22-ц/775/375/2016(м)
Категорія 30 Головуючий у 1 інстанції Мирошниченко Ю.М.
Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Зайцевої С.А., Ігнатоля Т.Г.,

секретар Собецька О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК ім. Ілліча»), товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-НОВА», треті особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-НОВА» (далі ТОВ «УКР-НОВА») на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2016 року та на додаткове рішення цього ж суду від 18 лютого 2016 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ММК ім. Ілліча», ТОВ «УКР-НОВА», треті особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що її чоловік ОСОБА_7, який працював машиністом екскаватора в ТОВ «УКР-НОВА», з 10 жовтня 2014 року був відряджений до ПАТ «ММК ім. Ілліча». ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання трудових обов'язків ОСОБА_7 загинув. У зв'язку з цими обставинами, їй та малолітній доньці загиблого - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, завдана моральна шкода, яка полягає в глибоких душевних стражданнях, обумовлених психоемоційним потрясінням, відчуттям самотності, розгубленості, гострого жалю, відчаю, глибокого болю, вимушеними змінами буденного життя й необхідністю призвичаїтися до подальшого існування без чоловікової підтримки. Просила стягнути з кожного з відповідачів по 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої їй та доньці, яка залишилася на її утриманні.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-НОВА» на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 80000 грн. і на користь ОСОБА_3 - 120 000 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-НОВА» в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2016 року стягнуто з ТОВ «УКР-НОВА» на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на правову допомогу 609 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 03 лютого 2016 року змінити та стягнути додатково з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на її користь та на користь доньки в рахунок відшкодування моральної шкоди по 200 000 грн. кожній.

Не погоджуючись із рішенням ТОВ «УКР-НОВА» просить вказане рішення та додаткове рішення суду від 18 лютого 2016 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до товариства, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу ПАТ «ММК ім. Ілліча».

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; просила вирішити спір у її відсутності та відсутності її представника. Треті особи до апеляційного суду не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені (т.2 а.с.41,42,51).

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «УКР-НОВА» Обуховська В.І. просила апеляційну скаргу товариства задовольнити, рішення та додаткове рішення скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення коштів у відшкодування позивачці моральної шкоди з ПАТ «ММК ім. Ілліча», а у позові до ТОВ «УКР-НОВА» відмовити.

Представник ПАТ «ММК ім. Ілліча» Добровольська Н.Ф. просила апеляційній скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ТОВ «УКР-НОВА» задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, який є батьком її малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 працював машиністом екскаватора в ТОВ «УКР-НОВА». ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 годині 50 хвилин, під час виконання ОСОБА_7 трудових обов'язків, стався нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_7 загинув.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди за рахунок ТОВ «УКР-НОВА», суд першої інстанції, з огляду на приписи ст.153 КЗпП України, виходив з того, що ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах з товариством і саме воно зобов'язано було забезпечити для загиблого безпечні та нешкідливі умови праці, в тому числі під час виконання ним роботи в ПАТ «ММК імені Ілліча».

З висновками суду не можна не погодитися.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місті в кожному структурному підрозділу умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Зі справи вбачається, що 30 січня 2014 року між ПАТ «ММК імені Ілліча» та ТОВ «УКР-НОВА» укладено договір перевезення № 290, за яким ТОВ «УКР-НОВА» взяло на себе зобов'язання за плату власними або залученими силами надавати послуги перевезення пасажирів, вантажів замовника та надавати послуги спеціальної техніки. При цьому сторони домовились, що ТОВ «УКР-НОВА» зобов'язуються виконувати вимоги нормативних актів по охороні праці та контролювати їх виконання зі сторони працівників, найнятих ними для виконання роботи (п.7.8) (т.1 а.с. 74-82).

ОСОБА_7 з жовтня 2014 року працював машиністом екскаватора в ТОВ «УКР-НОВА».

Наказом № 33 від 10 жовтня 2014 року ОСОБА_7 був відряджений для роботи до ПАТ «ММК імені Ілліча» (т.1 а.с.9,10,23).

Згідно заявки аглофабрики від 23 грудня 2014 року для виконання робіт з 01 січня 2015 року по 31 січня 2015 року управлінням автомобільного транспорту виділений технологічний транспорт - екскаватори, в тому числі, екскаватор «Hyundai» R 320 LC-7, під керуванням ОСОБА_7 (т.1а.с. 83).

ІНФОРМАЦІЯ_2 з 7.00 год. ОСОБА_7 працював на екскаваторі «Hunday» R320 LC-7, який належить ТОВ «УКР-НОВА», та на території аглофабрики ПАТ «ММК імені Ілліча» виконував вантажні роботи. Близько 13.50 год., в момент технологічної паузи, стався розлом відвалу, який викликав зміщення пласта шламу в бік екскаватора і його засипало по верхню частину кабіни.

З акту № 1 від 24 квітня 2015 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) та акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався в ТОВ «УКР-НОВА» при виконанні робіт на аглофабриці ПАТ «ММК імені Ілліча» (форма Н-5), затверджених виконуючим обов'язки заступника начальника територіального управління Державного гірничого промислового нагляду в Донецької області, вбачається, що причиною смерті машиніста екскаватора ТОВ «УКР-НОВА» ОСОБА_7 є механічна асфіксія від здавлення грудної клітини та живота, що настала внаслідок засипання кабіни екскаватора шламом в результаті розлому відвалу, який викликав зміщення пласта шламу в бік екскаватора «Hyundai» R 320 LC-7, яким керував ОСОБА_7 Причинами нещасного випадку визначені: недосконалість технічного процесу та його невідповідність вимогам безпеки; роботи проводились за відсутності технологічної карти; порушення вимог безпеки під час ведення навантажувально-розвантажувальних робіт, а саме проведення робіт підрядною організацією, без оформлення наряду-допуску на виконання робіт з підвищеною небезпекою; відсутність постійного контролю за виконанням робіт, а також невиконання посадовими особами своїх обов'язків щодо перегляду технологічної карти, допуску до роботи підвищеної небезпеки без оформлення наряду-допуску, забезпечення контролю за виконанням робіт.

Звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_2, виступаючи в своїх інтересах та інтересах доньки, послалася на те, що внаслідок смерті чоловіка та батька, вона з дитиною перенесли стрес, зазнали моральних страждань. Їх переживання пов'язані з втратою близької людини, відчуттям самотності, почуттям розгубленості, гострого жалю, відчаю, глибокого болю, втрати нормальних життєвих зв'язків.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено, що екскаватор, яким керував ОСОБА_7, є власністю ТОВ «УКР-НОВА». Відповідальним за технічний стан та безпечне виконання робіт екскаваторами, в тому числі екскаватором «Hyundai» R 320 LC-7, згідно наказу № 8 від 09 січня 2015 року, призначений робітник товариства ОСОБА_10, який не виконав покладених на нього обов'язків, що призвело до нещасного випадку (а.с. 13-29).

Отже, вимоги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки, заявлені до ТОВ «УКР-НОВА» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка та батька дитини, ґрунтуються на нормах матеріального права.

Виходячи з роз'яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Колегія вважає, що визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та дійшов обгрунтованого висновку про те, що внаслідок винних дій ТОВ «УКР-НОВА», яке не забезпечило безпечні умови праці ОСОБА_7, що призвело до його загибелі, позивачу та її дитині заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідно в розмірі 80 000 грн. та 120 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалити рішення, яким стягнути відшкодування моральної шкоди на її користь та на користь дитини додатково з ПАТ «ММК імені Ілліча» у розмірі по 200 000 грн. на кожного. ТОВ «УКР-НОВА» послалося у скарзі на те, що відповідальність по відшкодуванню позивачці моральної шкоди повинна бути покладена на ПАТ «ММК імені Ілліча», де саме стався нещасний випадок і працівники якого, згідно з актом від 24 квітня 2015 року, є винними у виникненні нещасного випадку.

Однак, ці доводи є необґрунтованими, оскільки законні підстави для покладення відповідальності за заподіяння моральної шкоди на це підприємство позивачем не наведені та судом першої інстанції не встановлені.

Доводи позивача про те, що в ході розслідування обставин смертельного травмування ОСОБА_7 виявлені факти невиконання посадовими особами підприємства своїх обов'язків з охорони праці не змінюють правових висновків суду, оскільки ці порушення не знаходяться у прямому причинному зв'язку з негативними наслідками, що призвели до загибелі ОСОБА_7

Посилання позивача на те, що ПАТ «ММК імені Ілліча» погодився з висновками спеціального розслідування щодо своєї вини у травмуванні ОСОБА_7, є непереконливими, оскільки, як вбачається зі справи, підприємство до теперішнього часу оскаржує в установленому законом порядку висновки комісії з розслідування нещасного випадку (т.2 а.с. 31).

Доводи скарги про те, що суд не врахував положень ст.1190 ЦК України щодо солідарної відповідальності ПАТ «ММК імені Ілліча» та ТОВ «УКР-НОВА», є безпідставними, зважаючи на те, що таких обґрунтувань свого позову позивач при зверненні до суду не наводила і доказів не надавала.

Зі справи вбачається, що відносини між ПАТ «ММК імені Ілліча» та ТОВ «УКР-НОВА» склалися на підставі договору про надання послуг.

Згідно ст. 908 ЦК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір. За довгостроковим договором перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення (ст.914 ЦК України).

Стаття 920 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Що стосується відповідальності ПАТ «ММК імені Ілліча», як замовника робіт для ТОВ «УКР-НОВА», на підставі договору перевезення, то в даному випадку, саме ТОВ «УКР-НОВА», виступало замовником робіт для ОСОБА_7 і, як власник джерела підвищеної небезпеки, повинно нести відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові під час виконання ним обов'язків. Тому, доводи скарги позивача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Посилання ОСОБА_2 у скарзі на те, що рішення не ґрунтується на всебічному, об'єктивному, безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості, чим порушено її права та доньки суперечать змісту ухваленого рішення, оскільки будь-яких доказів чи обставин, які б не досліджував суд, позивач в апеляційній скарзі не навела і апеляційному суду не представила. Підстав для переоцінки доказів апеляційний суд не має.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «УКР-НОВА» в апеляційній скарзі зазначає, що відповідальним за заподіяну позивачу моральну шкоду є ПАТ «ММК ім. Ілліча», оскільки підприємство повинно слідкувати за безпекою технологічного процесу та контролювати його, а також створювати безпечні і нешкідливі умови праці ОСОБА_7

Ці доводи є неспроможними, зважаючи на те, що вони суперечать п.7.8 договору перевезення № 290, укладеного між ТОВ «УКР-НОВА» та ПАТ «ММК ім. Ілліча», за яким ТОВ «УКР-НОВА», зобов'язується виконувати вимоги нормативних актів по охороні праці та контролювати їх виконання зі сторони працівників, найнятих ними для виконання роботи та наказу цього підприємства про те, що відповідальним за безпечне виконання робіт призначений працівник товариства ОСОБА_10

Крім того, за актом про розслідування нещасного випадку визначено, що цей випадок поставлений на облік в ТОВ «УКР-НОВА», з яким загиблий ОСОБА_7 знаходився у трудових відносинах.

Доводи скарги ТОВ «УКР-НОВА» про порушенням норм процесуального права і, зокрема, на те, що товариство не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, а тому не змогло використати своє право на захист та надання суду відповідних доказів про те, що підприємство всіляко намагалось надати допомогу сім*ї постраждалого, не змінюють правових висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення.

З судового рішення вбачається, що допомога на поховання була врахована судом при вирішенні питання про розмір відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди і, при цьому, суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз'яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та з урахуванням конкретних обставин нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_7, ступеня вини відповідача, який не забезпечив належних безпечних умов праці та контролю за їх дотриманням, враховуючи характер, глибину і тривалість моральних страждань позивачки та її дочки, а також приймаючи до уваги добросовісне ставлення відповідача до сім'ї загиблого, який виплатив вдові загиблого матеріальну допомогу, дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі.

Посилання ТОВ «УКР-НОВА» на необхідність скасування додаткового рішення, яким вирішено питання відшкодування позивачу судових витрат, до уваги не приймаються, оскільки підстав для скасування основного рішення не встановлено.

Таким чином, в апеляційних скаргах та в судовому засіданні апеляційного суду представником ТОВ «УКР-НОВА» не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків суду першої інстанції, і давали б апеляційному суду право провести переоцінку обставин та доказів, зроблену судом першої інстанції при вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для втручання у рішення суду першої інстанції, в частині відшкодування моральної шкоди, та ухвалення рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 та на користь малолітньої ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди з ПАТ «ММК імені Ілліча» по 200 000 грн. кожній, а тому, рішення суду та додаткове рішення вважає необхідним залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, та товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-НОВА» на рішення суду та апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-НОВА» на додаткове рішення відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2016 року та додаткове рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді : С.А.Зайцева

Т.Г.Ігнатоля