Справа № 640/4212/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні клопотання

"22" вересня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2016 року КП «Харківводоканал» звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з центрального водопостачання та водовідведення в сумі 6829 грн. 11 коп.

Через канцелярію суду 21.09.2016 року надійшло клопотання ОСОБА_1, у якому просив зупинити провадження у справі до часу постановлення рішення Конституційним судом України за конституційним поданням Верховного Суду України від 02.06.2016 року №201-2208/0/8-16. Посилається на те, що результати розгляду КСУ вказаного конституційного подання має суттєве значення для розгляду цієї справи, оскільки впливає на правомірність і обґрунтованість розрахунку суми боргу.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив у задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовити.

Відповідачі не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином. При цьому ОСОБА_1 за день до проведення судового засідання прибув до приміщення суду, та здав вказане клопотання, однак в судове засідання 22.09.2016 року не зявився, вказане також свідчить про його обізнаність про час проведення судового розгляду справи.

Суд, вивчивши клопотання, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Предметом позовних вимог у цьому провадженні є стягнення з відповідачів заборгованість за надані послуги з центрального водопостачання та водовідведення в сумі 6829 грн. 11 коп.

Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2016 № 10 ВСУ звернувся до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності), зокрема, абзацу восьмого частини першої статті 13 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (в частині повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), положенням частини першої статті 8, частини другої статті 19, частини першої статті 106 та пунктів 3, 9, 9-1, 9-2 частини першої статті 116 Конституції України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

В клопотанні відповідачем лише вказано, що рішення КСУ може вплинути на розрахунки суми боргу. Однак, відповідачем не вказано у чому саме полягає взаємозв'язок предметів розгляду справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи.

Крім того, позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.12.1999 року до 29.02.2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 73 ЗУ «Про Конституційний Суд України» у разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, у разі визнання за зверненням ВСУ від 30.05.2016 до Конституційного Суду України неконституційними вказаних положень законів, то позовні вимоги за період з 01.12.1999 року до 29.02.2016 року не будуть поширюються на період відносин, які виникнуть після втрати чинності спірних законів.

У звязку з цим, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 201 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -