Справа № 353/785/16-ц
Провадження № 6/353/9/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю: секретаря Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі подання головного державного виконавця Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням, погодженим в.о. начальника Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного виконання ним боргових зобовязань по аліментних платежах згідно виконавчого листа № 2-233, виданого Макарівським районним судом Київської області 03.02.2010 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 14.08.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що ОСОБА_1 (боржник) не вживаються жодні заходи щодо виконання рішення суду, останній ухиляється від сплати аліментних платежів та виконання своїх боргових зобов'язань покладених на нього рішенням суду. Просить подання задоволити та тимчасово обмежити виїзд з території України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак до канцелярії суду подав письмову заяву, в якій вказав, що подання підтримує, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому та розгляд проводити без участі представника Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Аналогічні права особи закріплено в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Також п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону України від 4 листопада 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ст. 377-1 ЦПК України врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Заборона виїзду за кордон є одним із найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у Тлумацькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження ВП № 50611763 по примусовому виконанню рішення Макарівського районного суду Київської області від 03.02.2010 року за виконавчим листом № 2-233/2010, виданим Макарівським районним судом Київської області 03.02.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 14.08.2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17).

Згідно п. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Головним державним виконавцем Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) 25.03.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 4). Проте, в матеріалах подання відсутні докази направлення та вручення боржнику ОСОБА_1 вказаної постанови про відкриття провадження разом з повідомленням про необхідність самостійно виконати рішення суду.

Також 26.08.2016 року головним державним виконавцем Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 було винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на кошти належні боржнику, що містяться на рахунках банківських установ, а також на все майно, належне ОСОБА_1 (а.с. 13, 14). Однак у матеріалах подання також відсутні докази про направлення та отримання боржником ОСОБА_1 вказаних постанов. Крім того державним виконавцем до матеріалів подання не додано доказів, що на підставі вказаної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2016 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис щодо заборони відчужувати все рухоме та нерухоме майно належне боржнику.

Після винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення.

Згідно відповіді на вимоги державного виконавця із Регіонального сервісного центру в Івано-Франківській області МВС України від 22.04.2016 року транспортних засобів за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано (а.с. 7). Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 08.04.2016 року боржник пенсію не отримує (а.с. 12-12 зворот). Відповідно до відповіді Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА від 04.04.2016 року боржник не отримує жодну з допомог, по яких можна проводити стягнення (а.с. 8). Згідно відповіді державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 06.04.2016 року станом на 05.04.2016 року за ОСОБА_1 техніка не зареєстрована (а.с. 6). Згідно відповіді Відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі Івано-Франківської області від 12.04.2016 року прав власності на земельні ділянки за ОСОБА_1 не зареєстровано (а.с. 9). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 26.08.2016 року відомості щодо речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер 0) у реєстрі відсутні (а.с. 5).

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилався на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження, яке не виконане і заборгованість не погашена, зазначав, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, а тому його слід тимчасово обмежити у виїзді за межі України.

Згідно розрахунку № 50611763, який проведений державним виконавцем, боржник ОСОБА_1 станом на 26.08.2016 року допустив виникнення заборгованості по аліментних платежах в розмірі 17592,10 грн. (а.с. 15). Проте, з наданого розрахунку встановити наявність заборгованості ОСОБА_1 по аліментних платежах саме в сумі 17592,10 грн. неможливо, оскільки боржник у 2013 році самостійно сплатив аліменти в сумі 3915,56 грн. (з нарахованих аліментів в сумі 3699,84 грн.), у 2014 році - 11677,45 грн. ( знарахованих аліментів в сумі 6573,0 грн.), а у 2015 році - 3605,88 грн. (з нарахованих 6573,0 грн.). При цьому, у 2013 році переплата по аліментних платежах становила 215,72 грн., у 2014 році 5104,45 грн.

Крім цього, у матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про попередження боржника щодо сплати заборгованості, про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на кошти та все майно боржника. Також у поданні не зазначені конкретні факти умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду та не наведено доказів, які їх підтверджують, оскільки з даного розрахунку вбачається, що боржник у період з 2013 року по 2016 рік, хоча і нерегулярно, але сплачував аліментні платежі.

Отже, тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним свої боргових зобовязань по сплаті аліментів, буде обмежувати його конституційні права на вільне пересування, оскільки головним державним виконавцем не доведено фатів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Оскільки Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобовязань державним виконавцем не подано, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є безпідставним та передчасним, оскільки у ньому не наведено підстав та доказів того, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча У.Ю. Луковкіна