СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5231/16
19 грудня 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Ю.В.,
за участю секретаря - Севрюк К.А.,
представника позивача - Колючка О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурко Віктор Михайлович звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства банк «Контракт» суму заборгованості за договором №ЗП/С/265 від 04.03.2014 року про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановлення кредитного ліміту у розмір 1 499,07 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять гривень 07 копійок) та суму судових витрат.
Свої вимоги мотивує тим, що 04.03.2014 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір №ЗП/С/265 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановлення кредитного ліміту на підставі п.1.1 якого Банком Держателю відкритий рахунок НОМЕР_2 в гривні, емітована та надана Держателю платіжна картка типу MasterCard, а також здійснювалося обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт». Станом на 05 вересня 2016 року згідно Розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості за Договором № ЗП/С/265 від 04.03.2014 становить 1 499,07 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять гривень 07 копійок) гривні. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі, надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.68,69).
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Судом встановлено, що 04.03.2014 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір №ЗП/С/265 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки та встановлення кредитного ліміту на підставі п.1.1 якого Банком Держателю відкритий рахунок НОМЕР_2 в гривні, емітована та надана Держателю платіжна картка типу MasterCard, а також здійснювалося обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт».
07.03.2014 Відповідач особисто отримала банківську платіжну картку, що підтверджується особистою розпискою Відповідача в Заяві-анкеті про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач Станом на 05 вересня 2016 року згідно розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості за Договором № ЗП/С/265 від 04.03.2014 року становить 1 499,07 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять гривень 07 копійок) гривні, з яких:
-999,86 гривень заборгованості за простроченим кредитом;
-290,71 гривень заборгованості за простроченими процентами;
-8,40 гривень інфляційних нарахувань на суму прострочених процентів та на суму простроченого кредиту;
-184,49 гривень пені за простроченим кредитом та простроченим процентами;
-15,61 гривень суми 3% річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів.
Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору.
Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяви що було проігноровано відповідачем.
Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.
Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором.
Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики.
За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 1378 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 629, 1049,1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 04.10.2011 року Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства банк «Контракт» (код ЄРДПОУ 19361746) заборгованість по договору від 04.03.2016 року в розмірі 1 499,07 гривні, з яких:
-999,86 гривень заборгованості за простроченим кредитом;
-290,71 гривень заборгованості за простроченими процентами;
-8,40 гривень інфляційних нарахувань на суму прострочених процентів та на суму простроченого кредиту;
-184,49 гривень пені за простроченим кредитом та простроченим процентами;
-15,61 гривень суми 3% річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 04.10.2011 року Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства банк «Контракт» (код ЄРДПОУ 19361746) заборгованість по договору від 04.03.2016 року в розмірі 1378, 00 гривень.
На це заочне рішення відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана заява до Святошинського районного суду м. Києва про перегляд цього заочного рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Войтенко