Справа № 471/1196/16-ц
Провадження №2/471/603/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Скарницької І.Б.,

за участю секретаря - Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно.

В своєму позові позивач зазначив, що разом зі своєю сім'єю, починаючи з березня 2005 року, користуються домоволодінням АДРЕСА_1. Позивач здійснює необхідний ремонт, сплачує комунальні платежі, користується земельною ділянкою біля будинку та всіма господарськими будівлями та спорудами, що є біля будинку. ОСОБА_1 зазначила, що отримала цей будинок як сім'я, яка потребує покращення житлових умов. Згідно рішення Братської селищної ради Братського району Миколаївської області № 21 від 21 жовтня 2005 року, їй надано тимчасово вищевказаний житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_2, у п. 2 даного рішення зазначено, що буде вирішено питання щодо продажу безкоштовно позивачу цього будинку. Однак, пройшло 12 років, а право власності на будинок позивач оформити не має можливості, оскільки не є власником даного нерухомого майна.

До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

Згідно рішення Братської селищної ради Братського району Миколаївської області № 21 від 21 жовтня 2005 року, ОСОБА_1 надано тимчасово житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_2, у п. 2 даного рішення зазначено, що буде вирішено питання щодо продажу безкоштовно позивачу цього будинку (а.с. 5).

ОСОБА_1 з 2005 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с. 10).

Згідно довідки від 29.11.2016 року КП "Вознесенське МБТІ", житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с. 17).

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ст. 344 ЦК України).

Пунктом 9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач більше 10 років відкрито мешкає у житловому будинку (арк.с. 5, 10), право на користування житловим будинком набула на законних підставах, несе витрати на його утримання (арк. с. 8, 9).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вказане, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Скарницька