Справа № 755/6930/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Марцинкевич В.А.

при секретарі Іова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», третя особа - Київська міська рада про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів, в якому просила стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості по сплаті коштів за Договором про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 09 серпня 2012 року у сумі 397 444,53 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 09 серпня 2012 року, на підставі взаємної домовленість сторін щодо умов виконання ними Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» із змінами та доповненнями (надалі - Рішення), між сторонами було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу (надалі - Договір).

Згідно з Додатком № 2 до цього Рішення, Київська міська рада встановила варіанти компенсації садівникам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, які підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу, а п. 12 Рішення доручила Дирекції здійснити компенсацію за винесення садових ділянок відповідно до Додатку № 2 цього рішення та відселити громадян.

Перелік об'єктів, що підлягають вилученню у користувача разом із земельною ділянкою, визначений у Звіті про оцінку земельної ділянки з поліпшенням, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1, як члена садового товариства. На вказаній земельній ділянці знаходиться садовий будинок АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1. Розмір відшкодувань користувачу визначений в Акті Комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17.05.2012 року № 41, затвердженому Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12 червня 2012 року № 994 (надалі - Акт Комісії).

Пунктом 5 Договору визначено розмір компенсації, який дорівнює сумарній вартості об'єктів, визначених у Звіті, та становить 512 691,00 грн.

За змістом пункту 6 Договору користувач погоджується одержати компенсацію у зазначеному розмірі і зобов'язується протягом п'яти робочих днів з моменту набрання чинності цим Договором відкрити рахунок в банківській установі за власним вибором в м. Києві та надати Дирекції довідку банку про відкриття рахунку із зазначенням платіжних реквізитів.

Пунктом 7 Договору встановлено, що виплата компенсації, передбаченої п. 5 цього Договору, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше терміну дії Акту Комісії (дванадцять місяців з дня його затвердження), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, відкритий Користувачем відповідно до пункту 6 цього Договору, тобто, до 12.06.2013 р.

Відповідно до п.11.1.1 Договору користувач зобов'язаний протягом п'яти днів після надходження на рахунок, відкритий на виконання п. 6 цього Договору, грошової компенсації, здійснити певні дії, спрямовані на припинення (скасування) реєстрації його права власності на садовий будинок та інші споруди, які знаходяться на земельній ділянці і на які оформлено право власності.

Згідно умов Договору ОСОБА_1, як член садового товариства, надала згоду на вилучення земельної ділянки для суспільних потреб та отримання компенсації за варіантом № 3 Додатку № 2 до Рішення, а саме - шляхом повної компенсації за землю, будинки, зелені насадження та інші витрати.

16 вересня 2013 року сторонами була підписана Додаткова угода №1 до Договору, якою сторони погодили новий термін виплати компенсації не пізніше 31 грудня 2013 року.

10 грудня 2015 року між сторонами було підписано Додаткову угоду №2 до Договору, в якій пункт 7 Договору був викладений у новій редакції, і строк виплата компенсації в розмірі 512 691, 00 грн. був визначений не пізніше 31 грудня 2015 року.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, а представник Відповідача заперечив проти задоволення даного позову, оскільки Відповідачем в повному обсязі та у визначені Додатковою угодою № 2 строки, тобто до 31 грудня 2015 року, було виконано своє зобов'язання щодо виплати компенсації Позивачу за Договором.

Також представник Відповідача наголосив, що термін дії згаданого Акту Комісії був продовжений до 30 червня 2016 року. Грошова компенсація відповідно до первісної редакції Договору позивачу не була виплачена через відсутність бюджетного фінансування, що і стало підставою для укладення Додаткових угод з Позивачем, які були підписані останньою добровільно.

Відповідач не чинить Позивачу жодних перешкод у користуванні земельною ділянкою, оскільки до даного часу така ділянка залишається не вилученою у Позивача.

Крім того, представником Відповідача було зазначено, що компенсація за землю, будинки, споруди, зелені насадження та інші витрати не є грошовим доходом, що підлягає індексації у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових коштів доходів населення» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових коштів доходів населення».

Тому Відповідач вважає, що відсутні правові підстави для стягнення інфляційного збільшення заборгованості по сплаті коштів за Договором за надумане Позивачем прострочення виконання грошового зобов'язання.

Представник третьої особи Київської міської ради в судове засідання не з'явився, та не надав суду будь-яких письмових пояснень щодо причин своєї неявки.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на садовий будинок від 22 жовтня 1998 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, позивачці, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить садовий будинок АДРЕСА_1, згідно наказу від 21 жовтня 1998 року №639-С/ГК (а.с. 14).

09 серпня 2012 року між сторонами у справі було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу на підставі взаємної домовленості Сторін щодо умов виконання ними Рішення Київської міської Ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» із змінами та доповненнями (а.с. 8-9).

Перелік об'єктів, що підлягають вилученню у користувача разом із земельною ділянкою, визначений у Звіті про оцінку земельної ділянки з поліпшенням, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1, як члена садового товариства. На вказаній земельній ділянці знаходиться садовий будинок АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1.

Пунктом 5 Договору визначено розмір компенсації, який дорівнює сумарній вартості об'єктів, визначених у Звіті та становить 512 691,00 грн.

Згідно п. 6 Договору користувач погоджується одержати компенсацію у зазначеному розмірі і зобов'язується протягом п'яти робочих днів з моменту набрання чинності цим Договором відкрити рахунок в банківській установі за власним вибором в м. Києві та надати Дирекції довідку банку про відкриття рахунку із зазначенням платіжних реквізитів.

Відповідно до п. 7 Договору виплата компенсації, передбаченої п. 5 цього Договору, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше терміну дії Акту Комісії (дванадцять місяців з дня його затвердження), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, відкритий Користувачем відповідно до пункту 6 цього Договору.

Додатковою угодою № 1 до Договору від 16 вересня 2013 року встановлено, що виплата компенсації, в розмірі 512 691,00 грн., без ПДВ, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше 31 грудня 2013 року (а.с. 10).

Додатковою угодою № 2 до Договору від 10 грудня 2015 року сторони погодили, що виплата компенсації в розмірі 512 691,00 грн., без ПДВ, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше 31 грудня 2015 року (а.с. 11).

Відповідно до виписки ПАТ «КБ «Хрещатик» по рахунку 1, 17.12.21015 року на рахунок Позивачки було зараховано грошові кошти в сумі 512 691, 00 грн. (а.с. 12).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права і має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, позовна вимога щодо стягнення пені задоволенню не підлягає.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України від 20.01.2016 року, яку викладено в постанові за результатом розгляду справи №6-2759цс15:

«Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті».

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлене характером його зміни.

Таким чином, Відповідач у повному обсязі та у визначений Договором строк (до 31 грудня 2015 року) виконав договірні зобов'язання щодо виплати грошової компенсації Позивачці, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача інфляційного збільшення заборгованості по сплаті коштів за Договором.

Крім того, отримана Позивачем 17.12.2015 року грошова компенсація у розмірі 512 691, 00 грн. є компенсацією за землю, будинки, споруди, зелені насадження та інші витрати і не є грошовим доходом, що підлягає індексації у відповідності до норм Закону України «Про індексацію грошових коштів доходів населення» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових коштів доходів населення».

За таких підстав суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Тому, на підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 16, 526, 599, 625, 629, 653 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», третя особа - Київська міська рада про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: