Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Дніпровський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Сокуренко НаталіяВікторівна, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом, у якому просило звільнити з-під арешту та зняти заборону здійснювати відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5, а саме: житловий будинок загальною площею 241,20 кв. м, зазначений в плані під літ. «А» розташовані біля нього криницю літ. «К» та огорожу № 1-2, що знаходиться по АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що 30 серпня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір. У забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, які належать відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 30 грудня 2004 року та на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 21 квітня 1998 року.

Позивачу стало відомо, що 11 березня 2015 року відділом Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт на вказане нерухоме майно, що перебуває в іпотеці.

Вважає, що дії державного виконавця порушують права банку, оскільки позивач, як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 березня 2016 року, позов задоволено.

Звільнено з-під арешту та знято заборону на відчуження нерухомого майна: житлового будинку літ. «А», загальною площею 241,20 кв. м, житловою площею 121,30 кв. м, з розташованими біля нього криницею літ. «К» та огорожею № 1-2, що знаходиться по АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1, які належать ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 30 грудня 2004 та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 21 квітня 1998 року, та які передані в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», накладеного постановою державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управляння юстиції від 11 березня 2015 року.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», в інтересах якого діє Сокуренко Н.В., просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 30 серпня 2006 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 100 000 дол. США строком до 29 серпня 2016 року.

У забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір від 30 серпня 2006 предметом якого є житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 25 вересня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 341 132,01 дол. США, яка складається з: 62 471,70 дол. США - суми основного боргу; 33 266,54 дол. США - суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом; 245 393,77 дол. США - пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, що еквівалентно 7 322 217 грн 46 коп.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривеньким Е.В. від 11 березня 2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника, оскільки, договір іпотеки було укладено до ухвалення постанови про арешт майна та заборону на його відчуження, а вартість предмета іпотеки не перевищує розміру заборгованості боржника перед банком.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, тому касаційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова