Справа №443/431/16-ц Провадження №2/443/239/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Сидорака Б.Г. з участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що він є власником житлового будинку, в якому зареєстровані відповідачі: колишня дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3. 29.04.2014 року вони розлучилися. Відповідачі у вказаному будинку жодного дня не проживали, а фактично проживають у АДРЕСА_2, оскільки приписка у вказаному будинку їм необхідна була для того щоб мати відповідачки ОСОБА_2 могла отримати житлову субсидії. Позивач вирішив відчужити вказаний житловий будинок, однак відповідачі знятись із реєтраціїї із вказаного житлового будинку у добровільному порядку відмовляються. За вказаних обставин він змушений звернутись до суду та просити суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_1 посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вимоги підтримав та пояснив, що так як відповідачі не проживають у будинку більше одного року, не несуть витрат по утриманню будинку та не беруть участі у спільному побуті, не є членами їхньої сім"ї і тим самим втратили право користування житлом у зв"язку з відсутністю більше ніж один рік у цьому приміщенні. Крім того зазначив, що його брат-позивач у справі, є інвалідом 1-ї групи, потребує значних коштів на лікування, тому хоче продати даний будинок, однак не може цього зробити, так як там зареєстровані відповідачі, які добровільно виписатися відмовляються. Просив суд позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Цюмрак М.Д., посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про розгляд справи були належно повідомлені. У відповідності до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від них не надійшло повідомлення про причини неявки, суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, проти чого представники позивача не заперечують.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України "Про міжнародні договори України", є частиною національного законодавства, ст.41 Конституції України та ст.ст.321,328,330,334 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Добросовісний набувач набуває право власності на майно, навіть в тих випадках, коли воно відчужене особою, яка не мала на це право. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним.

Положення ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

Згідно із Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 25.05.1990 року(а.с.16,49) власником жилого будинку АДРЕСА_3 є ОСОБА_1.

Із копії рішення Жидаівського району Львівської області від 29.04.2014 року(а.с.18) у цивільній справі №443/648/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволені та шлюб між позичаем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд може визнати особу, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З актів Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 31.01.2015 року, 10.03.2015 року, 22.05.2015 року, 15.08.2015 року та 04.11.2015 року(а.с.3-7), вбачається, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловому будинку на АДРЕСА_1 зареєстровані, однак фактично ніколи не проживали і не вели спільного господарства з власником будинку. Їхніх особистих речей в будинку немає.

За таких обставин та враховуючи правові приписи, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідачів має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідачів поважними відсутні, тому згідно з вищенаведеним підтверджено факт відсутності відповідачів на спірній площі понад встановлені строки без поважних причин, а відтак їх слід визнати таким, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловитм будинком АДРЕСА_1.

Керуючись ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.41 Конституції України, ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", ст.ст.321,328,405 ЦК України, ст.ст.10,57,64,212,213,215,224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -суддя ___________________

17.06.2016