Справа №461/2451/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Галицький районний суд міста Львова

в складі : головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання зобов'язання за кредитним договором припиненим , -

В С Т А Н О В И В :

первинно ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ВіЕс Банк», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання кредитного договору препининени.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 16.09.2008 року між нею та ВАТ «Фольксбанк» правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» було укладено кредитний договір №KF52281, згідно якого відповідач зобов'язувався надати позичальникові кредитну лінію в розмірі 23000,00 доларів США строком на 5 років. Вказує на те, що перед укладення кредитного договору банк не надав їй відповідної інформації про умови кредитування. Крім цього, банк перед та під час укладення спірного кредитного договору не дотримано вимоги п.п. 3.1,3.2 Кредитного договору. Стверджує те, що банком не було надано йому кредит в розмірі 23000,00 доларів США протягом 5-ти банківських днів з моменту вступу в дію даного договору. Просила суд визнати кредитний договір №KF52281 від 16.09.2016 року припиненим.

В ході судового розгляду справи, позивач уточнила позовні вимоги, просить визнати припиненими її зобов'язання за кредитним договором №KF52281 від 16.09.2016 року покликаючись на те, що через ненастання факту отримання позичальником кредитних коштів в повному розмірі протягом 5-ти банківських днів, як це було передбачено умовами п.п. 1.1.,3.1 Кредитного договору, то такий припинив свою дію в момент закінчення 5-го банківського дня з моменту укладення договору, а саме 22.09.2008 року, в безальтернативному порядку, згідно п.3.2 Кредитного договору.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення викладенні у ньому. Просив позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні, представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що банком під час укладання договору було дотримано всі вимоги чинного законодавства. Позивачці було надано всю необхідну інформацію з приводу умов надання кредиту, прав та обов'язків сторін, відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов'язків по договору. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/.

Судом встановлено, що 16.09.2006 року між ВАТ «Фольксбанк» (правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №KF52281, згідно якого банк зобов»ячався надати позичальнику ОСОБА_1 кредитну лінію в розмірі 23 0000,00 доларів США, строком на 5 років на поновлювальній основі під 14% річних.

Згідно п.1.1,1.2 Договору надання коштів по кредитній лінії здійснюється Банком повністю або окремими частинами/ траншами/ на письмову вимогу позичальника в межах вищевказаної суми кредитної ліні/ /ліміту/. Позичальник зобов»язується повернути Банку суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку , передбаченому Договором.

На підставі поданої позивачкою ОСОБА_3заяви від 16.09.2015р. Банком було надано їй транш в сумі 16 300,00 доларів США в рахунок відкритої кредитної лінії згідно з Договором № КF52281 від 16.09.2008р.

Друга сума траншу у розмірі 6 700,00 доларів США була надана Банком позичальниці ОСОБА_1 на підставі її письмової заяви, згідно п.1.1.Договору № КF52281 від 16.09.2008р.

Відтак, Банк виконав свої договірні зобов»язання по наданні позичальнику окремими частинами/траншами/ грошових коштів в межах кредитної лінії / ліміту/ на підставі письмової заяви ОСОБА_1протягом 5-ти банківських днів з моменту вступу в дію договору.

Правових підстав вважати, що ПАТ»ВіЕс Банк» порушив п.3.2 Договору немає, оскільки за його умовами позичальник міг отримувати кошти по кредитній лінії протягом п'яти років в будь-якій сумі та у бідь-який час.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Зважаючи на зазначені вимоги законодавства, додержання яких є необхідним для чинності правочину, суд приходить до висновку, що форма та зміст кредитного договору №KF52281 від 16.09.2008 року відповідають даним вимогам, відтак укладені без порушень чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що банк не надав їй жодної інформації, щодо всіх умов договору, не відповідають дійсності, виходячи із наступного.

Як вбачається із кредитного договору, в договорі послідовно та докладно викладено всі права та обовязки сторін, правила нарахування процентів і комісій, наслідки за порушення умов договору. У п.8, п.10.5 кредитного договору, відповідач наголосив на тому, що погоджується з істотними умовами договору, свою правоздатність та дієздатність, а також про умови кредитування у банку. Також, перед укладенням кредитного договору відповідач був ознайомлений та згідний з розрахунком сукупної вартості кредиту, проектом кредитного договору, договору про забезпечення виконання зобовязань, інформацією про платежі, про що розписався у договорі.

Крім цього, доводи ОСОБА_1 про те, що неотримання, в повному розмірі, кредитних коштів протягом 5-ти банкіських днів, суд не бере до уваги, оскільки договір був укладений між позивачем та відповідачем згідно чинного законодавства, умови та порядок видачі Кредиту погоджений між сторонами, що засвідчує даний договір. Крім цього, вказані обставини свідчать про його вільне волевиявлення, спрямоване на укладення оспорюваного договору.

Шодо додатку №1 до кредитного договору № KF52281 від 16.09.2008р.-графіку погашення заборгованості по кредитній лінії,то такий ,хоч і є невід»ємною частиною договору,однак, є за своїм змістом розрахунком орієнтовної сукупної вартості кредитної лінії, з яким позивачка була ознайомлена і не оскаржувала запропонованих умов погашення кредиту.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Виходячи з вищенаведеного та оцінюючи докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження у судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання зобов'язання за кредитним договором припиненим - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.