Справа №701/696/16-ц
Провадження №2-о/701/43/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Маньківка справу за заявою ОСОБА_3 представника заявника за довіреністю ОСОБА_4 до заінтересованої особи: Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 23.11.2005 року в селі Тимошівка Маньківського району Черкаської області померла мати заявника ОСОБА_5, яка за життя залишила заповіт, посвідчений 23.07.2001 року секретарем виконкому Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №70, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

ОСОБА_6 надала письмову заяву, згідно якої вона відмовилась від своєї частки у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь свого брата ОСОБА_3.

Довідка Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 21.06.2016 року № 792 підтверджує, що дійсно 23.11.2005 року в с. Тимошівка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_5, яка постійно проживала і була прописана в селі Тимошівка Маньківського району Черкаської області по вул. Шевченка, 49.

Також дана довідка підтверджує, що зі спадкодавцем постійно проживав її син ОСОБА_3, в спадковому будинку неповнолітні, в тому числі малолітні діти, не зареєстровані і не проживають.

Після смерті ОСОБА_5 її син, ОСОБА_3, прийняв спадщину шляхом користування спадковим майном предметами домашнього вжитку, використовує присадибну земельну ділянку та постійно проживає в будинку по вулиці Тараса Шевченка, 49 с. Тимошівка Маньківського району Черкаської області.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 2,86 га., розташована в адмінмежах Іваньківської сільської ради Маньківського району, належна покійній згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №030719 від 31.03.2004 року.

Заявник звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_5.

28.05.2016 року за № 1072/02-31 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, заявнику надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що згідно пункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів.

Оскільки ОСОБА_3 у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої 23 листопада 2005 року, як це вимагає стаття 1269 п.1 стаття 1270 п.1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини.

В даному випадку нотаріусом прийнято до уваги відмітка в паспорті заявника про реєстрацію місця проживання, згідно якої місце проживання заявника зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, згідно реєстрації в паспортному документі, то є зареєстроване місце проживання, а фактично заявник постійно проживав зі спадкодавцем ще з 2000 року в її будинку, проживав постійно разом з нею також і на час її смерті 23 листопада 2005 року, у зв'язку з чим заявник вимушений звертатись до суду з даною заяваю.

Заявник та представник заявника до суду не з'явилися, але в своїй заяві просили справу слухати в їх відсутності, заявлені вимоги підтримують.

Представник третьої особи: Іваньківської сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника слід задовольнити згідно ст. 256 ЦПК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 23.11.2005 року в селі Тимошівка Маньківського району Черкаської області померла мати заявника ОСОБА_5, про що 24.11.2005 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 61, свідоцтво про смерть серії І-СР № 024330 видане 24.11.2005 року Іваньківською сільською радою Маньківського району Черкаської області. За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений 23.07.2001 року секретарем виконкому Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №70. Даним заповітом ОСОБА_5 заповіла належну їй земельну частку (пай) ОСОБА_3 та ОСОБА_6. ОСОБА_6 надала письмову заяву, згідно якої вона відмовилась від своєї частки у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь свого брата ОСОБА_3. Справжність підпису на даній заяві засвідчено у встановленому нотаріальному порядку уповноваженою посадовою особою Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Довідка Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 21.06.2016 року № 792 підтверджує, що дійсно 23.11.2005 року в с. Тимошівка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_5, яка постійно проживала і була прописана в селі Тимошівка Маньківського району Черкаської області по вул. Шевченка, 49. Також дана довідка підтверджує, що зі спадкодавцем постійно проживав її син ОСОБА_3, в спадковому будинку неповнолітні, в тому числі малолітні діти, не зареєстровані і не проживають. Після смерті ОСОБА_5 її син, ОСОБА_3, прийняв спадщину шляхом користування спадковим майном предметами домашнього вжитку, використовує присадибну земельну ділянку та постійно проживає в будинку по вулиці Тараса Шевченка, 49 с. Тимошівка Маньківського району Черкаської області. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 2,86 га., розташована в адмінмежах Іваньківської сільської ради Маньківського району, належна покійній згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №030719 від 31.03.2004 року. Заявник звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_5. 28.05.2016 року за № 1072/02-31 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, заявнику надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Даною постановою заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті його матері ОСОБА_5. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що згідно пункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів. Оскільки ОСОБА_3 у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої 23 листопада 2005 року, як це вимагає ст. 1269 п.1, ст. 1270 п.1 ЦК України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини. В даному випадку нотаріусом прийнято до уваги відмітка в паспорті заявника про реєстрацію місця проживання, згідно якої місце проживання заявника зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно реєстрації в паспортному документі, то є зареєстроване місце проживання, а фактично заявник постійно проживав зі спадкодавцем ще з 2000 року в її будинку, проживав постійно разом з нею також і на час її смерті 23 листопада 2005 року. Спільне постійне проживання заявника разом із спадкодавцем підтверджується як довідкою Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 21.06.2016 року № 792, так і письмовими заявами жителів с. Тимошівка Маньківського району Черкаської області ОСОБА_8, ОСОБА_9, якими вони підтверджують, що заявник дійсно проживав постійно в селі Тимошівка Маньківського району Черкаської області з 2000-го року разом зі своєю матірю ОСОБА_5 у її будинку по вул. Леніна, 49 (назва вулиці перейменована у вул. ОСОБА_10 на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»)до її смерті 23 листопада 2005 року. Справжність підписів на заявах засвідчено в нотаріальному порядку уповноваженою посадовою особою Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Тобто, цим повністю підтверджується факт спільного постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Таким чином, виходячи з сукупності визначених законом умов, документальні дані в даному випадку свідчать лише про наявність зареєстрованого місця проживання заявника, однак ці дані не є підтвердженням фактичного постійного проживання відповідача із спадкодавцем в розумінні приписів ст. 1268 ЦК України. Разом з тим, для можливості оформлення прийняття спадщини необхідно в судовому порядку підтвердити факт постійного проживання з покійною, який є правовою підставою для оформлення спадщини у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, за якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, заявник є таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі своєю матірю спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.2Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Для можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку, в даному випадку заявнику необхідно надати нотаріусу рішення суду про встановлення юридичного факту. Відповідно до п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п.4.2 даного Порядку, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин та інших відносин. У звязку з тим, що заявнику потрібно оформити прийняття спадщини, необхідно документальне підтвердження рішенням суду того, що заявник постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спір про право в даному випадку відсутній, в іншому порядку встановити цей факт немає можливості.

Відповідно до статті 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ч.1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, тому вимоги заявника підлягають до задоволення в повному обсязі, як така, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 234, 256, 257 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, згідно якого визнати, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно постійно проживав на час відкриття спадщини з спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла 23.11.2005 року в селі Тимошівка Маньківського району Черкаської області, про що 24.11.2005 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 61, свідоцтво про смерть серії І-СР № 024330 видане 24.11.2005 року Іваньківською сільською радою Маньківського району Черкаської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СуддяОСОБА_1