Справа № 133/1127/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого судді Крейдіна О.О.
при секретарі Горбатюк Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин
цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.01.2013 р., ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6275,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених дійсним договором.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.01.2013 р. між банком і відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 6275,52 грн.
Відповідач по справі від виконання взятих зобовязань за договором ухиляється.
Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання та правил банківських послуг, правил користування платіжною карткою, а також відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанком» Умовами та правилами надання банківських послуг , Тарифами, Правилами користування платіжною карткою складають між банком та позичальником кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.
Пунктами 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.23 зворот).
Відповідно до ст. 634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту щомісячними платежами.
Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.26).
Також кредитним договором передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості, банк нараховує пеню яка складається з пені 1 (базова процентна ставка по договору/30 нараховується за кожний день просрочки кредиту) + пені 2 (1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, при належності просрочки за кредитом або процентами 5 і більше днів при виникненні просрочки на суму більш як 50 грн.), сума якої складає 3426,48 грн. (а.с.28 зворот).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З урахуванням викладеного ,в даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню.
Аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір, його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача, пропорційно до задоволених вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Копію рішення не пізніше трьох днів з дня проголошення надіслати для відома рекомендованим листом із повідомленням відповідачу. Протягом десяти днів з дня отримання копії рішення відповідач має право подати заяву про його перегляд.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Оригінал рішення зберігається в матеріалах цивільної справи № 133/1127/16-ц Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Суддя -

Секретар -

19.07.2016 року