Справа № 461/7977/15 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/4187/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої Тропак О.В.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5»» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

16 липня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 5а, яка знаходиться за адресою м. Львів вул. Тарнавського, 22 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 74 -141707 від 14.11.2007 року, шляхом набуття Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» предмету іпотеки у власність та про припинення права власності ОСОБА_4, ОСОБА_6 на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки № 103-141008/1, предметом якого була вищезазначена квартира. 17.11.2014 року постановою Правління Національного банку України № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку, 18.12.2014 року призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Станом на 16.06.2015 року відповідач ОСОБА_4А має непогашену заборгованість за вищезазначеним кредитним договором в загальному розмірі 130539,23 грн, що складається з: суми кредиту- 125740,57 грн, суми неустойки- 126,69 грн, суми несплачених відстоків за користування кредитом 4870,33 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року позов задоволено. Вирішено:

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» (04073, м. Київ, пр. Московський, 16, код ЄДР 34693790) за Кредитним договором № 74-141107 від 14.11.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: квартира № 5а, загальною площею 39,5 кв. м, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Тарнавського, буд. 22, що належить Іпотекодавцям в рівних частинах на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 1998 року, посвідченого ОСОБА_8 приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №2055, та зареєстрованого в Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 06 жовтня 1998 року, записаний у реєстрову книгу № 10 за реєстровим № 9952;

За рахунок предмета іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» (04073, м. Київ, пр. Московський, 16, код ЄДР 34693790) по стягненню заборгованості за Кредитним договором № 74-141107 від 14.11.2007 року в розмірі 130 539,23 грн.

Встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» (04073, м. Київ, пр. Московський, 16, код ЄДР 34693790) Предмету іпотеки у власність за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, яка складає 736 360,00 гривень;

Припинити право власності ОСОБА_4 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1), ОСОБА_6 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_2) на предмет іпотеки: квартира №5а, загальною площею 39,5 кв. м, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Тарнавського, буд. 22, що належить Іпотекодавцям в рівних частинах на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 1998 року, посвідченого ОСОБА_8 приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу за реєстровим №2055, та зареєстрованого в Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 06 жовтня 1998 року, записаний у реєстрову книгу № 10 за реєстровим №9952.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь держави судовий збір по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» витрати за оплату послуг оголошення в пресі в сумі 420,00 грн.

У апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції відповідач ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги наводить доводи про те, що квартира, яка є предметом іпотеки, загальною площею 39,5 кв. м., є його єдиним житлом, і оскільки, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який набрав чинності 07 червня 2014 року, протягом дії цього Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, предмет іпотеки тимчасово не може бути примусово відчужений без його згоди. Крім цього, позивачем на порушення положень ч. 1 ст. 35 Закону України № 898-ІУ від 05.06.2003 року «Про іпотеку» та умов п. 5.1 договору іпотеки не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження направлення позивачем та отримання відповідачем письмових вимог про усунення порушень з виплати кредиту, тому вважає, що пред»явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним і у задоволенні позову необхідно було відмовити. Покликається також на те, що судом не було враховано положень , викладених в п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» і не надано оціники співмірності суми заборгованості за кредитом , яка складає 130539,23 грн та вартості іпотечного майна, яка , відповідно до звіту про оцінку становить 736360 грн.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що:

починаючи з 27.06.2012 року заборгованість по кредиту було переоформлено з доларів США в національну валюту та всі операції по кредиту, починаючи 27.06.2012 року проводились виключно в національній валюті , у зв»язку з чим положення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не розповсюджується на дані правовідносини, відповідачем не надано жодних належних доказів, які б підтверджували, що в його власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та - те, що предмет іпотеки використовується як місце його постійного проживання, оскільки, починаючи з червня 2007 року та станом на 29 квітня 2015 року відповідач постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується його особистою заявою на прийом на роботу до ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5»;

доказом не проживання відповідачів за місцем знаходження предмета іпотеки підтверджується неотриманням ними вимоги банку від 19.06.2015 року про повернення коштів;

у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов»язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, тобто іпотекодавець не позбавлений права звернутись до банку з вимогою про відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки , або ж звернутись з цією вимогою до суду.

У зв»язку з поданням представником відповідача ОСОБА_4 документів, згідно яких:

відповідач ОСОБА_6, яка була іпотекодавцем 1/2 частки квартири № 5а, в буд. 22 по вул. Тарнавського у м. Львові (предмета іпотеки) , померла 15 січня 2012 року (повторне свідоцтво про смерть серії І-СГ № 399799, видане міським відділом РАЦС Львівського МУЮ 15.06.2015 року) ;

вищезазначене нерухоме майно, яке було предметом іпотеки успадковано відповідачем ОСОБА_4, якому 05.06.2014 року за реєстраційним № 1396 Виниківською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину (витяг № 44462412 від 14.07.2016 року про реєстрацію у спадковому реєстрі), -

ухвалою апеляційного суду від 21 липня 2016 року , у відповідності до положень ст..37 ЦПК України відповідача ОСОБА_9 було залучено до участі у справі як правонаступника ОСОБА_6.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних мотивів.

Колегія суддів не вбачає підстав для врахування доводів апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції положень ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-УІІ , зважаючи на те, що відповідачем не було надано будь-яких доказів, якими б доводилося, що:

у його власності немає іншого (крім предмета іпотеки) нерухомого майна;

що житлове приміщення, яке є предметом іпотеки використовується відповідачем як місце його постійного проживання.

Водночас, колегія суддів вважає, що у справі є підстави для врахування доводів апеляційної скарги в частині неспівмірності суми простроченої заборгованості (4870,33 грн ) вартості предмета іпотеки (736360 грн).

У відповідності до роз»яснень, наведених у пункті 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» , при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Колегія суддів враховує, що згідно договору від 14 листопада 2013 року про реструктуризацію кредитного договору № 74-141707 від 14.11.2007 року борг в розмірі 482372,88 грн, та проценти за цей період в загальному розмірі 201792,20 грн повинні були бути погашені до 13 листопада 2015 року (а.с. 31), а згідно додатку № 1 до договору про реструктуризацію заборгованості по тілу кредиту заборгованість повинна була погашатися щомісячно по 2000 грн, в тому числі за період з 14.11.2013 року по 16.06.2015 року в загальному розмірі 380000 грн (2000 грн * 19 місяців= 38000), а решта заборгованості по тілу кредиту в розмірі 436372,88 грн повинна була бути погашеною одноразово 13.11.2015 року, та за період з 14.11.2013року по 13.11.2015 року відповідач ОСОБА_4 повинен був щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом загальний розмір яких складав 201792 грн (а.с. 32).

Водночас, згідно розрахунку заборгованості станом на 16.06.2015 року (а.с. 42 на п»яти аркушах) за період з 14.11.2013 року по 16.06.2015 року відповідачем було сплачено тіло кредиту в загальному розмірі 356632,31 грн та проценти за користування кредитом в загальному розмірі 242230,76 грн. Відтак, станом на 16.06.2015 року (дата складення розрахунку заборгованості) та станом на 16.07.2015 року (дата звернення з позовом) відповідачем не було допущено порушення строків погашення заборгованості по тілу кредиту, а навпаки мало місце погашення заборгованості по тілу кредиту завчасно.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що наявністю заборгованості в загальному розмірі 130539,23 грн, станом на 16.07.2015 року позивачеві не було завдано збитків і не змінено обсягу його прав, оскільки станом на дату звернення з позовом, позивач отримав погашення тіла кредиту в загальній сумі 356632,31 грн, та процентів за користування кредитом в загальному розмірі 242230,76 грн в той час як згідно графіку погашення кредиту до договору про реструктуризацію, станом на 16.07.2015 року повинен був отримати погашення тіла кредиту в загальному розмірі 40000 грн та погашення процентів в загальному розмірі 169217,81 (201792,20 8265,71 - 8228,34 7926,74 -8153,60 = 169217,81).

Відтак, станом на 16.07.2015 року:

відповідачем ОСОБА_4 було достроково сплачено заборгованість (строк оплати якої не наступив) по тілу кредиту на загальну суму 316632,31 (356632,31 40000 = 316632,3) та водночас допущено прострочення сплати відсотків за користування кредитом в загальному розмірі 4788,33 грн.

Так , як за твердженнями позивача вартість предмету іпотеки, яка визначена суб»єктом оціночної діяльності станом на 06.03.2015 р (хоча із документів поданих позивачем не вбачається , що оцінка предмету іпотеки проводилася саме станом на 02.03.2015 року, а не на іншу дату) становила з урахуванням ПДВ 736360 грн, що більше ніж у п»ять з половиною разів перевищує розмір заборгованості (736360 : 125740,57 = 5,86) , яка згідно з графіком погашення заборгованості - додатком до договору про реструктуризацію від 14 листопада 2013 року (а.с. 32) повинна бути сплаченою 13.11.2015 року, та враховуючи те, що при існуванні переплати по тілу кредиту станом на 16.07.2015 року в розмірі 314632,31 (316632,31 мінус 2000 грн, які повинні бути сплачені до 13.07.2015 року = 314632,31), та існуванні простроченої заборгованості станом на 16.07.2015 року в розмірі 4870,33 грн (прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом), що більше ніж у 151 раз (736360 : 4870,33 = 151,19) первищує вартсіть предмета іпотеки, колегія суддів дійшла висновку про очевидну неспівмірність суми заборгованості за кредитом вартості іпотечного майна.

З огляду на вищенаведене немає підстав вважати, що позивачу були спричинені збитки та змінений (в сторону зменшення) обсяг його прав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за обставин наявності перевищення у 5 з половиною разів вартості предмета іпотеки (736360 грн) над розміром заборгованості за кредитом (125740,57 грн), яка згідно договору про реструктуризацію від 14.11.2013 року та графіку погашення кредиту повинна бути сплаченою лише 13.11.2015, та за наявності перевищення у 151 раз вартості предмета іпотеки на розміром простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом (4870,33 грн) , з врахуванням таких засад цивільного законодавства, як: справедливість, добросовісність та розумність, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відмова у задоволенні позовних вимог у вищезазначений спосіб, не позбавляє позивача можливості захистити свої права у разі порушення відповідачем ОСОБА_4 умов договору від 14 листопада 2013 року про реструктуризацію кредитного договору № 74-141707 від 14.11.2007 року, у інший спосіб.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 (правонаступником якої є ОСОБА_4) про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 5а, яка знаходиться за адресою м. Львів вул. Тарнавського, буд. 22 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» за кредитним договором № 74-141107 від 14 листопада 2007 року, шляхом набуття Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_5» предмету іпотеки у власність та про припинення права власності ОСОБА_4, ОСОБА_6 (правонаступником якої є ОСОБА_4) на предмет іпотеки: квартиру № 5а, яка знаходиться за адресою м. Львів вул. Тарнавського, буд. 22,- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_10