Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пархоменка О. Ф.

при секретарі Пригоді О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

07.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить їй на праві особистої власності. Квартиру вона купувала 20.12.2008 року для своєї матері, яка з того часу проживає у вказаній квартирі, сплачує комунальні платежі. А вона мешкає за іншою адресою- по АДРЕСА_2. З 2004 року вона стала зустрічатися з ОСОБА_2, а з 2009 року вони стала проживати в цивільному шлюбі з відповідачем, який 23.04.2009 року розірвав шлюб з першою дружиною і вона, як власник житла, прописала його в квартиру матері по АДРЕСА_1 хоча він там не проживав жодного дня, а став проживати з нею по АДРЕСА_2. Його особистих речей в квартирі немає, ніяких витрат по утриманню квартири він не несе. З грудня 2014 року він проживає в м.Селидове, так як пішов із сім»ї до іншої жінки, але не виписується з квартири по АДРЕСА_1 Тому вона вимушена звертатися до суду. Просить позбавити відповідача права користування вказаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги. Доповнила, що гроші на покупку квартири вони з матір»ю брали в борг, мати потім 2 роки виплачували цей борг та заборгованість за водопостачання.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не згодний, а саме з обставинами позову, вказаними позивачкою. З позивачкою він проживав разом з 2003 року по АДРЕСА_2, де він також був головою ОСББ, а в грудні 2014 року позивачка вигнала його з цієї квартири. Претензій на квартиру по АДРЕСА_1, де він дійсно ніколи не проживав, він не має, але меблі в неї вони купували за спільні кошти, а тому він претендує на спільне майно.

Вислухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, визнання відповідачем факту, що він ніколи не проживав в спірній квартирі, суд вважає позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2008 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1, договір посвідчено Новогродівським державним нотаріусом та зареєстровано у реєстрі за № 5737 (копія договору в матеріалах справи).

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 20.12.2008 року, набувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2008 року, стала ОСОБА_1

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Селидівської БТІ від 30.06.2009 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2008 року р.№5737, є ОСОБА_1

Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 26.05.2016 року, складеного ОСББ «Супутник» м.Новогродівка, встановлено, що квартиронаймачем вищевказаної квартири є ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2008 року. В 2009 році в дану квартиру був прописаний її співмешканець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту прописки з 2009 року та по теперішній час ОСОБА_2 в квартирі не проживає, зі слів ОСОБА_1 мешкає в м.Селидове. Акт підписаний свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно копій квитанцій, наданих позивачем, її мати- ОСОБА_7 сплачувала заборгованість за водопостачання в період 2008-2010 років по квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що позивачка- її дочка, коли помер її чоловік- батько позивачки, вони з дочкою купили для неї квартиру АДРЕСА_1, а свою трикімнатну квартиру залишила дочці. Гроші для покупки квартири вони брали в борг, а потім вона віддавала цей борг, а ще сплачувала заборгованість по комунальним платежам. Відповідач в квартирі не проживав ні дня, його речей в квартирі немає. Він проживав з дочкою в їх трикімнатній квартирі. Вони допомагали їй робити ремонт в новій квартирі, але за її кошти.

Свідок: ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_7 є її подругою, в квартирі АДРЕСА_1 та проживає сама, вона часто буває в неї в гостях, відповідача чи яких-либо чоловічих речей там ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_6 сусідка ОСОБА_7 суду пояснила, що знає її, як сусідку, з 2008 року, коли та стала проживати в АДРЕСА_1. Вона проживає в квартирі сама, відповідача там не бачила, хоча буває в неї в гостях, чоловічих речей в квартирі немає. Знає, що вона сплатила всі борги по квартирі.

У суда немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, та показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно ст. 71 ЖК України право на збереження жилого приміщення, при тимчасової відсутності понад шості місяців не діє для відповідача, так як він більш вказаного строку не мешкає, та взагалі ніколи не мешкав в цьому жилому приміщенні без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Керуючись ст.ст.65,71,72,108 161,163 ЖК України, ст .ст. 10, 60, 212,215,218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Новогродівський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті.

Суддя: