Справа №575/350/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Семенова О. С.
Номер провадження 22-ц/788/1246/16 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Гагіна М. В. , Лузан Л. В.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, Приватного сільськогосподарського підприємства « Дружба », треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Великописарівського районного суду Сумської області з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 1986 року проживає та зареєстрований в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 ( нинішня назва - АДРЕСА_1 Вказане житло отримав на підставі рішення правління колгоспу «Дружба», тимчасово, отримання постійного власного житла. Колгосп був власником квартири, позивач з сім'єю був прописаний у жилому приміщенні. В подальшому, після реформування колгоспу «Дружба» в КСП та ПСП позивач неодноразово звертався до керівництва цих підприємств та отримував довідки для реєстрації тощо. Квартира є однокімнатною, житловою площею 16,8 кв.м., де він проживав з сім'єю з чотирьох чоловік. Як зазначає позивач, він особисто утримував житло, сплачував витрати за користування електроенергією, будинок не газифікований. Спочатку колгосп виставляв рахунки за користування житлом, який він сплачував, але у 1988 році дружина пішла працювати педагогом і мала пільги на оплату комунальних послуг, тому послуги оплачувалися за рахунок держави. В 90-х роках він звертався до керівництва колгоспу, щоб отримати квартиру у власність, але йому пояснили, що на неї відсутні реєстраційні документи.

Крім позивача у вказаній квартирі зареєстровані члени його родини : треті особи по справі, дружина ОСОБА_4 (з 24.09.1986 р.), син ОСОБА_5 (з 04.06.2010 р. ), невістка ОСОБА_6 та малолітня онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент пред'явлення позову строк фактичного безперервного відкритого володіння спірною квартирою позивачем складає 29 років 8 місяців, із вказаного строку володіння зарахуванню в контексті можливості набуття права власності за набувальною давністю підлягає строк давнісного володіння, починаючи з 01.01.2001 р., який, відповідно, становить 15 років 4 місяці. Вважає, що має право на визнання за ним права власності на квартиру в порядку набувальної давності, так як з 1986 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується житлом, утримує його, підтримує в належному стані, проживає .

Власник майна не відомий, воно набуло статусу безхазяйної речі, так як відповідно до заяви Великописарівської селищної ради реєстраційною службою Великописарівського РУЮ 22.12.2015 р. взяте на облік як безхазяйне нерухоме майно (одноповерховий будинок) АДРЕСА_2 у 2015 році звернулося до Великописарівської селищної ради про взяття будинку на облік селищної ради, після чого він би мав право приватизувати квартиру, однак селищна рада відмовила його сину у приватизації. Тому він звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено за необгрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове про задоволення позову. Зазначає, що суд не врахував наявні у справі докази щодо безхазяйності спірного майна, а також добросовісного, відкритого та безперервного володіння ним з боку позивача. Суд невірно застосував положення ст. 344 ЦК України та ст. 53 ЖК України, безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення третьої особи ОСОБА_5, який зі скаргою погодився, заперечення представника селищної ради проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів передбачених ст. 344 ЦК України обставин. Зокрема, для визнання права власності на майно в порядку набувальної давності можливе лише за умов добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, а також безтитульності володіння.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 1 та 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, зі змісту вказаної норми ЦК України, а також роз'яснень, які містяться у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 07.02.2014 року №5 «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке :

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчать про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.

Як вбачається із матеріалів справи та як встановлено судом, що згідно з рішенням правління колгоспу пр. №7 від 05.08.1986 р., позивачу була надана квартира по АДРЕСА_2 для проживання тимчасово, до 01.01.1989 р., як секретарю Великописарівського районного комітету комсомолу. В подальшому, в протоколах засідань правління та загальних зборів колгоспу «Дружба» впродовж до 1993 року (включно) питання про продовження чи скасування житла наданого ОСОБА_3 не значиться ( т. 1, а.с. 12, 14 ).

Із будинкової книги та довідки селищної ради вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_3 з 24.09.1986 ( т. 1, а. с. 4-7, 16 ).

Отже, позивач вселився до спірного жилого приміщення на підставі рішення правління колгоспу «Дружба» від 05.08.1986 р. тимчасово, строком до 01.01.1989 р.

Жилі будинки та житлові приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам, належать до громадського житлового фонду ( ст.ст. 4 та 53 ЖК України ).

За змістом ст. 53 ЖК України, жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з частинами 1-2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією /а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і тій частині, що саме по собі рішення правління колгоспу про надання позивачу жилого приміщення не є підставою для законного вселення в нього. Позивач отримав в користування квартиру тимчасово без відповідних правових підстав (ордеру), що виключає добросовісне володіння ним спірною квартирою.

Великописарівська селищна рада дізналася про існування цього житла у 2015 році після звернення до неї голови ПСП «Дружба» з проханням взяти будинок на баланс селищної ради.

Позивач, після сплину терміну, на який йому було надано житло ( 01.01.1989 р. ) житло не звільнив, а також не надав доказів звернення до керівництва колгоспу та до селищної ради з приводу подальшого проживання, це питання не вирішувалося компетентними органами, що не може свідчити про його відкрите володіння житлом.

Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 05.05.2015 р. КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» на квартиру АДРЕСА_2, її загальна площа складає 40, 9 кв.м, жила - 16,8 кв.м, підсобна - 14,4 кв.м., корисна площа - 31,2 кв.м, крім того не включена у корисну веранда, кладова. На генеральному плані позначені житловий будинок - А-Іж, а-прибудова, а-І - прибудова, пг- погріб, Б-сарай, № 1-3 - огорожа, ринкова вартість квартири становить 80 900 грн. ( т. 1, а.с. 8-11, 15 ).

15.07.2015 р. приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба» звернулося до Великописарівської селищної ради з письмовим проханням про взяття на баланс селищної ради спірного приміщення, вказана заява була розглянута на засіданні 54 сесії 6 скликання Великописарівської селищної ради 17.09.2015 р. і прийняте рішення про взяття на баланс селищної ради квартири, яке було скасоване 20.01.2016 р. на засіданні 4 сесії 7 скликання Великописарівської селищної ради в зв'язку з відсутністю на квартиру правоустановчих документів, державної реєстрації, а також належності земельної ділянки за вказаною адресою у приватній власності іншої фізичної особи ( т. 1, а.с.105 ).

З листа КП «Охтирського міського бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2015 р. слідує, що інвентарні справи на квартири АДРЕСА_4

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданим ОСОБА_8, на підставі рішення виконкому Великописарівської селищної Ради народних депутатів від 16.09.1993 р. №92, рішення Великописарівської селищної ради 35 сесія 5 скликання від 30.12.2009 р., він є власником земельної ділянки площею 0,1233 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( т. 1, а.с. 65 ). На даний час Державний акт є чинним.

22.12.2015 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно за зверненням Великописарівської селищної ради було прийнято рішення №27374200 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та відкрита облікова справа на об'єкт нерухомого майна ( т. 1, а.с.101 ).

30.12.2015 р. в газеті «Урядовий кур'єр» Великописарівською селищною радою розміщене оголошення про взяття реєстраційною службою Великописарівського РУЮ 22.12.2015 на облік вказаного безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до відомостей Великописарівської селищної ради, позивач на обліку на отримання житла та поліпшення житлових умов не перебував та станом на 06.05.2016 р. не перебуває ( т. 1, а.с. 60-61 ), ордер на житлове приміщення на домогосподарство АДРЕСА_1 селищною радою ОСОБА_3 не видавався, договір найму житлового приміщення з ним не укладався, в селищній раді відсутня інформація про видачу свідоцтва про право власності ОСОБА_3 та ПСП «Дружба» на домоволодіння АДРЕСА_1 ( т. 1, а.с. 63-64 ), станом на 01.01.2016 р. за ОСОБА_3 обліковується земельна ділянка загальною площею 0,57 га за адресою АДРЕСА_5

Судом встановлено, що позивач має у приватній власності двоповерховий житловий будинок АДРЕСА_6 загальною площею 86,2 кв.м, жилою площею 26,8 кв.м., державна реєстрація права власності відбулася 13.08.2010 р. ( т. 1, а.с. 50-51 ).

Представником Великописарівської селищної ради суду наданий технічний паспорт, виготовлений станом на 06.04.2016 р. ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз», на спірну квартиру з відміткою про те, що самочинно збудовано: приміщення - І, приміщення - ІІ, приміщення - 1, приміщення - 2; на генеральному плані /схемі/ земельної ділянки АДРЕСА_7 є відмітка самочинно збудовано : житловий будинок «А-1ж», прибудова «а», погріб «пг», сарай «Б» ( т. 1, а.с. 223-225, 232 ).

Відповідно до довідки приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» від 16.05.2016 р. за №103, житловий будинок АДРЕСА_8 на балансі підприємства не знаходиться ( т. 1, а.с. 111 ).

Зі змісту роз'яснень, які містяться у п. 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 07.02.2014 року №5 «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», слідує, що з огляду на положення ст. 376 ЦК України право власності за набувальною давністю на об'єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 30.03.2012 р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» в пункті 4 дав визначення самочинного будівництва - це будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що будь-яка технічна документація та правоустановчі документи на спірне приміщення відсутні, до того ж, як вбачається із пояснень представника приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» приміщення цього будинку будувалося та використовувалося як дитячий садок.

Не зважаючи на факт реєстрації ( прописки ) позивача з 1986 року, доказів того, що спірне приміщення було введено в експлуатацію саме як житлове (квартира) по справі не зібрано. З комунальних зручностей приміщення має лише електропостачання.

Відсутні будь-які відомості щодо вказаного будинку і в органах БТІ.

Великописарівська селищна рада не виділяла земельну ділянку під забудову ані колгоспу «Дружба», ані позивачу по справі. Земельна ділянка за вказаною адресою має іншого власника - ОСОБА_8

Отже, спірне приміщення є самочинно збудованим та безхазяйним.

Суд прийшов до вірного висновку про те, що виключається можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 344 ЦК України та відсутні підстави для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на спірне приміщення.

Той факт, що з 13.08.2010 року позивач став власником житлового будинку АДРЕСА_9 істотно не впливає на остаточний висновок суду про необґрунтованість заявлених вимог.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -