АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4198/16 Головуючий 1 інст. Сєлютіна Н.М.
Справа № 628/5701/15-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із вищевказаним позовом. Позивач просив стягнути iз ОСОБА_3 кредитну заборгованість, яка станом на 15 січня 2015 року становила 25 383 грн 77 коп., посилаючись на те, що 19 жовтня 2007 року між сторонами було укладено договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в poзмipi 3000 грн. зi сплатою процентів за користування кредитом у poзмipi 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач умов кредитного договору не виконує.

Заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України враховує висновки і мотиви, з яких скасовано рішення суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на невідповідність

висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав

встановленими, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та

неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати заочне рішення

Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року та

ухвалити нове рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк», покласти судові

витрати на відповідача.

Перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи

апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення

суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вci вимоги цивільного процесуального законодавства i всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини i правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності i підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2007 року згідно договору без номеру (б/н) ОСОБА_3 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку iз сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 24 проценти річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку iз порушенням умов зобов'язання за кредитним договором станом на 15 січня 2015 року утворилася заборгованість за договором у розмірі 29 395 грн 91 коп., а саме: тіло кредиту - 3000 грн, заборгованість за процентами в poзмipi 15 186 грн. 47 коп., 9 524 грн 50 коп.- заборгованість по комicii, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 184 грн. 94 коп. - штраф ( процентна складова).

Разом з цим, судовим наказом Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2008 року iз ОСОБА_3 стягнуто 4 012 грн 14 коп.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення заявлених ПАТ КБ «Приватбанк» позовних вимог, суд першої інстанції виходив iз відсутності правових підстав для їx задоволення, оскільки звернувшись iз заявою про видачу судового наказу, ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з боржника достроково повну суму кредиту за порушення зобов'язань i фактично поставив питання про припинення зобов'язання, а тому, задовольняючи заяву i стягуючи зазначену суму, суд фактично припинив зобов'язання сторін за кредитним договором. У зв'язку з чим, звернувшись iз зазначеним позовом до суду, банк фактично повторно просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за тілом кредиту, а також заборгованість за процентами вираховуючи їх на вже фактично стягнуту суму.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості в poзмipi 4012 грн. 14 коп., який набрав чинності 22 вересня 2008 року i не скасований у судовому порядку. При цьому кредитний договір розірваний не був i продовжував діяти.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що заборгованість в poзмipi 4012 грн. 14 коп., що була стягнута за судовим наказом, погашена ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу є підставою для припинення грошового зобов'язання, а боржник несе обов'язок відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу.

Виходячи iз системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за

невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1206 цс 15 від 23 вересня 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Вищенаведене свідчить про те, що нарахування процентів в сумі 14174,33 грн. за користування кредитом, заборгованості по комісії в сумі 9524,50 грн. та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1 184 грн. 94 коп. ( процентна складова), а всього 25383,77 грн. після видання 03 вересня 2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості в poзмipi 4012 грн. 14 коп. до фактичного виконання цього судового наказу, є правомірним.

Звернення ПАТ КБ «Приватбанк» з цим позовом до суду 20.02.2015 року після набрання законної сили вищевказаного судового наказу не є підставою для відмови позивачу в задоволенні його вимог, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заяв про застосування до виниклих правовідносин строків позовної давності до суду першої інстанції не надходило.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір, сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» за подання позовної заяви в сумі 253,84 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 127,00 грн. відповідно до платіжних доручень (а.с. 1, 53), а всього - в сумі 380,84 грн.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» р/р № 3111 ( для погашення заборгованості) МФО № 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 19 жовтня 2007 року в сумі 25383 (двадцять пять тисяч триста вісімдесят три) гривні 77 копійок та судовий збір в сумі 380 (триста вісімдесят) гривень 84 копійки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: