УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву води, за касаційною скаргою комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» на рішення апеляційного суду Київської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі - КП «Броваритепловодоенергія») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 серпня 2009 року по 01 листопада 2012 року у сумі 1 687 грн 44 коп.

На обґрунтування позовних вимог КП «Броваритепловодоенергія» посилалось на те, що ОСОБА_4 на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 23 липня 2004 року є споживачем вищевказаних послуг за адресою: АДРЕСА_1. Квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання (централізоване опалення і підігрів води) якого здійснює КП «Броваритепловодоенергія».

Посилаючись на те, що у порушення умов договору ОСОБА_4 не у повному обсязі оплачувала надані їй послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01 серпня 2009 року по 01 листопада 2012 року у розмірі 1 687 грн 44 коп., позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 березня 2016 рокуапеляційну скаргу КП «Броваритепловодоенергія» задоволено частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Броваритепловодоенергія» заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву води за період з 18 серпня 2011 року по 01 листопада 2012 року в розмірі 82 грн 25 коп.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Броваритепловодоенергія», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із відсутності доказів порушення прав та законних інтересів позивача.

При новому розгляді справи, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, відповідно п. 4 ст. 338 ЦПК України врахував мотиви скасування рішення апеляційного суду від 26 лютого 2015 року, викладені в ухвалі суду касаційної інстанції від 09 грудня 2015 року, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, дійшовши обґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності відповідно до заяви відповідачки, а також наявності правових підстав для стягнення з останньої заборгованості за період з 18 серпня 2011 року до 01 листопада 2012 року у розмірі 82 грн 25 коп., тобто з урахуванням здійсненої ОСОБА_4 у цей період оплати.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана