Номер провадження 2/756/855/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Кричиної А.В.

при секретарі Чепис О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, згідно якого просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість в розмірі 22 260,29 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На виконання умов договору відповідач отримав кредит. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг не виконав, у зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість.

Представник позивача в суд не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні, надали суду письмові заперечення, згідно яких просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Суд, заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 8-14)

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 04.06.2008 року станом на 31.07.2015 року складає 22260,29 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості.

У судовому засіданні представник відповідача заявила про застосування строку позовної давності, оскільки строк дії картки відповідача по справі закінчився у квітні 2011 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у вересні 2015 року, подала відповідну письмову заяву.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною спорі, є підставою для відмови у позові.

Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів, починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Аналогічні висновки містяться у постановах Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 та від 12.11.2014 року № 6-167цс14 про стягнення заборгованості.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Суд не вважає, перериванням перебігу позовної давності надходження 17.09.2012 року на рахунок відповідача 20,00 грн., оскільки судом не встановлено, що вказані кошти внесені саме ОСОБА_2 та в рахунок погашення заборгованості. Як вбачається з виписки по картковому рахунку вказані кошти внесені через банківський термінал невідомою особою.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Позивач звернувся до суду з позовом 01.09.2015 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, про поновлення строку позовної давності ним не заявлено, отже у задоволені позовних вимог пред'явлених до ОСОБА_2 слід відмовити відповідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України, у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 15, 58, 60, 61, 74, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 253, 256, 258, 261, 266-267, 530, 631, 1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя: