Категорія 57Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Сопруна В.В.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Данильченко Олени Олександрівни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, згідно якого ОСОБА_2 розмістив в банку грошовий вклад, проте відповідач взяті на себе обов'язки не виконує та станом на момент звернення з позовом грошові кошти позивачу не повернув.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Данильченко О.О. оскаржує її в апеляційному порядку.В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала не відповідає вимогам процесуального права, а тому просила її скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність спору.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту заявлених ОСОБА_2 вимог вбачається, що предметом судового спору позивачем визначені правовідносини, які виникли на підставі договору №SAMDN8931 від 16.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до п.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З ксерокопії паспорта позивача ОСОБА_2 вбачається, що він зареєстрований в м. Вінниці по вул. Феликса Кона (Івана Миколайчука), буд.39, кв.1 (а.с.8).

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Данильченко О.О. зазначає, що на її думку договір банківського вкладу (депозиту) не підпадає під дію ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки позивач отримує прибуток від свого вкладу, а тому справа повинна слухатись за правилами ч.2 ст.109 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням юридичної особи.

Проте з зазначеним твердженням представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Данильченко О.О., судова колегія погодитись не може, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Преамбула ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 цього Закону, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад) що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст.1058 ЦК України).

У ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» подано такі визначення: споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором банківського вкладу (депозиту) є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

За таких обставин висновок судді про відкриття провадження та призначення слухання справи у Вінницькому міському суду Вінницької області, є обґрунтованим.

Посилання апелянта, що ухвала прийнята з порушенням правил підсудності, оскільки місце знаходження юридичної особи ПАТ КБ «Приватбанк» знаходиться у м. Дніпрі, є необґрунтованою, спростовується вищевикладеним.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвала без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Данильченко Олени Олександрівни відхилити, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Сопрун В.В.