Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/851/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2016 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря Біди В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

14 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 13865 грн. 53 коп., у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № NKXRRX07940211 від 06.06.2007, а також про стягнення судових витрат у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06.06.2007 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк Приват Банк, правонаступником якого згідно з п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК є позивач, укладено кредитний договір № NKXRRX07940211, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6768 грн. 00 коп. на строк 24 місяці, строк з 06.06.2007 по 06.06.2009 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 81 грн. 22 коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1128 грн. 00 коп. в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 3 по 10 число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 400 грн. 34 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка станом на 05.02.2016 складає 13865 грн. 53 коп.

У судове засідання представник позивача не з'явився, з поданого до суду разом з позовною заявою 14.03.2016 клопотання, вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Крім цього 11.05.2016 позивач подав до суду додаткові пояснення до позовної заяви, в яких також позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, при цьому зазначив, що звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили суд застосувати позовну давність, також представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам діючого законодавства щодо правил укладення договорів кредиту та поданий з пропуском строків позовної давності, при цьому подав заяву про застосування позовної давності і просив суд відмовити в позові.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

06.06.2007 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк Приват Банк, правонаступником якого, згідно з п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № NKXRRX07940211, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6768 грн. 00 коп. на строк 24 місяці, строк з 06.06.2007 по 06.06.2009 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 81 грн. 22 коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1128 грн. 00 коп. в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 3 по 10 число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 400 грн. 34 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

Для виконання зобовязань банк відкриває відповідачу рахунок № 0143 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Відповідач зобовязався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

Указаний кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов. Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), складає між ним та позивачем ОСОБА_2, що підтверджується підписом у заяві позичальника.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 6768 грн. 00 коп., але свої зобовязання за кредитним договором в частині погашення процентів та комісії відповідач належним чином не виконував.

Неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором № NKXRRX07940211 від 06.06.2007 відповідач порушив умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № NKXRRX07940211 від 06.06.2007 станом на 05.02.2016 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 13865 грн. 53 коп., з яких: 2887 грн. 31 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 162 грн. 44 коп. - заборгованість по комісії; 9679 грн. 33 коп. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 636 грн. 45 коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вже зазначалось вище кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов.

Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого в нього перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК виникла заборгованість.

Пунктом 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в пять років.

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідача ОСОБА_1, у заяві позичальника від 06 червні 2007 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності не має.

Строк дії кредитного договору № NKXRRX07940211 від 06.06.2007 закінчився 06.06.2009. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами (позивачем у додаткових поясненнях, відповідачем та його представником у запереченнях на позовну заяву та судовому засіданні) останній платіж був здійснений відповідачем 05.04.2011.

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК звернулося до суду 14 березня 2016 року. тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Стороною у спорі заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційнодо тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_3

11.07.16