Провадження №2/523/4504/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Одеса, в залі суду № 15, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, Головного управління ДМС в Одеській області - про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 більш одного року як виїхав з квартири, забрав свої речі та без поважних на те причин не проживає. Позивач є власником вказаної квартири, а реєстрація відповідача порушує її права, як власника. Дані обставини стали підставою для звернення суду.

Від представника позивача - ОСОБА_4 до суду надійшла заява в якій він пред'явлені позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

ОСОБА_3 направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. ГУ ДМС в Одеській області не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

За письмовою згодою представника позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до наступного.

Позивач на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 13.07.2013р., реєстровий номер 687, є власником квартири АДРЕСА_1.

З представленої довідки Ф-1 №2122 на житловій площі 36,80 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу, зареєстровані: ОСОБА_1, її дядя - ОСОБА_2, її мати - ОСОБА_3 Тобто, ОСОБА_2 зареєструвавши своє місце проживання на вказаній вище житловій площі, правомірно набув право її користування, як член власника квартири.

Факт не проживання ОСОБА_2 та відсутність його речей на спірній житловій площі більше одного року підтверджується представленим актом від 15.09.2016р., складеного та підписаного сусідами позивача, підписи яких були посвідчені начальником дільниці №3 КП ЖКС «Північний».

З представленої відповіді з Суворовського відділу поліції від 01.09.2016р. ОСОБА_2 за останні 12 місяців до поліції із заявами або скаргами про перешкоди у проживанні в спірній квартирі не звертався. Згідно довідки з КУ «Міська поліклініки №29» від 25.08.2016р. №415 ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, по медичну допомогу не звертався.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких перешкод в проживанні відповідача в спірній квартирі.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р.

Так, відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.

З боку відповідача суду не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст.10,11,57,61,64,209,212-215,218,224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя -