Справа № 325/1489/16-ц
Провадження № 2/325/605/2016
01 грудня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Шеїної Л.Д.
при секретарі: Красновій Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду ( а.с. 141).
Відповідач в судові засідання, призначені на 16.11.2016 року та 01.12.2016 року не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив ( а.с. 74).
За повідомленням Нововасилівської селищної ради ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Інформації щодо місця перебування ОСОБА_1 Нововасилівська селищна рада не володіє.
Таким чином, у відповідності з вимогами ст.ст. 74, 76, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідач повторно не з*явився в судове засідання без поважних причин, оскільки не повідомив суд про зміну місця проживання.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини:
06 грудня 2015 року по вул. Мелітопольське шосе в м. Приморську ОСОБА_1 скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тойота Кемри», держ.номер АН 3801 ІМ, якому заподіяв механічні пошкодження. Відповідач скоїв правопорушення, передбачене п.п. 1.5, 1.10, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та норми ст. 124 КУпАП.
Факти, що підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП у завданні шкоди транспортному засобу, вказані в постанові Приазовського районного суду Запорізької області від 14.08.2015 року ( а.с. 5).
Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Тойота Кемри», держ.номер АН 3801 ІМ, було застраховано ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» у відповідності з договором страхування транспортних засобів № 3149330 від 25.12.2014 року
27.07.2016 року за вих. № 446-17/1 на адресу ОСОБА_1 було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування, але по теперішній час сума боргу відповідачем не сплачена.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.
Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв*язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, виходячи з вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.
Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанції судовий збір у розмірі 1378,00 грн., дана сума підлягає відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 9, 16, 25 27 Закону України «Про страхування», ч.2 п.12.1. ст. 12, 29, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.3, 11, 14, 22, 50, 601, 993, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-224 ЦПК України, суд
позов Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному прядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Д. Шеїна