Справа № 663/2179/16-ц
Провадження № 2/663/857/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Суддя Скадовського районного суду Херсонської області Шульга К. М., розглянувши матеріали позовної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав спільної сумісної власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 14.02.2001 по 01.01.2012; визнати житловий будинок по вул. 40 років Перемоги, 6, в с. Широке Скадовського району Херсонської області, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. 40 років Перемоги, 6, в с. Широке Скадовського району Херсонської області.

Статтею 119 ЦПК України встановлені вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Наданий суду позов не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують звільнення від вказаних витрат.

До позову долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 551,20 грн.

Разом з тим, як вбачається з позову, позивач звернувся з декількома самостійними вимогами майнового та немайнового характеру: встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності.

В п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою ст.6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до п.13 цієї постанови якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В п.15 даної постанови визначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з позовної заяви, однією з вимог, якими позивач звертається до суду, є вимога про визнання за ним права власності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1378 гривні.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав спільної сумісної власності на житловий будинок, слід залишити буз руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, а саме зазначити ціну позову з урахуванням зазначених вище норм, відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, та навести докази на її підтвердження; сплатити відповідний розмір судового збору з дотриманням вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав спільної сумісної власності на житловий будинок, залишити без руху.

Призначити позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення вказаних недоліків в зазначений строк, позов буде вважатися не поданим і йому повернений.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Шульга