Справа № 206/7029/16-ц
Провадження № 2/206/333/17
У Х В А Л А

23.12.2016року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши в порядку ст.197 ЦПК України заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом ,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом в якому просить, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 16477,69 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на квартиру загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 37,60 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Немировича-Данченка,38/40, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Заява обґрунтована тим, що відповідачка може відчужити належне їй майно, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до ч 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 37,60 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Немировича-Данченка,38/40 та заборони будь-яким особам укладати договори стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження , суд враховує, що предметом його позову є стягнення заборгованості за кредитом, що не є спором про право власності на вищевказане нерухоме майно, а тому посилання позивача, як на підставу забезпечення позову, на те, що відповідач використовуючи право власності на це майно, може його відчужити є необґрунтованим.

Також суд вважає очевидним, що вартість належної відповідачу на праві власності квартири значно перевищує ціну позову.

З урахуванням того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не надано суду доказів співмірності заявлених позовних вимог та майна, яким останній просить забезпечити позов, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, приймаючи до уваги роз'яснення дані в постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко