Справа № 654/2779/16-ц
Провадження №2/654/1057/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді Третьякової І.В.,

за участю секретаря - Каменської К.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на санаторно-курортне лікування та компенсації за час невиконання судового рішення

В С Т А Н О В И В:

29.08.2016 року Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 грн., компенсацію знецінення грошових коштів за час затримки виконання рішення суду в сумі 9698,94 грн. та 3% за час затримки розрахунку в сумі 778,88 грн., посилаючись на те, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.04.2014, зміненого ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.06.2014, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, з відповідача на користь позивача стягнуто 148 грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 18000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідач присуджену шкоду не відшкодовує. На час звернення до суду з позовом борг становить 12981,30 грн. Оскільки стягнуті судом грошові кошти знецінились, позивач з посиланням на вимоги ст.625 ЦК України та правову позицію Верховного Суду України у справі №6-113цс14 від 01.10.2014, з урахуванням розрахунку індексу інфляції за період з 20.06.2014 року по час звернення до суду з позовом та 3 % річних від простроченої суми просить стягнути з відповідача компенсацію знецінення грошових коштів за час затримки виконання рішення суду в сумі 9698,94 грн. та 3% за час затримки розрахунку в сумі 778,88 грн. Крім того, не відшкодованими залишаються витрати на санаторно-курортне лікування. Так позивачу рекомендовано санаторно-курортне лікування, вартість курсівки 2160 грн., яку позивач просить на підставі ст.1195 ЦП України стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позов повністю та просили задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, вважає його необґрунтованим, надав суду письмові заперечення, які зводяться до того, що положення ст.625 ЦК України неможна застосовувати до відносин, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 20.01.2016 по справі №6-2759цс15. Крім того, звертає увагу на невірний розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та надає новий розрахунок. Стосовно можливості стягнення витрат на санаторно-курортне лікування вважає, що позивачем не надано доказів фактичних витрат, а також того, що вказане лікування зумовлене саме усуненням наслідків скоєння злочину. Просив відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, що виникли у зв'язку із завданням шкоди.

Так, відповідно до вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.04.2014, зміненого ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.06.2014, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 148 грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 18000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с.4-12).

01.07.2014 Голопристанським районним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 18000 грн.

За повідомленням в.о.начальника Голопристанського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області станом на 12.08.2016 року заборгованість по виконавчому листу становить 12981,30 грн. (а.с.13).

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦПК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність.

Також слід зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.

Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Крім того, приймаючи рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України висловлену під час розгляду справи №6-2759цс15 в Постанові від 20.01.2016 року. А саме, стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами існують деліктні, ані грошові зобов'язання, а заборгованість відповідача виникла у зв'язку з невиконанням судового рішення, до таких правовідносин не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання, тобто ст.625 ЦК України, тому позовні вимоги в частині стягнення компенсації за знецінення грошових коштів в сумі 9698,94 грн. та 3 % річних за користування чужими грошима в сумі 778,88 грн. задоволенню не підлягають.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 грн., то вона підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно зі ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.04.2014 року визнаний винним у заподіянні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а саме закритого перелому першого копченого ребра і нижніх крижових хребців, які ускладнились в посттравматичному періоді деформацією крижово-копчикового відділу хребта за рахунок консолідованого перелому, крововиливи у м'які тканини в проекції копчика і крижів, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров'я.

Відповідно до санаторно-курортної картки від 09.08.2016 року, виданої на ім'я ОСОБА_1, остання має основний діагноз - остеохондроз копчеково-крижового відділу хребта, їй рекомендоване санаторно-курортного лікування в санаторії "Гопри" (а.с.14)

Відповідно до рахунку №79 від 09.08.2016 вартість курсівки в ДП "Санаторій "Гопри" з 05.09.2016 на 12 днів складає 2160 грн. (а.с.16).

В судовому засіданні оглянутий оригінал санаторно-курортної книжки, виписаної на ім'я ОСОБА_1, з якої вбачається, що позивачка пройшла курс лікування в ДП "Санаторій "Гопри" з 05.09.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, оскільки злочинними діями відповідача завдано шкоду здоров'ю позивачу, наслідком чого настало загальне захворювання позивача, остання потребує санаторно-курортного лікування, вона понесла додаткові витрати на придбання відповідної курсівки, що документально підтверджено, тому позивачка має право на відшкодування цих витрат. Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тож, підлягає стягненню також з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 536, 625, 1195, 1202 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-66, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пров.Військовий, 3, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) кошти на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 (дві тисячі шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пров.Військовий, 3, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І. В. Третьякова