НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3069/16
№ 2/183/1915/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, 3-і особи: Управління держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказує, що 03 липня 2008 року померла їх матір ОСОБА_5. Після її смерті відкрилося спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її діти: син - ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2 і син ОСОБА_4

В установлений законом строк позивачі (ОСОБА_1 і ОСОБА_2І) звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_5, померлої 03.07.2008 року.

Відповідач ОСОБА_4 в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався і не бажає звертатися.

У листопаді 2015 року позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва на спадщину за законом після смерті спадкодавця.

Державним нотаріусом ОСОБА_6 Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4 було направлений лист та запропоновано звернутися в судовому порядку для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, але ОСОБА_7 на листи нотаріуса не реагує.

Тому, нотаріусом ОСОБА_6 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Третій спадкоємець за законом ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини направив до Новомосковської районної державної нотаріальної контори 16 січня 2009 року, яка надійшла до нотконтори 20 січня 2009 року, тобто після закінчення строку для прийняття спадщини. В звязку з неможливістю встановити розмір часток спадкоємців у спадщині, тому неможливо видати свідоцтво на спадщину на спадкоємців, які своєчасно звернулись до нотаріальної контори.

На підставі рішення Новомосковської районної державної адміністрації від 02 грудня 2002 року за № 1178, ОСОБА_5 була виділена у приватну власність земельна ділянка площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року.

Позивачі просять визнати за ними право власності по 1/2 частині на земельну ділянку площею 5.090 га у межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої 03 липня 2008 року.

У судове засідання позивачі і їх представник не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю. Надав суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що вимоги позивачів не підлягають задоволенню. Оскільки позивачам нотаріус не надав аргументовану відмову у видачі свідоцтва на спадщину, а тому у позивачів не має підстав для звернення до суду з відповідним позовом.

Представники 3-х осіб в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат» підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права власності на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вивчивши копію спадкової справи № 880/ 2008, встановлено, що Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, які бажали прийняти спадщину після смерті спадкодавця - матері ОСОБА_5, померлої 03.07.2008 року, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, своєчасно звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Заяви від ОСОБА_1І.( сина) і від ОСОБА_2І.(дочки) надійшли до нотаріуса 24 листопада 2008 року. Заява від ОСОБА_4І.( сина) надійшла до нотаріуса 20 січня 2009 року.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України та п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину має бути видано спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які подали заяву про прийняття спадщини, або постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї.

Спадкоємець ОСОБА_4 в шестимісячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_5 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, його заява про прийняття спадщини надійшла після спливу вказаного строку, тому нотаріус йому письмово направив відповідь від 21.01.2009 року з пропозицією звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Листом від 09.02.2016 року нотаріусом ОСОБА_6 було повторно повідомлено, що його заява оформлена невірно - справжність підпису на заяві не засвідчено нотаріально, тому йому пропоноване оформити заяву належним чином. або до нотаріальної контори особисто.

Судом враховується, що до теперішнього часу ОСОБА_4 до нотаріуса не звертався, до суду із позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не звертався.

У запереченні на позовні вимоги ОСОБА_4 вказує, що у позивачів є всі підставі для отримання свідоцтва на спадщину за законом у нотаріуса. Позивачами не отримана у нотаріуса письмова відмова про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для звернення до суду.

Але листом № 447/02-14 від 10.03.2016 року позивачам надана відповідь, згідно якої розяснено, що спадкоємцю ОСОБА_4 направлений лист щодо надання відомостей про факт звернення із зазначеного питання до суду ( вих..№ 18 від 21.01.2009 року), лист щодо надання відомостей про намір щодо одержання спадщини ( вих.. №27/02-14 від 11.01.2016 р.) та повідомлення щодо надання належним чином оформленої заяви із зазначеного питання ( ви. № 201/02-14 від 09.02.2016 р.), відповідь на які на цей час не одержано. В звязку з тим, що неможливо встановити розмір часток спадкоємців у спадщині, то видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може.

Суд вважає, що даний лист є відмовою нотаріуса позивачам у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 03.07.2008 року, тому що вона виклала мотиви відмови у вчиненні нотаріальних дій.

В своїх запереченнях відповідач вказує, що спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть зі згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, включені у коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

В матеріалах спадкової справи відсутні письмові заяви спадкоємців, які у встановленому законом порядку строки, прийняли спадщину ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2І.), та що вони згодні вважати ОСОБА_4 як таким, що прийняв спадщину.

В своїх запереченнях на даний позов, відповідач не вказує, що він звернувся, але має намір звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що 03.07.2008 року померла ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 04 липня 2008 року, актовий запис № 20.

При житті ОСОБА_5 була виділена у приватну власність на підставі рішення Новомосковської районної державної адміністрації від 02 грудня 2002 року за № 1178, земельна ділянка площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала.

Позивачі є спадкоємицями першої черги за законом.

На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її діти: син - ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2 і син ОСОБА_4

В установлений законом строк позивачі (ОСОБА_1 і ОСОБА_2І) звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_5, померлої 03.07.2008 року.

Відповідач ОСОБА_4 в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався і не бажає звертатися.

Позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 03.07.2008 року.

Але нотаріусом листом від 10.03.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова аргументована вищевказаними обставинами.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Визначення порядку власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд вважає, що саме такий випадок має місце, тому що є всі підстави вважати, що відповідач перешкоджає позивачам у визначенні права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. По даній справі минуло 7 років, але відповідач не визначився зі своїм правом звернення до суду за додатковим строком прийняття спадщини.

Тому, суд вважає, що слід визнати позивачів спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, померлої 03.07.2008 року, у рівних частках.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати на позивачами право власності на 1/2 частини за кожним земельної ділянки, площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 03 липня 2008 року.

Позивачами судовий збір сплачений в повному обсязі, згідно наданих суду квитанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, 3-і особи: Управління держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 03 липня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП №043619, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25608 від 16 січня 2003 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 03 липня 2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва