№ 556/1055/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2016 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 сільської ради, державної реєстраційної служби про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 сільської ради, управління Держземагенства про визнання недійсним та скасування права на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 сільської ради, про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Позовні вимоги обґрунтовує тим що вона є власником двох земельних ділянок в с.Більська Воля Володимирецького району, загальною площею 0,56 га. Вказані земельні ділянки межують із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_7, який захопив частину земельної ділянки позивача, виорав городину, завіз будівельні матеріали, звів теплицю, зруйнував існуючу огорожу, при цьому свої дії мотивував тим, що вказані земельні ділянки належать йому і він вправі розпоряджатися ними на свій розсуд. Просить усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками, шляхом знесення самовільно збудованої теплиці, вивезення із земельних ділянок майна відповідача та надання можливості встановити огорожу між їх ділянками.

Відповідач ОСОБА_5 первісного позову ОСОБА_1 не визнав та звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсними, скасувати та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про Державну реєстрацію права власності на земельні ділянки кадастрові номери :01:004:0093 та :01:004:0094, належні ОСОБА_1 Зустрічні позовні вимоги обґрунтував тим, що при приватизації земельних ділянок ОСОБА_1 допущено порушення вимог чинного законодавства, вказані земельні ділянки перебували у власності матері сторін, однак ОСОБА_1 не успадкувала земельні ділянки, а повторно звернулась до сільської ради із заявою про їх приватизацію. Крім того, земельні ділянки ОСОБА_1 приватизовані з порушенням фактично існуючих меж. В судовому засіданні кожна із сторін підтримала власні позовні вимоги, заперечила зустрічні позовні вимоги та надала пояснення в межах позову.

Представник ОСОБА_6 сільської ради ОСОБА_8 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, заперечив проти зустрічного позову ОСОБА_5

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши письмові та інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові.

Так, судом встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду №556/734/13-ц від 16.05.2013 року за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок та інші господарські будівлі, що розташовані в с.Більська Воля, вул.17 Вересня, 4а, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 30.09.2012 року, матері ОСОБА_9.

Відповідно до інформаційних довідок №55400102 та №55401877 від 18.03.2016 року, про відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,31 га, кадастровий номер :01:004:0094, для ведення особистого селянського господарства, за адресою вул.17 Вересня, 4а, в с.Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0093, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул.17 Вересня, 4а, в с.Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, є приватною власністю позивача ОСОБА_1

Вказане право власності ОСОБА_1 набула на підставі рішень ОСОБА_6 сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) №№921, 922 від 04.04.2014 року, та рішень №97, 98 від 01.03.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність».

Таким чином, ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок та житлового будинку з по господарськими будівлями в с.Більська Воля Володимирецького району, і це право власності підтверджено у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст.ст.319, 321, 373 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Як вбачається зі ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

ОСОБА_10 зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з ОСОБА_10 обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які розташовані в с.Більська Воля Володимирецького району, проведеного 05.04.2016 року, комісією ОСОБА_6 сільської ради встановлено, що межові знаки, які було відновлено ОСОБА_1 під час проведення геодезичних зйомок проектною організацією, були знищені її сусідом по земельній ділянці гр.ОСОБА_5, який, не маючи при цьому будь-яких законних підстав вказував на невідповідність встановлення меж земельних ділянок та розміщення межових знаків.

ОСОБА_10 обстеження земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1, проведеного 30.06.2016 року комісією ОСОБА_6 сільської ради, у присутності користувача земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою позивача, ОСОБА_5, встановлено, що на земельній ділянці гр.ОСОБА_1 без її згоди, відповідач знищив відновлені межові знаки, посадив картоплю, збудував теплицю, утримує худобу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, будучи власником двох земельних ділянок, надала суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт перешкоджання ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою позивача шляхом зведення на цій ділянці споруд, розміщення предметів, насаджень, утримання худоби тощо.

Вказані докази в ході судового розгляду нічим не спростовані.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

З приводу зустрічних позовних вимог суд прийшов до наступних висновків.

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради №10 від 14.03.1997 року матері сторін по справі ОСОБА_9 було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення підсобного господарства площею 0,31 га. в с.Більська Воля Володимирецького району.

Разом з тим, до часу своєї смерті ОСОБА_9 не виготовила необхідної документації та не отримала Державного акту на право власності на земельні ділянки, тобто не набула права власності на землю в порядку, встановленому законодавством, що діяло на той час.

З огляду на це, твердження ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 не успадкувала земельних ділянок, належних матері, є безпідставними, оскільки до складу спадщини, як це вбачається зі ст.1218 ЦК України, входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю.

ОСОБА_9 за життя не оформила належне їй право на земельні ділянки, в силу чого спадкування цього права спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 є неможливим.

В той же час, як вбачається з з п.1 р.Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_9 за заповітом, набула право на реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,48 га, які були передана її матері у власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок".

З метою реалізації вказаного права ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_6 сільської ради із відповідними заявами про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримала такий дозвіл, замовила виготовлення документації та надала її на затвердження у встановленому порядку, після чого право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки було зареєстровано. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 набула право власності на земельні ділянки в с.Більська Воля Володимирецького району як спадкоємець ОСОБА_9А,, у встановленому законом порядку, і підстав для скасування записів у Державному реєстрі та визнання правовстановлюючих документів на ці ділянки незаконними немає.

При встановленні меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в с.Більська Воля землевпорядною організацією та сільською радою дотримано вимог чинного законодавства, а саме з урахуванням відмови ОСОБА_5 погодити межі суміжного землекористування, вказані межі встановлені на місцевості та закріплені актом відповідною комісією сільської ради, із затвердженням акту погодження меж на сесії ОСОБА_6 сільської ради 24.12.2015 року.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 суд не вбачає.

Керуючись ст..ст.319, 321, 373 ЦК України, ст..ст.18,19, 103,118-119, 126 Земельного Кодексу України, ст.15, 60, 61, 209, 212 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та будівель, кадастровий номер :01:004:0093, яка знаходиться за адресою вул.17 Вересня, 4а, в с.Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, та земельною ділянкою площею 0,31 га, кадастровий номер :01:004:0094, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: вул.17 Вересня, 4а, в с.Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, для чого зобовязати відповідача ОСОБА_5 вивезти з вказаних ділянок будівельні матеріали, звільнити прибудинкове приміщення (сарай) від худоби та належних відповідачу речей, знести теплицю, розташовану на вказаних ділянках та не чинити перешкод ОСОБА_1 при встановленні огорожі між земельними ділянками.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у звязку з розглядом справи в сумі 555 (пятсот пятдесят пять) грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :

Повний текст рішення проголошено 18 листопада 2016 року