У х в а л а

5 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Східно-Український банк «Грант» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: приватне підприємство «Ажио-Плюс», Шоста одеська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року заявники звернулися до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеській області від 5 вересня 2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц, яким позов ПАТ «Східно-Український банк «Грант» було задоволено частково та звернуто стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості

ПП «Ажио-Плюс» перед ПАТ «Східно-Український банк «Грант» за кредитним договором від 19 серпня 2010 року з додатковими угодами до нього у розмірі 753 677,83 доларів США, а саме - на житловий будинок з господарчими будівлями. розташований за адресою: АДРЕСА_1, та на земельну ділянку, площею 0,1500 га, за тією ж адресою.

19 листопада 2013 року ПАТ «Східно-Український банк «Грант» було отримано виконавчі листи.

Пропустивши строк, 10 червня 2015 року ПАТ «Східно-Український банк «Грант» звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, проте ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року у задоволенні цієї заяви відмовлено.

Ураховуючи викладене, заявники просили суд визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи № 509/2261/13-ц, видані Овідіопольським районним судом Одеської області 19 листопада 2013 року на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області

від 22 липня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4 про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи № 509/2261/13-ц, видані 19 листопада 2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області, на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року щодо боржників ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 квітня 2016 року про зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого листа скасовано.

У серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, подана представником - ОСОБА_5, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2016 року.

Касаційну скаргу слід повернути заявникам з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У цій статті наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Пунктами 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33частини першої статті 293 цього Кодексу можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не передбачено.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 липня 2016 року № 6-701цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями), має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не передбачено.

Керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 22 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Східно-Український банк «Грант» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: приватне підприємство «Ажио-Плюс», Шоста одеська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на предмет іпотеки повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф.Хопта