АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню виданого 02 липня 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 лютого 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву заявник обґрунтовувала тим, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року, ОСОБА_4 підлягає виселенню з квартири за АДРЕСА_1, про що було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Актами державного виконавця зафіксовано, що ОСОБА_4 не проживає в квартирі, а сама квартира була здана в суборенду. Заявник вважає, що на сьогоднішній день обов'язок боржника щодо виселення відсутній.

Справа №№2-12647/2011
№ апеляційного провадження:22-ц-796/8921/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Ухвалою Шевченківського районного м. Києва від 22 квітня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представником відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня2016 року посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що підставою для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки на підставі дослідженим у судовому засіданні актів державних виконавців від 24 вересня 2015 року в від 22 жовтня 2015 року судом першої інстанції встановлено, що вже з кінця вересня 2015 року боржник ОСОБА_4 не мешкає в квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для задоволення заяви, відповідно до ст. 369 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Відповідач ОСОБА_4, її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.4 а.с.169,170), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 - ОСОБА_4 виселено з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5.

Рішення суду оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку та було залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення суду 02 липня 2013 року було видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ПетрусенкоГ.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року про виселення ОСОБА_4 При цьому відповідачу був наданий час для добровільного виконання рішення суду.

Актом державного виконавця від 24 вересня 2015 року при виході за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що виселити ОСОБА_4 не виявилось можливим, оскільки в даний момент в квартирі проживає інша особа, що підтверджується договором суборенди від 23 вересня 2015 року, в квартирі знаходяться її речі та залишились деякі речі ОСОБА_4

Актом державного виконавця від 22 жовтня 2015 року було встановлено, що на момент проведення виконавчих дій в квартирі АДРЕСА_1 розташована громадська приймальня народного депутата Черненка О.М. згідно договору від 19 жовтня 2015 року.

Судові рішення, відповідно до ст..124 Конституції України, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають визнанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК України якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, законом встановлені дві підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково: у разі помилкової видачі виконавчого листа та у випадку відсутності обов'язку боржника (добровільне виконання або інші причини відсутності обов'язку боржника).

Заявником не надано суду доказів того, що виконавчий лист виданий помилково, або доказів відсутності обов'язку відповідача перед позивачем за рішенням суду, натомість, рішення Шевченківського суду м. Києва від 04 березня 2013 року свідчить про правомірність видачі судом виконавчого листа за рішенням суду та обов'язок відповідача за цим рішенням перед позивачем. Доказів того, що обов'язок відповідача відсутній у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням, заявником суду не надано.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: