Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/962/16-ц

13.12.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з ОСОБА_1, з участю позивача - ОСОБА_2, нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_4, начальника ДВПТІ по Воловецькому району ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, треті особи: ОСОБА_3 районний нотаріальний округ, ДВПТІ по Воловецькому району, про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 селищної ради, треті особи: ОСОБА_3 районний нотаріальний округ, ДВПТІ по Воловецькому району, про визнання права власності на житловий будинок №43 по вул. Шевченка в смт. Воловець, в порядку спадкування.

Свою заяву мотивував тим, що його батько ОСОБА_2 у 1971 року на виділеній земельній ділянці побудував житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами №41 (теперішній №43 ) по вул. Шевченка в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області. 1989 році батько позивача провів добудову до житлового будинку. 17.01.2016 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно заповіту складеного 03.12.2002 року та посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_2 все своє майно заповів позивачу ОСОБА_2 За життя спадкодавець ОСОБА_2 належним чином не оформив право власності на житловий будинок та не отримав належних правовстаноовлюючих документів, через цю обставину позивач не може оформити спадщину, тому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок №43 по вул. Шевченка в смт. Воловець Воловецького району.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради - ОСОБА_6 в суді позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечив.

Залучена до участі у справі ухвалою суду від 05.12.2016 року в якості співвідповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з?явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її часті, щодо задоволення позову не заперечує. В поданій заяві зазначила, що відмовляється від своєї обов?язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка ОСОБА_2

Треті особи нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_4 та начальник ДВПТІ по Воловецькому району ОСОБА_5 щодо задоволення позову не заперечили.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами №41 (теперішній №43 ) по вул. Шевченка в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області побудований батьком позивача ОСОБА_2, що стверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки (а.с.13), технічним паспортом на житловий будинок ( а.с. 7-10 ).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради №42 від 05.04.1989 року ОСОБА_2 надано дозвіл на добудову до будинку котельні та веранди.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №201653 від 18.01.2016 р. (а.с. 17) ОСОБА_2 помер 17.01.2016 року і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_2 03.12.2002 року склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, яким на випадок своєї смерті усе належне йому майно заповів своєму синові - ОСОБА_2 Даний заповіт не змінювався і не скасовувався.

Як видно із свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 02.11.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 отримав в порядку спадкування земельну ділянку площею 0,15 га., яка розташована по вулиці Шевченка, №43 в смт. Воловець Закарпатської області та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом.

У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов?язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок №43 по вул. Шевченка в смт. Воловець, зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок .

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права..

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок №43 та належні до нього господарські споруди, що розташований в смт. Воловець по вулиці Шевченка Воловецького району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.