ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті неякісного виконання робіт, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті неякісного виконання робіт, мотивуючи вимоги тим, що у жовтні 2015 року між позивачем та відповідачем було заключну усну угоду на монтаж трьох фронтонів будинку у м. Фастові по вул. Сагайдачного, 36. Відповідно до укладеної угоди, протягом двох тижні відповідач змонтував фронти будинку і отримав грошові кошти в сумі 3400 грн. У звязку з неякісним виконанням робіт, у грудні 2015 року два із трьох фронтонів впали. Відповідач зобовязався в найкоротшіший термін переробити два фронти, але до теперішнього часу цього не виконав. Внаслідок неякісного виконання відповідачем робіт позивач поніс матеріальні збитки через необхідність самостійно усувати такі наслідки. На підставі наведеного, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування заподіяної майнової шкоди у розмірі 5701 грн. та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, аналогічно викладеним, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у жовтні 2015 року позивач заключив з відповідачем усну угоду на монтаж трьох фронтонів будинку, що знаходиться по вулиці Сагайдачного, 36 в місті Фастові Київської області.

За виконану роботу відповідач отримав від позивача 3400 грн.

У грудні 2015 року два із трьох фронтонів впали, про що комісією у складі голови вуличного комітету мікрорайону Журавлівка ОСОБА_3, члена вуличного комітету Журавлівка ОСОБА_4 та громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 був складений акт обстеження недобудованого приватного житлового будинку за адресою м. Фастів, вул. Сагайдачного, 36 (а.с. 12-29)

ОСОБА_1 з метою мирного урегулювання даного питання у січні та березні 2016 року надсилав відповідачеві претензіями з вимогами переробити фронтони або відшкодувати матеріальні збитки (а.с.3-6), однак відповідачем дій на врегулювання спору не вчинені.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом в ході розгляду справи позивачу розяснювались положенняст.10 ЦПК України, розяснювалися права та обвязки сторін у справі, зокрема обовязок довести перед судом обґрунтованість своїх вимог, тобто під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи.

Також, позивачу було розяснено право заявити клопотання про призначення експертизи (ст.143 ЦПК України)для встановлення розміру заподіяної шкоди та чи є між діями відповідача та шкодою безпосередній причинний зв'язок. Разом з тим, позивач в судовому засіданні категорично відмовився від призначення такої експертизи.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Суду не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що шкоду позивачам було завдано з вини ОСОБА_2.

Посилання позивача на акт обстеження недобудованого приватного житлового будинку, як на доказ вини ОСОБА_2у руйнуванні та падіння фронтонів, суд вважає безпідставними, оскільки вказаним документом лише зафіксований факт руйнування, а в акті зазначена лише ймовірна його причина.

Таким чином, доводи позивача, викладені в позові щодо вини ОСОБА_2 у заподіянні йому шкоди, не підтверджуються жодними доказами.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Таким чином, встановивши в ході розгляду справи відсутність належних та допустимих у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України доказів, які б давали суду підстави встановити факт: вчинення ОСОБА_2протиправною поведінкою, наслідком якої було руйнування фронтонів; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; виною ОСОБА_2у вигляді умислу або необережності, суд, приймаючи до уваги, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, дійшов висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги - не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Зазначене, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6, 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті неякісного виконання робіт відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 22 липня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова