Справа № 404/7780/15-ц
Номер провадження 2/404/568/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда, про зобов'язання видати ордер,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про зобов'язання виконавчий комітет Кіровоградської міської ради видати на ім'я ОСОБА_1 ордер затвердженого зразка на проживання в АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи з 21.12.1994 року по теперішній час ОСОБА_1 з членами своєї сім'ї зареєстрована у житловому приміщенні в гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для реєстрації позивача в зазначеному приміщенні була служба останньої в підприємстві Міністерства оборони України. Правом на вселення до житлового приміщення в гуртожитку слугував ордер № 23 від 23.11.2000 року, виданий Кіровоградською квартирно-експлуатаційною частиною району на ім'я ОСОБА_1. Крім позивача в спірному житловому приміщені зареєстрована її донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4. В момент отримання ОСОБА_1 в службове користування житлового приміщення, будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебував на балансі Кіровоградської квартирно-експлуатаційної частини району та мав статус гуртожитку. Рішенням відповідача від 28.02.2002 року вирішено погодитись з рішенням житлової комісії Кіровоградського гарнізону про надання статусу житлового будинку гуртожитку, що знаходиться за вищевказаною адресою зі збереженням гуртожитку на 55 місць на першому поверсі. Пізніше, 11.12.2002 року віднесено частину квартир до числа службових та виключено із числа службових інші квартири. Зазначеним рішенням прямо передбачено та визначено чіткий перелік однокімнатних квартир будинку НОМЕР_1, які віднесені до числа службових квартир. В даному переліку відсутня квартира позивача, яка знаходиться у його користуванні. На даний час власником житлового будинку є територіальна громада м. Кіровограда, а тому саме виконавчий комітет Кіровоградської міської ради зобов'язаний видати ордер на житлове приміщення, а саме: квартиру на ім'я позивача. Кіровоградською міською радою листом від 30.06.2014 року відмовлено позивачу у видачі ордеру, оскільки службовий ордер № 23 від 20.07.2000 року суперечить вимогам законодавства. Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради не приймав рішення про надання жилому приміщенню АДРЕСА_1 статусу житла. В зв'язку з чим, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату,час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 25, 28, 35, 66, 75, 82, 114, 115, 130, 138). Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні 04.03.2016 року, 26.04.2016 року та 22.07.2016 року позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 11.08.2016 року представник позивача не з'явився, подав до суду заяву (вх. № 25986 від 11.08.2016 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 139).

Представник відповідача Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22, 59, 74, 83, 128, 137), розписка (а.с. 27, 96, 113) та розписка про наступний розгляд справи (а.с. 94, 124). Подав до суду письмові заперечення (вх. № 16655 від 25.05.2016 року, а.с. 118-122), в яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вимоги ОСОБА_1 є незаконними та необґрунтованими. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно положень Житлового кодексу України, єдиною підставою для вселення у житлове приміщення є ордер, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування, до компетенції якого входить вирішення питань, пов'язаних з наданням житлових приміщень. Ордер, який видається за єдиною формою, може бути видано лише на вільне житлове приміщення. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку. Доказів визнання недійсним ордеру № 23 від 20.07.2000 року на житлову площу в квартирі АДРЕСА_1 до матеріалів справи не додано, а отже і підстав для видачі повторного ордеру на дане житлове приміщення немає. Крім того, вищевказаний ордер виданий з порушенням вимог законодавства, оскільки Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради не приймав рішення про надання житловому приміщенню НОМЕР_2 за вищевказаною адресою статусу службового, і відповідно сам ордер про надання службового приміщення ОСОБА_1 не надавав. Жодних рішень щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради не приймалось. Крім того, приміщення, яке займає позивач, за твердженням позивача є квартирою, а ордери в гуртожитках видаються лише на кімнати, отже видача ордеру на квартиру позивачу буде суперечити чинному законодавству.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда (а.с. 93). Представник третьої особи в судовому засіданні 26.04.2016 та 22.07.2016 року проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволенні позову. В судове засідання, призначене на 11.08.2016 року представник третьої особи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 134). Подав до суду заяву (вх. № 25987 від 11.08.2016 року), в якій по суті позовних вимог зазначено, що ордер № 23 від 20.07.2000 року видавався ОСОБА_1 на 2 кімнати жилою площею 30 кв.м в гуртожитку, згідно робочого проекту № 32019-АР від 1986 року, (Альбом 2.2. Архитектурно-строительная часть, офицерское общежитие на 220 мест в г.Кировограде). На підставі договору та акту прийняття-передачі від 04.07.2006 року, затвердженого Першим заступником Кіровоградського міського голови від 12.07.2006 року, житловий будинок з гуртожитком на 55 місць на 1-ому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 було передано до комунальної власності територіальної громади м. Кіровоград. Рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1425 від 08.11.2006 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Кіровоград житлового фонду військового містечка № 81, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 з гуртожитком на 55 місць та про передачу його на баланс комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству № 7». Таким чином, ОСОБА_1 отримала ордер та вселилася до гуртожитку Міністерства оборони України на законних підставах. Оскільки спірне житло (кімната № ) розташовано на 1-му поверсі, воно є частиною гуртожитку, та станом на теперішній час перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Кіровоград та використовується Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кіровоград для розміщення військово-службовців Кіровоградського гарнізону. Позивач не перебуває на квартирному обліку в Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград, тому не має права на забезпечення постійним житлом від Міністерства оборони по Кіровоградському гарнізону.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 видано Кіровоградською Квартирно-експлуатаційною частиною району службовий ордер № 23 від 20.07.2000 року на право заняття 2-х кімнат, загальною площею 30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Вищевказаний ордер виданий позивачу згідно робочого проекту № 32019-АР від 1986 року (Альбом 2.2. Аріхитектурно-будівельна частина, офіцерський гуртожиток на 220 місць в м. Кіровограді) (а.с. 143-145).

Згідно рішення № 198 від 28.02.2002 року Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про надання статусу житлового будинку гуртожитку по АДРЕСА_1» надано статут житлового будинку гуртожитку по АДРЕСА_1 зі збереженням гуртожитку на 55 місць на першому поверсі (а.с. 6, 152).

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1448 від 11.12.2002 року віднесено до числа службових Кіровоградської квартирно-експлуатаційної частини району квартири будинку АДРЕСА_1, а саме: однокімнатні квартири: № 208 житловою площею 18,0 кв.м. на другому поверсі; № 308 - 18,0 кв.м. на третьому поверсі; № 408 - 18,0 кв.м. на четвертому поверсі; двокімнатні квартири: № 204 житловою площею 30,5 кв.м. на другому поверсі; № 301 - 30,5 кв.м. на третьому поверсі; № 305 - 30,5 кв.м. на третьому поверсі; № 310 - 30,5 кв.м. на третьому поверсі; № 312 - 30,5 кв.м. на третьому поверсі; № 402 - 30,5 кв.м. на четвертому поверсі; № 403 - 30,5 кв.м. на четвертому поверсі; № 502 - 30,5 кв.м. на п'ятому поверсі; № 508 - 30,5 кв.м. на п'ятому поверсі; № 510 - 30,5 кв.м. на п'ятому поверсі. Пунктом 2 вищевказаного рішення виключено квартири із числа службових у зв'язку з тим, що відпала потреба в такому їх використанні, та надано ордери громадянам згідно з додатком на 1 аркуші (а.с. 7).

На підставі договору про передачу відомчого житлового будинку з гіртожитком на 55 місць до комунальної власноті територіальної громади м. Кіровграда від 04.07.2006 року (а.с. 146) та акту прийняття-передачі від 04.07.2006 року (а.с. 147-148) вищевказаний гуртожиток передано до комунальної власності територіальної громади м. Кіровограда.

Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 08.11.2006 року за № 1425 прийнято рішення «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Кіровограда житлового фонду військового містечка № 81», згідно пункту 1 якого прийнято безкоштовно до комунальної власності територіальної громади м. Кіровограда житлового фонду військового містечка № 81, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 з гуртожитком на 55 місць та передано його на баланс комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству № 7 (а.с. 8).

На заяву ОСОБА_1 Житлово-експлуатаційною конторою № 7 повідомлено 27.05.2014 року за № 228, що чинним законодавством не передбачена приватизація жилих службових приміщень. Між тим, ордер № 23 від 23.11.2000 року на ім'я ОСОБА_1 було видано на службове жиле приміщення квартирно-експлуатаційним відділом м. Кіровограда. Житлово-експлуатаційна контора № 7 перебуває із Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кіровограда в договірних правовідносинах. Таким чином, для видачі із Житлово-експлуатаційної контори № 7 довідки на приватизацію квартири АДРЕСА_1 позивачу необхідно отримати згоду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда та отримати ордер на дане приміщення встановленого зразка від виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (а.с. 9-10).

Також Кіровоградською міською радою на заяву позивача щодо надання ордеру на квартиру АДРЕСА_1 надано відповідь від 30.06.2014 року, що наданий ОСОБА_1 службовий ордер суперечить чинному законодавству. Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради не приймав рішення про надання житловому приміщенню АДРЕСА_1 статусу службового житла. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що подальше використання гуртожитку є спірним, бо термін договору оренди приміщень під гуртожиток закінчився, вирішити питання надання позивачеві ордеру на даний час є неможливим (а.с. 11).

В матеріалах містяться судові рішення (а.с. 85-89, 100-101, 102-104, 105-107, 108-109) якими встановлено, що згідно довідки № 03-02/14/8 від 03.02.2014 року, виданої ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», ОСОБА_1 дійсно працювала з 20.03.2001 року по 17.01.2007 року в ДП Міністерства оборони України та його структурних підрозділах.

Частиною 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що на момент видачі спірного ордеру № 23 від 20.07.2000 року діяло Примірне положення про гуртожитки, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 року (далі - Положення), яке встановлювало порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання.

Згідно пункту 2 розділу І Положення гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (пункт 9 та 10 розділу ІІ Положення).

Порядок надання жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 встановлювся Житловим кодекс України РСР в редакції, яка діяла на момент видачі ордера.

Відповідно до статті 127 Житлового кодексу Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Частиною 2 статті 128 Житлового кодексу Української РСР визначено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно статті 129 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Спеціальний ордер підписується керівником підприємства, установи, організації та скріплюється відбитком печатки підприємства, установи, організації. В установленому порядку право на підписання ордерів може бути надане іншій посадовій особі (наприклад, керівнику структурного підрозділу, у складі якого діє гуртожиток).

Також, спеціальний ордер може бути визнаний недійсним з підстав і в порядку, передбаченому статтею 59 Житлового кодексу Української РСР, зокрема, у разі відсутності спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації і профспілкового комітету.

Частина 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, викає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заперечення представника відповідача щодо невідповідності спірного ордеру формі, встановленій Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470 є безпідставними. Доказів визнання недійсним ордеру № 23 від 20.07.2000 року суду не подано. Крім того, заслуговує на увагу той факт, що ані сторонами, ані судом не ставилося питання про невідповідність ордеру № 23 від 20.07.2000 року встановленій формі під час розгляду інших справ та ухвалених за результатами їх розгляду судових рішень, про які зазначено вище.

В додатку до Положення встановлена форма спеціального ордеру, з якого вбачається, що бланк ордеру № 23 від 20.07.2000 року, виданий Кіровоградською квартирно-експлуатаційною частиною району ОСОБА_1 та його заповнення відповідають вимогам житлового законодавства чинного на час видачі ордера. В зв'язку з чим, у суду відсутні підстави зобов'язувати Виконавчий комітет Кірвовоградської міської ради видати ще один ордер на одне й те ж саме жиле приміщення, а тому наведене унеможливлює вирішення справи у спосіб, обраний позивачем.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтею 47 Конституції України; статтями 9, 14, 59, 127-129 Житлового кодексу Української РСР; статтями 3, 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задволенні позову ОСОБА_1, до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда, про зобов'язання видати ордер, відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда