АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судвому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію , -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ПАТ «Київенерго» пред»явило позов до ОСОБА_4 і просило стягнути з неї заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 10 891,60 грн. за адресою:АДРЕСА_1.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги до 20 276,68 грн. заборгованості за спожиту відповідачем електричну енергію за період з 21.01.2013 року по 11.03.2015 року, а також просив стягнути 3% річних у розмірі 402,86 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 336,96 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції при постановленні рішення однобічно розглянув справу,вважаючи,що прилад обліку електричної енергії не нараховує 80 % електричної енергії протягом всього періоду виникнення заборгованості,зробив помилковий висновок про можливість стягнення заявленої позивачем суми нібито як заниженої.

Вислухавши доповідь судді, представників сторін,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів,приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено,що ОСОБА_3,проживаючи за адресою : АДРЕСА_1, є власником особового рахунку споживача електроенергії,постачання якої здійснює ПАТ «Київенерго» до вказаного помешкання.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 08.12.2012 року по 11.03. 2015 року споживач електроенергії ОСОБА_4 отримувала повідомлення від ПАТ «Київенерго» про наявність заборгованості за спожиту електроенергію та попередження про припинення її постачання в разі несплати заборгованості.

Станом на 08.12.2012 року наявність заборгованості у відповідача у розмірі 3174,19 грн. (а.с.13), станом на 01.04.2013 року - 4958,42 грн.(а.с.15), станом на 01.06.2014 року - 10819,60 грн.,а станом на 25.03.2015 року - 20 276,68 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію,

підтверджується актами звіряння за період з 21.01.2013 року по 11.03.2015 року (а.с.12,92 ) за участю сторін і споживач електроенергії ОСОБА_3 погодилася з тим, що за вказаний період по лічильнику № НОМЕР_1 з показання 060605 кВт-год по показання 100177 кВт-год спожито 39572 кВт-год і таким чином сторони прийшли до згоди,що сальдо споживача на 11.03.2015 року визначається наступним чином:

борг споживача на 21.01.2013 року становить 4 816,92 грн.,спожито електричної енергії за період звіряння на 27 769,53 грн.,сплачено споживачем електроенергії за період звіряння 12 309,77 грн. і як наслідок сальдо споживача становить 20 276,68 грн. станом на 11.03.2015 року.

Відповідачем даний акт підписано,що свідчить про її згоду щодо результатів звірення.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ « Київенерго» та стягуючи на його користь з відповідача 20 276,68 грн. заборгованості за спожиту відповідачем електричну енергію, 3 % річних у розмірі 402,86 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 336,96 грн.,суд першої інстанції встановив та виходив з того,що відповідач має заборгованість за спожиту нею електроенергію у вказаному розмірі,а тому повинна її погасити,а також сплатити 3 % річних та інфляційні втрати відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції відповідним обставинам справи та вимогам закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами,а саме:ЗУ «Про електроенергетику» та Правилам користування електричною енергією для населення,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року,які є обов»язковими для виконання всіма споживачами і електропостачальниками незалежно від форм власності.

Доводи апеляційної скарги вказаний висновок суду не спростовують.

Відповідно до пунктів 19,20,48 вищевказаних Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами(цінами) для населення на підставі показань приладів обліку,розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць і плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця,якщо договором не встановлено іншого. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Посилання відповідача на висновок експертного дослідження за результатами проведення комплексного електротехнічного та трасологічного дослідження №23315/15-47/24170/15-11 від 31.03.2016 року,відповідно до якого на її думку наданий позивачем розрахунок є сумнівним,оскільки не встановлено з якого часу лічильник спожитої електроенергії працював неправильно і в зв»язку з цією обставиною позивач повинен був нараховувати плату за спожиту електроенергію за середньомісячними показниками,не заслуговують на увагу,оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Судом першої інстанції правильно надана оцінка вказаному експертному висновку,і зазначено в рішенні,що цим висновком встановлено,що лічильник встановлений в квартирі позивача недораховував електроенергію, а саме: під час проведених випробувань, близько 80 % електроенергії. Заборгованість же за електроенергію за вказаний період вираховувалася по показникам цього лічильника та тарифами, які діяли в цей період, тобто за Правилами користування електричною енергією для населення,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року,з якими погодилася відповідач,підписавши акт звіряння 25.03.2015 року.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -