Справа № 301/1278/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2016 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 27 квітня 2010 року померла її тітка ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Богаревиця, 144 Іршавського району Закарпатської області та земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності КСГП «Україна» розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 008797.

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй племінниці позивачці ОСОБА_1. Заповіт складено 08 квітня 2010 року та посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 27.

Спадкодавець ОСОБА_3 була одинокою, тому інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні.

Позивачка прийняла спадщину за померлою, оскільки після її смерті фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 144 в селі Богаревиця Іршавського району здійснена не була. Єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна, є технічний паспорт від 1987 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві, а справу розглянути в її відсутності (а. с. 23).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглянути в їх відсутності (а. с. 21).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 27 квітня 2010 року померла тітка позивачки ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 104709 від 29.04.2010 року, актовий запис № 15 (а. с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Богаревиця, 144 Іршавського району Закарпатської області та земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності КСГП «Україна» розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 008797, виданого на підставі рішення Іршавської РДА від 01 липня 1997 року № 215, зареєстровано 01.02.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 266 (а. с. 15).

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй племінниці позивачці ОСОБА_1 (а. с. 10). Заповіт складено 08 квітня 2010 року та посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 27.

Після смерті спадкодавці зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 144 в селі Богаревиця Іршавського району здійснена не була. Єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна, є технічний паспорт від 1987 року (а. с. 12-13).

Спадкодавець ОСОБА_3 була одинокою, тому інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні, що стверджується довідкою ОСОБА_2 сільської № 741 від 07.06.2016 року (а. с. 11).

ОСОБА_1 прийняла спадщину за померлою, оскільки після її смерті фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

У зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів позивачка не має можливості оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих за адресою: с. Богаревиця, 144 Іршавського району Закарпатської області, в цілому та земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності КСГП «Україна» розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 008797, виданого на підставі рішення Іршавської РДА від 01 липня 1997 року № 215, зареєстровано 01.02.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 266.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М .М. Золотар