Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2673/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 червня 2016 року накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить ухвалу скасувати. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема посилається на те, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про забезпечення позову. У цьому ж засіданні йому було надано час для звернення до суду з письмовою заявою про забезпечення позову та сплати судового збору і одразу ж задоволено заяву. За таких обставин заява про забезпечення позову була задоволена судом до подання її у письмовому вигляді та до оплати судовим збором. Суд також не звернув увагу на те, що право власності на вищезазначену квартиру не є предметом даного спору. Окрім того суд наклав арешт на ? частину квартири, яка належить їй на праві власності, а не на ? частину квартири, яка є спадковим майном після смерті ОСОБА_3.

Розглянувши виділені матеріали цивільної справи в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додається також документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Із виділених матеріалів цивільної справи вбачається, що між сторонами наявний спір з приводу спадкового майна - ? частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 1-2).

Із журналу судового засідання від 21 червня 2016 року вбачається, що представником позивача - ОСОБА_4 було заявлено усне клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне спадкове майно. Зважаючи на те, що заява про забезпечення позову має бути подана в письмовому вигляді та оплачена судовим збором, суд надав час для усунення вказаних недоліків. Після належного оформлення заяви та оплати її судовим збором у цьому ж судовому засіданні заява про забезпечення позову була задоволена (копія журналу судового засідання приєднана до виділених матеріалів).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги з приводу порушення судом першої інстанції порядку розгляду заяви про забезпечення позову не тягнуть за собою скасування ухвали, оскільки недоліки були усунуті в процесі розгляду клопотання, тобто заява подана у письмовому вигляді та оплачена судовим збором.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом накладено арешт на ? частину квартири, яка не є предметом спору та належить на праві власності ОСОБА_2, спростовуються наступним.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано наклав арешт тільки на половину спірного житла, хоча у заяві про забезпечення позову представник позивача просив накласти арешт на всю квартиру.

Окрім того, відповідач має реальну можливість відчужити квартиру, що може утруднити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча

Судді: