Справа № 190/1337/16-ц
Провадження №2/190/479/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 липня 2016 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 вказуючи, що 01 червня 1991 року у «Дворце торжественных событий» м. Миколаїва зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними не склалося, причиною розпаду сімї стало відсутність порозуміння. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сімї вважає неможливим.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Причину неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

01 червня 1991 року у «Дворце торжественных событий» м. Миколаїва позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 567, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.4/.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.5/

Подружнє життя між сторонам не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України).

Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 209, 212-215, 224-224 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 01 червня 1991 року у «Дворце торжественных событий» м. Миколаїва між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 після розірвання шлюбу залишити прізвіще ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто П"ятихатським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Позивачем на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст