Провадження № 2/761/4816/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання припиненим зобов»язання за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між позивачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» 06.06.2008 р. було укладено кредитний договір № 43 за умовами якого ОСОБА_1 (після укладання шлюбу ОСОБА_1) надано грошові кошти у розмірі 413 000,00 грн. строком до 05.06.2018 р. під 20% річних. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2010 року у справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 р. у розмірі 446 410,26 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 85 від 06.06.2008 р., укладеним між ВАТ !»Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 Апеляційним судом м. Києва 02.10.2013 р. заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку суму заборгованості у розмірі 446 410,26 грн. та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження 22.08.2012 р. предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах за ціною 231 800.00 грн., які було перераховано відповідачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 р. Листом від 21.10.2013 р. № 407 ПАТ «Державний ощадний банк України» повідомив позивача про те, що заборгованість за договором : основний борг у сумі 262 985,91 грн., 23 638,84 грн. - пеня, було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог чинного законодавства. ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС України у м. Києві 04.12.2014 року ОСОБА_1 було повідомлено, що у позивача виникли податкові зобов»язання перед бюджетом за період 01.10.2013 р. -31.12.2013 р. у зв»язку із прощенням їй боргу відповідачем за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 р. в сумі 262 985,91 грн. Станом на 01.11.2015 р. згідно даних, отриманих з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України за ОСОБА_1 рахується борг зі сплати податкових зобов»язань у зв»язку із прощенням їй банком частини боргу. Борг, що залишився після реалізації предмета іпотеки у сумі 262 985,91 грн. банком було прощено, банк, відповідно до вимог чинного податкового законодавства повідомив про це позивача та податкову службу щодо включення суми прощеного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь ОСОБА_1 за період з 01.10.2013-31.12.2013 р. Зважаючи на це банк мав би надати позивачу документи, які свідчать про відсутність у відповідача претензій до ОСОБА_1 Проте, відповідач відмовляється надати такі документи позивачу і продовжує здійснювати дії по стягненню боргу за кредитним договором, пред»явивши позов до поручителя. Такі дії порушують права ОСОБА_1, оскільки за повідомленням відповідача позивач має податкові зобов»язання у зв»язку із прощенням боргу, а з іншого боку відповідач вчиняє дії по стягненню прощеної суми. За таких обставин представник позивача просить суд визнати припиненим зобов»язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 43, укладеним 06.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги, просив задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» заперечував щодо задоволення вимог. Пояснив, що прощення боргу не відбулось, підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 06.06.2008 р. між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України, правонаступником якого є відповідач, було укладено кредитний договір № 43 за умовами якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 413 000,00 грн. строком до 05 червня 2018 р. зі сплатою 20,5 % річних.

Також встановлено і не заперечується сторонами, що Апеляційним судом м. Києва 02.10.2013 р. було скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2010 р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 р. в сумі 446 410,26 грн. та у рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 85 від 06.06.2008 р., укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Зазначену квартиру, і дана обставина також не оспорювалась у судовому засіданні учасниками процесу, було реалізовано у зв»язку із примусовим виконанням рішення суду та грошові кошти у розмірі 176 385,62 грн. отримано банком в порядку погашення боргу.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_1, у зв»язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Як свідчать матеріали справи листом 21.10.2013 року №407 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія - Головного управління по м. Києву та Київської області було повідомлено ОСОБА_1, що заборгованість за кредитним договором №43 від 06.06.2008 року у розмірі 262 985,91 грн. - основний борг, 23 638,84 грн. - пеня було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства України.

В грудні 2013 року листом ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 04 грудня 2014 року ОСОБА_1 було повідомлено, що у ОСОБА_1 виникли податкові зобов»язання перед бюджетом за період 01.10.2013 року - 31.12.2013 року у зв'язку із прощенням їй боргу ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 року в сумі 262985,91 грн.

Підставою нарахування податкових зобов»язань ОСОБА_1 стало повідомлення ПАТ «Державний ощадний банк України» за формою №1 до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про виникнення у ОСОБА_1 податкових зобов»язань у зв»язку із прощенням їй банком частини боргу за кредитним договором №43 від 06.06.2008 року.

Станом на день розгляду справи згідно даних, отриманих з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України за ОСОБА_1 рахується борг зі сплати податкових зобов'язань у зв»язку із прощенням їй банком частини боргу за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 року.

Також, як свідчить наявна в матеріалах справи відповідь ДПІ у Деснянському районі у м. Києві ГУ ДФС України у м. Києві на звернення позивача, ПАТ «Державний ощадний банк України» в розрахунку суми доходу , нарахованого (сплаченого) на користь платників податку у ІУ кварталі 2013 року ОСОБА_1 відображено дохід в сумі 262985,91 грн. за ознакою доходу 126 (податкове благо0.

Також не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до банку з проханням оформити та надати відповідні документи щодо прощення суми боргу у розмірі 262985,91 грн. за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 року, та про відсутність з боку банку претензій за кредитним договором №43 від 06.06.2008 року у зв»язку із прощенням боргу з метою вирішення питання щодо наявності підстав для сплати податків, нарахованих ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві за період 01.10.2013 року - 31.12.2013 року у зв»язку із прощенням їй боргу ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 року в сумі 262985,91 грн.).

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, договір про припинення зобов»язань за кредитним договором № 43 від 06.06.2008 р. сторонами не підписувався, банк не приймав рішення про прощення боргу та списання безнадійної заборгованості не є анулюванням або прощенням боргу.

Проте, слід зазначити, що відповідно до п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Кодексу ставка податку становить 15 % бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті), якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

При цьому згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, під ознакою доходу «126» відображається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором.

Згідно п. 4 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 N 172, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2011 р. за № 722/19460 (який діяв станом на час прийняття рішення) Банк відшкодовує (списує) за рахунок резерву безнадійну заборгованість за всіма активними банківськими операціями з пов'язаними особами, за операціями з пайовими цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, а також безнадійну дебіторську заборгованість за розрахунками з працівниками банку та за господарською діяльністю банку за умови їх відповідності хоча б одній з ознак безнадійної заборгованості, визначених Податковим кодексом України .

Згідно п. 14.1.11. Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б)прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов'язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах; ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, яка не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж)заборгованість,стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з)заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Під час розгляду справи доказів, які б свідчили про те, що в розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків ПАТ «Держаний ощадний банк України помилково була відображена інформація та на до ДФС надавався уточнений розрахунок суми нарахованого (сплаченого) на користь платника податку отримано не було

Відповідно до положень ст. 605 ЦК України Зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

За приписами ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах. Встановлених договором або законом.

За встановлених обставин,виходячи з того, щоза повідомленням Відповідача до ДШ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про виникнення у ОСОБА_1 податкових зобов»язань у зв'язку із прощенням їй банком частини боргу за кредитним договором №43 від 06.06.2008 року у розмірі 262 985,91 грн., зважаючи на вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 598,605 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати припиненим зобов»язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 43, укладеним 06.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя