Справа № 226/1114/16-ц
Провадження № 2/226/491/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2004 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через непорозуміння та постійно виникаючі сварки, які відбувалися в присутності доньки та негативно впливали на її психічний стан здоровя, вони з відповідачем припинили сімейні стосунки. Зазначаючи на тому, що їх сімя розпалась остаточно та що відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивачка просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2004 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 49 (арк.спр.6).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.7).

Згідно письмових заяв позивачки і відповідача, сторони разом не проживають і відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажають.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Оскільки досліджені судом докази та позиція сторін не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно.

Керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (до шлюбу Лянна), зареєстрований 26 березня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 49, розірвати, залишивши позивачці прізвище «Давидюк».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Л.І.Клепка