 коп. - пеня за кредитним договором, можливо звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район,с. Петрівське,АДРЕСА_4, що належать ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером № 3546 та зареєстровано у Державному реєстрі правочинів за № 4552350 від 22.07.2011 року, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгах за початковою ціною 709 363,06 коп., визначеної суб»єктом оцінювальної діяльності ТОВ «АКО ЕКСПЕРТ» станом на 31.03.2016 р.

Що стосується позовної вимоги про виселення відповідача зі зняттям з реєстраційного обліку всіх осіб, що проживають у приміщенні, що є предметом іпотеки, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання.

Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іптекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового Кодексу України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до довідки форми №3від 15.03.2016 р. виданої ОСОБА_1 останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.05.2013 р.

Також, встановлено, що на виконання вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» позивачем направлялась вимога іпотекодержателя на адресу відповідачів про виселення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що проживання осіб у квартирі на яку звертається стягнення, буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки, а тому вважає за доцільне виселити відповідача з квартири за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що з відповідач слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі понесені позивачем на проведення незалежної оцінки об'єкта, предмету іпотеки в розмірі 600 грн. 00 коп. та понесені позивачем витрати по сплаті судового зблру в сумі 9 761,49 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 526, 533, 546, 589, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 33, 35, 36, 38, 39,40, 41 Закону України «Про іпотеку», з урахуванням п.п. 42, 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р., та керуючись ст.ст. 11, 6-8, 10, 15, 30, 60, 61, 62, 64, 88, 197, 209, 212-215, 218, 232, 294, 296 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, 25.05.1983 р., ІПН НОМЕР_1, за договором кредиту № 101.8-01/130 від 22.07.2011 р., яка станом на 06.04.2016 р. становить 569 566,05 грн., що складається з: - 305 776 грн. 00 коп. - сума поточної заборгованості за кредитом; 38 874 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 12 998 грн. 96 коп. - інфляційні втрати (кредит); 1 544 грн. 94 коп. - 3 відсотки річних (кредит);116 283 грн. 74 коп. - прострочена заборгованість за відсотками;3 443 грн. 59 коп. - 3 відсотки річних (проценти);25 482 грн. 95 коп. - інфляційні втрати (відсотки);4 425 грн. 83 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 40 276 грн. 49 коп. - пеня за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартири, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером № 3546 та зареєстровано у Державному реєстрі правочинів за № 4552350 від 22.07.2011 року, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 709 363,06 грн., визначеної суб»єктом оцінювальної діяльності ТОВ «АКО ЕКСПЕРТ» станом на 31.03.2016 р.

Виселити та зняти з реєстрації всіх осіб, що проживають в приміщенні, що є предметом іпотеки - з квартири, загальною площею 46,00 кв.м., житловою площею 20,00 кв.м., що складається з однієї жилої кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» суму понесених витрат на проведення незалежної оцінки об'єкта, предмету іпотеки в розмірі 600 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі 9 162 грн. 99 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов