Справа № 505/1187/16-ц
Провадження по справі № 2/505/862/2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"05" липня 2016 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Котовської міської ОСОБА_2 Одеської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягала на визнанні за нею, ОСОБА_1 в порядку набувальної давності, право приватної власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м. з відповідними господарчими спорудами та будівлями: веранда літ. «а1, а2», сарай літ. «Б, В», убиральня літ. «Е», вимощення І, ворота №2, огорожа № 3,4,5, що розташований по вул.. Пушкіна, 54 в м. Котвську Одеської області.

Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилися, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що з 2005 року між позивачка та її сімя почали мешкати в житловому будинку літ. «А», загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м. з відповідними господарчими спорудами та будівлями: веранда літ. «а1, а2», сарай літ. «Б, В», убиральня літ. «Е», вимощення І, ворота №2, огорожа № 3,4,5, що розташований по вул.. Пушкіна, 54 в м. Котовську Одеської області.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_2, яка відповідно до довіреності від 22 травня 2007 року, уповноважила родичку позивачки, ОСОБА_3 продати вказане нерухоме майно. Однак, невдовзі ОСОБА_4 померла, так і не встигши переоформити право власності на будинок.

За час мешкання в дійсному житловому будинку, позивачка зробила капітальний ремонт, підтримує поточні ремонтні роботи, зроблено всі умови для комфортного проживання в будинку. Однак, через відсутність підстав та повного пакету правовстановлюючих документі на вказане нерухоме майно, позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити своє право власності на дійсний житловий будинку.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 2 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 204, 207, 344, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності, право приватної власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м. з відповідними господарчими спорудами та будівлями: веранда літ. «а1, а2», сарай літ. «Б, В», убиральня літ. «Е», вимощення І, ворота №2, огорожа № 3,4,5, що розташований по вул.. Пушкіна, 54 в м. Котвську Одеської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя -