АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20 липня 2016 року м. Дніпро
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Романюк М.М.,

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2016 року за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, скаржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття провадження від 05 жовтня 2015 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду з зазначеною вище скаргою ОСОБА_2 зазначав, що незаконність дій державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3481 між іншим полягає і в невірному викладенні виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, змісту резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська на підставі якого і було видано виконавчий лист №2-3481.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з її безпідставності та необґрунтованості.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2015 року постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-3481 виданим Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 03 листопада 2000 року, де зазначено: виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, на його користь до досягнення повноліття в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_5

Як встановлено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2000 року було визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, у розмірі ? частини від усіх доходів боржника, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України на суд покладено обовязок всебічного і повного зясування обставин справи.

З аналізу процесуального права України можна дійти висновку, що для визначення істини по справі на суд покладено тягар дослідження і спонукання сторін на здобуття та надання суду доказів, які можуть вплинути на результат розгляду справи, і лише в разі висвітлення всіх обставин, які впливають або можуть вплинути на визначення позиції суду щодо тієї чи іншої справи, судове рішення є законним.

З урахуванням того, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення не було досліджено а ні виконавчого листа №2-3481, а ні матеріалів цивільної справи за результатами розгляду якої, 03 листопада 2000 року, Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська було постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, тобто не було виконано всіх необхідних дій спрямованих на усунення розбіжностей в наявних матеріалах справи відомостях щодо змісту резолютивної частині рішення суду та постанови про відкриття провадження, не перевірено доводів ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження без заяви стягувача, приймаючи до уваги, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про безпідставність скарги заявника є передчасним.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з переданням питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: М.М.Романюк

ОСОБА_6

ОСОБА_7