Справа №591/3946/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/58/15 Суддя-доповідач - Бойко
26 липня 2016 року м.Суми
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:
головуючого-судді - Бойка В. Б.,
суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа : ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом,
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, усунуто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 18 грудня 2013 року.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 12 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 задоволено.

Скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2014 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги 121 грн. 80 коп.

24 березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до апеляційного суду Сумської області заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилаючись на те, що судом не вирішено питання щодо судових витрат, просили стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, 109 грн. 50 коп. витрат на роздруківку фотокарток та на користь ОСОБА_3 300 грн. транспортних витрат, повязаних з явкою в судове засідання суду першої інстанції.

Додатковим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2609 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 300 грн.

Ухвалою суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, додаткове рішення апеляційного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року скасовано, справу в цій частині направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 304 ЦПК України встановлено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Згідно п. 4) ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зі змісту ст. 79 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи в тому числі належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якого останній зобовязався надавати юридичні послуги, представляти інтереси в Зарічному районному суді в м. Суми у справі №592/3946/14-ц ( т. 1, а.с. 70 ). Вартість послуг адвоката складає 3 500 грн. ( п. 3.1 договору ). ОСОБА_7 одночасно зареєстрований і як ФОП.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №23/07/14, на виконання умов вказаного договору, 25 липня 2014 року ОСОБА_7 отримано від ОСОБА_2 3 500 грн. 00 коп. ( т. 2, а.с. 7 ).

Ставити під сумній проведення відповідачкою оплати послуг адвоката в рамках даної цивільної справи у колегії суддів підстав немає.

Окрім того, ОСОБА_2 були понесені витрати необхідні для розгляду справи на загальну суму 109 грн. 50 коп., а ОСОБА_3 витрати повязані з явкою до суду в сумі 300 грн. 00 коп. ( т. 2, а.с. 8-13 ).

Рішенням колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 12 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 121 грн. 80 коп. ( т. 2, а.с. 163 165 ).

При ухваленні рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат понесених відповідачами.

Скасовуючи додаткове рішення апеляційного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справа Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ виходила з того, що вимоги про стягнення судових витрат не були заявлені при подачі позову до суду до ухвалення судового рішення, як то визначено п. 4) ст. 220 ЦПК України.

Проте, в матеріалах справи мається заява про розподіл судових витрат представника відповідачів ОСОБА_7, яка була подана до Зарічного районного суду м. Суми 07 листопада 2014 року, тобто за 2 тижні до ухвалення рішення у справі ( т. 2, а.с. 5 ), в якій він просив суд, у випадку відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, стягнути з неї на користь ОСОБА_2 3500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та 109 грн. 50 коп. витрат необхідних для розгляду справи ( за роздруківку фотокарток ) та на користь ОСОБА_3 300 грн. транспортних витрат.

Як розяснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17 жовтня 2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України ( Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013 ).

Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року №3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом ( стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Адвокат ОСОБА_7 приймав участь в судових засіданнях в якості представника відповідачів : 24 липня 2014 року тривалістю 1 год. 22 хв., 01 жовтня 2014 тривалістю 4 год. 36 хв., 05 листопада 2014 року тривалістю 1 год. 01 хв., 07 листопада 2014 року тривалістю 15 хв., 24 листопада 2014 року тривалістю 45 хв., що підтверджується журналами судового засідання по даній справі ( т. 1, а.с. 74-75, 102-105, 237-238, т.2, а.с. 3, 72-72 ).

Представником вчинялися також і інші дії поза судовим засіданням по наданню правової допомоги, а саме готувалися заяви та клопотання.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі становить 1218 грн. 00 коп., у погодинному розмірі 07 грн. 30 коп.

З вищенаведених норм законів вбачається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді даної справи у погодинному розмірі не може перевищувати 487 грн. 20 коп. (1218 грн. * 40%) та бути нижчим 7 грн. 30 коп.

За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, граничний ( максимальний ) та мінімальний розміри компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів вважає необхідним визначити витрати на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у розмірі 2500 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за роздруківку фотокарток, на які ОСОБА_2 посилається в своїх запереченнях, було сплачено 109 грн. 50 коп., що підтверджуються квитанцією №332723 серії 05ААЖ від 28 вересня 2014 року на суму 21 грн. та товарним чеком №КВ-19946 від 28 вересня 2014 року ( т. 2, а.с. 8-9 ). На вказані докази посилається також апеляційний суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

У звязку з участю в судовому засіданні суду від 05 листопада 2014 року ( т. 1, а.с. 237 ), ОСОБА_3 були понесені транспортні витрати (витрати повязані з явкою до суду) на загальну суму 300 грн., що підтверджується квитками на автобус №463373 від 04 листопада 2014 року Київ-Суми та №598214 від 05 листопада 2014 року Суми-Київ (т. 2, а.с. 10-11).

Факт приїзду відповідачки до місця проведення судового засідання не спростовано.

Таким чином, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено, право компенсування судових витрат, понесених стороною на користь якої ухвалено рішення, визначене ст. 88 ЦПК України, клопотання про розподіл судових витрат заявлялось представником відповідача до ухвалення судового рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що є правові підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2 609 грн. 50 коп. та на користь ОСОБА_3 300 грн. 00 коп. понесених ними судових витрат.

Керуючись ст.ст. 79, 88, 210 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2609 гривень 50 копійок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 300 гривень 00 копійок судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді