Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/5055/13 Головуючий у 1 інстанції Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/778/2888/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, 13.09.2010р. народження, про виселення, який в ході розгляду справи було уточнено.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 4 березня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Виселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення, стягнуто судові витрати.

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження на підставі статті 85 Закону України «Про виконавче провадження».

У скарзі зазначала, що на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження за № 47320088 по виконанню виконавчого листа № 335/5055/13-ц від 10.04.15 про виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з квартири за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

19.11.15 ОСОБА_6, діючи в інтересах ОСОБА_4 звернулась до відділу із заявою про зупинення виконавчого провадження на підставі ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на період протягом часу дії мораторію.

07.12.15 отримано відповідь за підписом начальника Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Логвіна В.І. про відмову у задоволенні моєї заяви та зупиненні виконавчого провадження. Головною підставою для відмови стало посилання на те, що виселення боржника є рішенням немайнового характеру та не передбачає стягнень, а тому в даному випадку не підпадає під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», крім того положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», а саме ст. ст. 37, 38 не передбачено зупинення з підстав перелічених в заяві, тобто з підстав передбачених ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заявник вважає, що така відмова у зупиненні виконавчого провадження, не відповідає вимогам законодавства та порушує права ОСОБА_4 та малолітніх дітей. З вказаних підстав просить скаргу задовольнити, визнати бездіяльність державного виконавця, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження та зобов'язати зупинити зазначене виконавче провадження на час дії мораторію відповідно до ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2016 року скаргу задоволено.

Визнано бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження такою, яка не відповідає вимогам чинного законодавства.

Зобов'язано державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції зупинити виконавче провадження про виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення на час дії мораторію відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.2 ч2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

Постановивши ухвалу про задоволення заяви на дії державного виконавця, про відмову в зупинені виконавчого провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі про виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири за адресою АДРЕСА_1., на яку звернуто стягнення, як на предмет іпотеки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя статті 109 цього Кодексу регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 4 березня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Виселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення, стягнуто судові витрати.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Предметом позову у вищезазначеному рішенні було не звернення стягнення на майно, а виселення з квартири, що не суперечить вимогам п. 1 ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"

Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про задоволення заяви про визнання бездіяльності державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження.

Колегія суддів, вважає ,що ухвала суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального закону, а тому підлягає скасуванню. Постановити нову ухвалу про відмову у задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 303,307,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2016 року у цій справі скасувати.

В задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, яка полягає у відмові у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: