Справа № 509/161/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Куркана М.М.

при секретарі Савченко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представників відповідача ДП «Морська аварійно-рятувальна служба» Конончук О.В., Плачінти Д.В. Павлій В.Ю., Хлопко В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морська аварійно-рятувальна служба»

«Про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди»,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що працювала на підприємстві відповідача з 2001 р.

З 29 травня 2015 р. наказом №17 була переведена на посаду заступника начальника підприємства.

11 січня 2016 р. випадково дізналась що відповідно до наказу №3 -к від 21.12.2015 р. була звільнена за прогул.

У вказаному наказі було зазначено, що звільнена з посади начальника відділу кадрів підприємства, не дивлячись на те, що працювала на посаді заступника начальника підприємства.

Вказане звільнення вважала не законним, оскільки на час звільнення знаходилась на лікарняному, про що у телефонному режимі було повідомлено керівництво підприємства.

В результаті незаконного звільнення отримала моральну шкоду, яка проявилась у погіршенні стану здоров'я, моральних стражданнях.

З вказаних підстав просила суд постановити рішення, яким поновити її на посаді заступника начальника вказаного вище підприємства та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у сумі 5000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вимогу позивача підтримала.

Представник відповідача позов не визнав, при цьому пояснив, що позивач ОСОБА_1 дійсно працювала на підприємстві відповідача на посаді начальника відділу кадрів, праці та заробітної плати. Наказом від 21.12.2015 р. з роботи була звільнена на підставі п.4 ст.40 КЗОТ України.

Коли з'ясували, що на час звільнення ОСОБА_1 була на лікарняному, вона була поновлена на вказаній посаді та їй був виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 не працювала на посаді заступника начальника підприємства і не могла на ній працювати, оскільки таке призначення здійснюється за погодженням Міністерства Інфраструктури, а таке погодження відсутнє.

Наказ про призначення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника на підприємстві відсутній.

Оскільки позивач не працювала на посаді заступника начальника підприємства вона не може бути поновлена на вказаній посаді.

З вказаних підстав позов і не визнається.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідив письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачем не доведені обставини, на які ОСОБА_1 посилається, а саме те, що на момент звільнення вона працювала заступником начальника ДП «Морська аварійно-рятувальна служба», оскільки доводи позивача спростовуються письмовими матеріалами справи, а саме Довідками про підтвердження наявного трудового стажу, актом від 12.08.2015 р., які підписувались ОСОБА_1 як начальником ВКПЗ, вже після 29.05.2015 р., тоді як з 29.05.2015 р., як зазначає ОСОБА_1, вона була вже заступником начальника підприємства (а.с.91-106,114-118), п.6.8 Статуту ДП «Морська аварійно-рятувальна служба», відповідно до якого всі заступники Начальника Підприємства призначаються на посаду і звільняються з посади Начальником Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом управління (а.с. 183).

Відповідно до листа Міністерства Інфраструктури погодження на призначення ОСОБА_1 заступником начальника не надавалось (а.с.132).

Доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що займанність посади заступника начальника підприємства відповідача підтверджується наказом (розпорядженням) №17 від 29.05.2015 р. (а.с.7), заяви ОСОБА_1 на ім'я Голови ліквідаційної комісії ДП «Морська аварійна служба» (а.с.74), табелі обліку робочого часу, де ОСОБА_1 підписувалась як заступник начальника вказаного підприємства (а.с.75-78, 79, 81-82), довідки про трудовий стаж, підписані ОСОБА_1 як заступником начальника вказаного вище підприємства (а.с. 83, 84, 85-87, 88), суд до уваги не бере, оскільки позивачем не надано суду її заяви, на підставі якої був виданий наказ №17. Крім того, печатка на вказаному наказі не читається, що дає суду сумнів в її оригіналі. Табеля обліку робочого часу підписані тільки ОСОБА_1, що також викликає сумнів в їх оригінальності.

Не може суд також взяти до уваги покази свідка ОСОБА_7 в тій частині, що позивач працювала його заступником, в той час коли він був начальником вказаного вище підприємства, оскільки ці його покази не підтверджені жодним належним доказом.

Разом з тим свідок ОСОБА_9 показала, що працюючи головним бухгалтером вказаного вище підприємства. З ОСОБА_1 працювала як з начальником відділу кадрів. Про те, що остання була заступником начальника підприємства їй відомо не було.

Що стосується заяви ОСОБА_1 про зміну підстави позову (а.с.164), то вказану заяву суд до уваги взяти не може, оскільки з заяви не зрозуміло, що на що ОСОБА_1 бажала змінити, тобто яку підставу та на яку позивач бажав змінити.

З названих вище підстав позов задоволенню не підлягає.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК судовий збір у сумі 2356 грн. 77 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морська аварійно-рятувальна служба» про поновлення на посаді заступника начальника державного підприємства «Морська аварійно-рятувальна служба», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по справі у сумі 2356 грн. 77 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі на протязі десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Куркан М.М.