Справа № 465/4482/14 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/4852/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в частині належних ОСОБА_2 коштів у розмірі 34966,25 грн., на картковому рахунку № 316878, що відкритий у відділенні 8 Краматорської філії ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнення 32554,79грн., а також судових витрат в розмірі 349,66 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2013 року, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за номером № 2381 в частині належних ОСОБА_2 виплат, а саме коштів у розмірі 34966,25 грн. на картковому рахунку №316878, що відкритий у відділені №8 Краматорської філії ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму у розмірі 32554,79 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у виді судового збору в розмірі 325,55 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що у неї склалася заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» внаслідок помилки у довідці, виданій позивачем на запит приватного нотаріуса ОСОБА_5 про стан рахунку ОСОБА_6 для визначення успадкованих нею грошових коштів. Посилається на те, що у довідці була зазначена сума коштів у розмірі 140056,43 грн., що знаходилася на рахунку померлого не на день його смерті, а на дату видачі довідки. Апелянт погоджується з тим, що пенсійні виплати за період з 01.06.2013 року до 31.12.2013 року на суму 34 966,25 грн., безпідставно включені до спадкового майна. Вважає, що надані ПАТ КБ «ПриватБанк» документи доводять лише те, що Пенсійний фонд перерахував кошти на картковий рахунок ОСОБА_6, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», але аж ніяк не є доказом виплати цієї суми відповідачці. Зазначає те, що у наявних в матеріалах справи документах відсутній розрахунок суми коштів, виплачених ОСОБА_2 Докази того, що виплачена відповідачці 31.12.2013 року сума коштів в розмірі 46 166,39 грн. включає оспорювану суму 34 966,25 грн., в матеріалах справи відсутні. Вважає, що оскаржуваним рішенням суду підтверджується факт неправильного нарахування успадкованих нею пенсійних виплат, з неправильно вказаним залишком коштів, однак оскаржуваним рішенням суду відповідачка, окрім суми помилково виплачених їй коштів, зобов»язана сплатити відповідачу 325,55 грн. судового збору. Крім цього просить врахувати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» самостійно, не повідомивши причину, відніс суму 34966,25 грн. до кредитної заборгованості відповідача перед банком, частину яких стягнув з карткового рахунку № 760296, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім»я ОСОБА_2 Стосовно частини самовільно списаних коштів в розмірі 2411,46 грн. відповідачка визнає, що списав їх в погашення заборгованості в сумі 34966,25 грн., але продовжує списувати кошти і на даний момент, при цьому на належному апелянту рахунку залишаються заблокованими кошти в сумі 14,93 грн. Проте, позивач продовжує нараховувати на визначену ним суму заборгованості в розмірі 34966,25 грн. відсотки, для чого відповідачем відкрито рахунок дебіторської заборгованості. Також, позивачем на ім»я ОСОБА_2 відкрито рахунок, на якому станом на 26.11.2015 року, нараховано заборгованість у сумі 961,80 грн. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, після смерті її батька, ОСОБА_6, який помер 07.05.2013 р., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої помилково включено пенсійні виплати, нараховані після смерті ОСОБА_6 в сумі 34966,25грн., і з врахуванням того, що ці кошти були фактично виплачені відповідачці, а в подальшому ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем стягнув 2411,46 грн., суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 32554.79 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 був відкритий картковий рахунок №316878, на який Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області перераховувало пенсійні виплати для ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер 07.05.2013 р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 08.05.2013 р., виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №427.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 11.12.2013р. №2381, після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем його майна, зокрема, суми коштів у розмірі 140056,43грн. на рахунку померлого №316878, є ОСОБА_2.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.12.2013р. відповідач, ОСОБА_2, звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання грошових коштів відповідно до виданого їй свідоцтва про право на спадщину за законом, та на підставі якого ПАТ КБ «ПриватБанк» виплатив їй кошти у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2014 р. до ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла вимога №693/06 від Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області про повернення безпідставно перерахованих на рахунок ОСОБА_6 вже після його смерті пенсійних виплат протягом періоду з 01.06.2013 р. до 31.12.2013 р. у розмірі 34966,25 грн., яка ПАТ КБ «ПриватБанк» була виконана, що підтверджується меморіальним ордером №1 від 08.05.2014 р.,з якого вбачається, що на рахунок Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахував кошти у розмірі 34966,25 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», участь застрахованих осіб у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування припиняється у разі смерті застрахованої особи.

Відповідно до п.13 «Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках», суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Отже, право ОСОБА_6 на отримання пенсії припинилося у зв»язку з його смертю.

Отримання ОСОБА_2 коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі і пенсійних виплат, які були перераховані на рахунок ОСОБА_6 після його смерті, представник відповідачки не заперечував, як і не заперечував отримання нею пенсійних виплат, які нараховувались і перераховувались на рахунок спадкодавця після його смерті.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до ОСОБА_2 з листом від 23.05.2014р. щодо повернення помилково перерахованих коштів у сумі 34966,25грн., однак кошти відповідачкою добровільно не повернуті.

З довідки №Е.16.0.0.0/4-71200 від 06.10.2015р., виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що з карти 760296 клієнта ОСОБА_2 (відповідача) після відкриття дебіторської заборгованості 6140 частково в рахунок погашення заборгованості списано: 19.04.2014р. 965,97грн., 06.06.2014р. 581,27грн., 08.07.2014р. 457,25грн., 15.08.2014р. 231,01грн., 16.09.2014р., - 116,79грн., 18.10.2014р. 59,17грн., всього на суму 2411.46грн.

Отже, сума неповернутих відповідачкою ПАТ КБ «ПриватБанк» пенсійних виплат, нарахованих ОСОБА_6, становить 32554,79 грн., а відтак вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки на його користь вищезазначеної суми коштів.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Задовольняючи позовну вимогу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.12.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрованого в реєстрі за номером № 2381, в частині належних ОСОБА_2 виплат, а сааме, коштів у розмірі 34966,25 грн. на картковому рахунку №316878, що відкритий у відділені №8 Краматорської філії ПАТ КБ «Приватбанк», та беручи до уваги те, що довідка по наявність коштів на рахунку ОСОБА_6 видавалася станом на 26.11.2013 року, і пенсія за грудень 2013 року в розмірі 5002.25 грн. не була врахована, суд першої інстанції помилково визнав частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом в частині належних ОСОБА_2 пенсійних виплат в розмірі 34966.25 грн. замість 29964.00 грн.

За вищенаведеного, оскаржуване рішення суду Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2016 рокуслід змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення в наступній редакції: «Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2013 року, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за номером № 2381 в частині належних ОСОБА_2 виплат, а саме коштів у розмірі 29964.00 грн. на картковому рахунку №316878, що відкритий у відділені №8 Краматорської філії ПАТ КБ «Приватбанк». В решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2016 року змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення в наступній редакції:

«Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2013 року, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за номером № 2381 в частині належних ОСОБА_2 виплат, а саме коштів у розмірі 29964.00 грн. на картковому рахунку №316878, що відкритий у відділені №8 Краматорської філії ПАТ КБ «Приватбанк».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_7