Справа № 368/1240/16-ц
Провадження № 2/368/650/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"21" вересня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.09.2016 р. і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований 25.10.1997 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Київській області та був припинений 04.07.2000 року.

Від шлюбу вони мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з нею. На даний час ОСОБА_5 носить прізвище Радом, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серія І-ОК № 006738 від 07.05.2015 року виданим Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідач сплачував аліменти до повноліття дитини згідно постанови Кагарлицького районного суду Київської області № 2-246/01 від 04.04.2001 року.

З 01 вересня 2014 року дочка навчається на третьому курсі денної форми Економічного коледжу ДВНЗ «КНЕУ ім. Вадима Гетьмана», що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягай повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою (абз.4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначає суд у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 2 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, покладено на обох батьків до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови).

Матеріалами справи встановлено, що 25.10.1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом ДРАЦСу, який був припинено 04.07.2000 року.

Від сумісного шлюбу у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після розірвання шлюбу проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні.

07 травня 2015 року ОСОБА_4 зміни прізвище на Радом, що підтверджується копіє свідоцтва про зміну імені серії І ОК № 006738 від 07.05.2015 року.

Дочка сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається на третьому курсі Економічного коледжу ДВНЗ «КНЕУ ім. Вадима Гетьмана», строк закінчення навчання до 30 червня 2017 року.

У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 р.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

ОСОБА_3. є студентом денної форми навчання, що позбавляє її працевлаштуватися, тому суд вважає в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 200, 201 СК України на правовідносини про стягнення аліментів на повнолітню дочку не поширюється положення ч. 2 ст. 182 СК України про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд в іншій частині позивачу відмовляє.

В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволено чи відхиленої частини вимог.

Як розяснив, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 36 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову ( частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Отже, з урахуванням наведених норм закону з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 182, 184 СК України ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 15.09.2016 року на час навчання тобто, до 30.06.2017 року, але не більше до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь держави судовий збір на р/р 0324, МФО 821018, код 22030001, , банк ГУ ДКСУ у Київській області в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко