Провадження № 2/643/1371/16
06.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Московський районний відділ в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком № 16 по пров. Конюшеному в м. Харкові; усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком № 16 по пров. Конюшеному в м. Харкові, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
В обґрунтування позову зазначила, що є власником будинку № 16 по пров. Конюшеному в м. Харкові (далі, - Будинок). Позивач має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мав певні відносини з відповідачем та без відома позивача, 11.04.2001 року прописав відповідача за адресою Будинку. До дня прописки та з 2001 року по теперішній час відповідач жодного разу не зявлялась у Будинку, місце її фактичного провадження позивачу не відоме. Особистих речей відповідача у Будинку немає, оплату комунальних платежів та поточний ремонт Будинку відповідач ніколи не проводила. Позивач самостійно сплачує рахунки за комунальні послуги та вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, оскільки не має лічильників, а нарахування здійснюються за кількістю зареєстрованих осіб.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Пояснила, що відповідач не є та ніколи не була членом її сім'ї.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у її відсутність, суду не надала.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є дочкою позивача та проживає разом з нею у Будинку з 2005 року. Відповідача не знає та ніколи не бачила, перешкод у користуванні житлом не було. Знає, що її брат ОСОБА_4, який зараз проживає в Росії, давно прописав відповідача за адресою Будинку, без згоди матері.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою покійного чоловіка позивача, та проживає з 1971 року у будинку № 21 по пров. Конюшеному в м. Харкові, який знаходиться поряд з будинком позивача. Відповідача свідок не знає. З позивачем бачаться кожний день, ходять в гості один до одного, зустрічаються на вулиці. Разом з позивачем проживає її дочка ОСОБА_3 Позивач з дочкою проживають у Будинку з 1990 року. Крім того, зазначила, що у позивача є син ОСОБА_4, який на даний час проживає в Росії. Відповідача ніколи не бачила.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що є сусідом позивача, та проживає з 1980 року у будинку № 14 по пров. Конюшеному в м. Харкові. Пояснив, що позивач проживає у Будинку разом зі своєю дочкою. Відповідача не знає та ніколи не бачив, знає ситуацію про її реєстрації у Будинку тільки зі слів позивача. В гостях у позивача буває часто, особистих речей відповідача не бачив.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 10.11.1979 року уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 207982, актовий запис № 502.
Згідно Договору купівлі продажу від 30.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за № 1911, ОСОБА_13 (продавець) передала, а ОСОБА_3 прийняла 59/100 частину Будинку і надвірних будівель.
Згідно даних, отриманих з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС в Харківській області, а також Будинкової книги, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою Будинку з 11.04.2001 року.
Згідно актів від 05.11.2015 року та 19.11.2015 року, складених ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою Будинку 11.04.2001 року зареєстрована відповідач, без згоди позивача, яка ніколи не проживала за адресою Будинку.
Як вбачається з відповіді Московського ВП ГУ НП в Харківській області № 4235/119-67/05 від 08.02.2016 року, заяв та звернень від ОСОБА_2 за фактом перешкоджання останній у користуванні житлом за адресою: м. Харків, пров. Конюшений, буд. 16 за період з 01.01.2014 року по 06.11.2015 року до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, не надходило. За період з 07.11.2015 року по теперішній час та звернень від ОСОБА_2 за фактом перешкоджання останній у користуванні житлом за адресою: м. Харків, пров. Конюшений, буд. 16 до Московського ВП ГУНП в Харківській області, не надходило.
Згідно довідки № 301 від 11.02.2016 року, наданої Департаментом охорони здоровя ХМР КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 20», ОСОБА_2, згідно карток попереднього запису на прийом до лікарів поліклініки, журналу реєстрації викликів дільничного лікаря терапевта додому, журналів реєстрації листків тимчасової непрацездатності, за період з 2014 року по теперішній час до КЗОЗ «ХПМ № 20» за медичною допомогою не зверталась. Медична карта амбулаторного хворого за ф. № 025/о на ОСОБА_2 у карто сховищі поліклініки відсутня.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. .
Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Таким чином, право власника на користування належним йому житлом є похідним від його права власності на відповідне житло. Отже, припинення права власності на житло припиняє право колишнього власника на користування цим житлом.
Крім того, згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З досліджених судом доказів встановлено, що позивач є власником 41/100 частини Будинку. Відповідач зареєстрований за місцем проживання у Будинку, не проживає в ній більше року та не є членом сім'ї власника вказаного житла.
За таких обставин, вирішуючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, пров. Конюшений, буд. 16, та зняти її з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.