УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про вселення,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив вселити його в будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні зазначеним будинком.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області

від 28 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року, позов задоволено.

Вселено ОСОБА_3 в будинок по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не чинити перешкод

ОСОБА_3 в користуванні вказаним житловим будинком.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі по 121 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в сумі по

700 грн. 00 коп. з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач вселився у спірний житловий будинок і користувався ним як член сім'ї співвласника цього будинку, а тому має право на користування займаним приміщенням і після припинення сімейних відносин з співвласником будинку, а тому його порушене право підлягає захисту відповідно до положень ст. 64, ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про вселення позивача з покладенням на відповідачів обов'язків не чинити йому перешкод у користування житлом.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про вселення за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області

від 22 грудня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня