Провадження №2/521/4478/16
07 вересня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целух А.П.,
при секретарі Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Свої вимоги позивач обґрунтовують тим, що 26.04.1996р. на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» було укладено Договір №Н/96-0459 купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка має загальну площу 30.7 кв.м., житлову площу 17,2 кв.м.Право власності було зареєстроване в КП «БТІ» ОМР 06.05.1996р. за реєстровим №149 стор. 92 кн. 168 пр.У договорі вказано, що він не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню, тому у подальшому до нотаріуса сторони угоди не звертались. До підписання договору ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 обговорену заздалегідь суму грошей , в рахунок вартості придбаного житла. ОСОБА_2 передала йому житло, ключі від квартири, виконавши, таким чином, умови договору.ОСОБА_3. був батьком позивача., ІНФОРМАЦІЯ_1. він помер , після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Позивач, як син спадкодавця, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Позивачем прийнято спадщину батька, оскільки протягом 6-місячного строку від дня смерті батька подав до Сьомої одеської держнотконтори заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом, Постановою від 14.04.2016р., позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріусом. Тепер посвідчити нотаріально цей договір не має можливості, оскільки ОСОБА_3 помер. Оскільки позивач не має можливості прийняти спадщину, у зв'язку з чим він вимушений звернутися з наступним позовом до суду.
Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 07.09.2016 року, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 26.04.1996р. на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» було укладено Договір №Н/96-0459 купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка має загальну площу 30.7 кв.м., житлову площу 17,2 кв.м.
Право власності було зареєстроване в КП «БТІ» ОМР 06.05.1996р. за реєстровим №149 стор. 92 кн. 168 пр.
При укладанні даного договору між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди по всім важливим пунктам договору купівлі-продажу квартири.
Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН.
Після продажу квартири ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 всі правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, фактично передав ОСОБА_3 квартиру у власність.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 12.10.1968 року Ілічівським р/б РАГСу м. Одеси, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний запис за №2026. В графі «Батьки» записано: батько: ОСОБА_3, мати: ОСОБА_4
Як вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис № 9434.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому квартиру. Позивач як спадкоємці першої черги за законом в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контри з заявами про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив позивача, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/96-0459, зареєстрований Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» 26.04.1996р. підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.
Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.
Разом з тим, ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, яка була чинна станом на 06.12.1995 року, тобто на дату укладення договору, передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відносини з Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» в частині порушення порядку реєстрації вказаного Договору у відповідності п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України являються довготривалими і підлягають розгляду у судовому порядку.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, виконання договору відбулося.
Відповідно до вимог статі 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.
При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.
Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.
Керуючись ст.ст. 16, 220, 334, 1216, 1217, 1218, 1223 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним задовольнити.
Визнати договір №Н/96-0459 купівлі-продажу нерухомого майна, укладенні 26.04.1996р. на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр», за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 -дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Головуючий: А.П.Целух