АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8895/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2070/16Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

При секретарі: Маладиці Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2016 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2015 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з вказаним позовом, посилаючись на те, що між банком та відповідачем 01 лютого 2013 року було укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого позивач відкрив відповідачеві кредитний рахунок та надав платіжну картку з встановленням ліміту кредитування в 20000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав.

Просили стягнути з відповідача борг на загальну суму 31632,36 грн., який виник станом на 31 липня 2015 року та сплачені судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» прохало рішення суду скасувати вказуючи на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Вважають, що рішення суду ґрунтується лише на твердженнях відповідача, місцевим судом не встановлено всі обставити справи, що мають значення для справи, зокрема, чи вибув із законного володіння ОСОБА_2 мобільний телефон; чи була заблокована сім-карта Відповідача; не встановив, які дані необхідні для здійснення вказаного переказу.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про її відхилення .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», місцевий суд вірно встановив фактичні обставини справи, що між позивачем та відповідачем 01 лютого 2013 року було укладено договір без номеру на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк. Відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг позивачем.

Згідно договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок та видано кредитну картку із встановленням ліміту кредитної лінії в 20000 (двадцять тис.) грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Фактично між сторонами виникли кредитні зобов'язання і були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет зобов'язання, строки дії, права, обов'язки та відповідальність сторін, а також визначено строк позовної давності.

Строк дії платіжної картки було визначено до липня місяця 2016 року.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки.

Місцевим судом також встановлено, що Позивачем нараховано відповідачеві борг по кредитним коштам, який станом на 31 липня 2015 року становить 31632,36 грн., з них: заборгованість за кредитом - 18952,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10304,80 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 392,57 грн.; - штраф на суму - 1982,49 грн. (фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 1482,49 грн.).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» місцевий суд виходив з їх необґрунтованості, оскільки вини відповідача у виникненні кредитної заборгованості перед позивачем не має, а звідси відповідач не зобов'язаний нести цивільно-правову відповідальність щодо погашення заборгованості, яку нарахував позивач станом на 31 липня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Правова позиція, викладена в постанові Верховного суду України № 6-71цс 15 від 13 травня 2015 року

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» , затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції , що ним не виконувалися або які були виконані некоректно , негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя , крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_1 як підставу цивільно-правової відповідальності (правова позиція Постанови Верховного Суду України № 6-71цс15)

Як вбачається з матеріалів справи та видно із пояснень ОСОБА_2, 16 вересні 2014 року о 06 год. 06 хв. грошові кошти на суму 16640 грн. з кредитної карти відповідача за допомогою мобільного додатку «Приват-24» були перераховані на рахунок інших сторонніх осіб, які у подальшому були одержані невідомою особою шляхом зняття через банкомат у м. Марганці по вул. Київській, 135 Дніпропетровської області.

16 вересня 2014 року відповідач перебував при виконанні трудового завдання на своєму основному робочому місці в ПрАТ «Гірник» з 07 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., а на час перерахування коштів перебував у дорозі до робочого місця.

Відповідач з приводу несанкціонованого доступу до його акаунту та зняття грошових коштів з його особового рахунку за кредитною картою звернувся до позивача та до правоохоронних органів з відповідними заявами (а.с. 65, 66 72).

Відповідно до додаткових пояснень ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що службою Безпеки Приватбанку по факту звернення ОСОБА_2 була проведена перевірка, відповідально до якої:

Під час перевірки було встановлено, що кошти з карти 703018 в сумі 16000 грн. були за допомогою сервісу Приват24 переведені на карту № 926775 клієнта ОСОБА_3, що підтверджується випискою по картці № 926775 від 16.09.2014.

Грошові кошти з карти № 926775 клієнта (ОСОБА_3О.) були зняти 16.09.2014 року в банкоматі CADN4746 Дніпропетровська область м. Марганець, вул.. Київська, 135. Ідентифікувати особу, яка знімала гроші не представляється можливим. Карта 926775 клієнта ОСОБА_4 заблокована 03.10.14 р. з залишком 14 928 грн. (повернення коштів 20140916РBDNXK0 ПЕРЕВОД (ДЕБЕТОВА ЧАСТИНА).

В порталі СБ Чабан ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНН НОМЕР_1) неоднарозово занесений за кодифікаторами: 1.1 «шахраї», 1.21 «боржники», 1.41: «шахраї в електронних операціях».

Згідно інформації, яка надійшла з Дніпропетровського РУ встановлено, що раніше співробітниками ДБ по Дніпропетровському РУ проводилось розслідування по факту розкрадання грошових коштів з карт клієнтів групою шахраїв, в состав якої входив ОСОБА_3

Як пояснив ОСОБА_3 в своєму поясненні, наприкінці серпня, початку вересня 2014 року до нього звернувся невідомий, який назвався ОСОБА_6 і запропонував випустити карту банку на своє ім.»я, за що ОСОБА_3 отримав від невідомого 200 грн.

З пояснень клієнта ОСОБА_2 встановлено, що він використовував особистий ПК для гри в лотерею. Для цього користувався інтернет банкінгом для переказу грошей з особистих банківських карт на WEB MANY (гаманець). При цьому користувався Приват24.

По факту несанкціонованого переказу клієнт ОСОБА_2 звернувся з заявою в Кременчуцький МВ УМВС України в Полтавській області.

За інформацією, яка надійшла з Центру Електронного Бізнеса ПриватБанку шахрайський переказ був здійснений за допомогою мобільного додатку Приват 24.

Аналіз інформації дозволяє зробити припущення про те, що компютер клієнта був підданий фішінговій атаці. Таким чином, клієнт 16.09.2014 року попав на сайт шахраїв, які зчитували логін та паролі клієнта, яки ним вводились. Потім, зловмисники, використовуючи отримані дані авторизації, ввійшли в аккаунт клієнта, після чого на оригінальному сайті Приват24 здійснили грошовий переказ від імені клієнта.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження позову, спростування доводів відповідача та обставин, що саме відповідач, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту та мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували. Підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні

Керуючись ст.. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) П.С. Абрамов

Судді (підписи) В.І. Акопян

ОСОБА_7

З оригіналом згідно: