Справа № 184/1142/16-ц
Номер провадження 2/184/430/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.20119.07.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Попівніч Н.І.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконком Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 107 в житловому будинку № 69 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідним братом позивачки ОСОБА_1 Позивачка з ним, а також її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані в квартирі № 107 в житловому будинку № 69 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області в якості членів сімї наймача. Дана квартира не приватизована і до сих пір наймачем вказаної квартири офіційно зареєстрована їхня матір ОСОБА_4, яка померла 14.02.2008 року та знята з реєстрації. Однак після її смерті договір найму та особистий рахунок на їхнього члена її сім'ї не переукладався і не відкривався. Брат позивачки, відповідач по справі, вже чотирнадцять років, тобто з червня 2002 року не проживає в цій квартирі і у подальшому не має наміру в неї вселятися. В червні 2002 року він поїхав на роботу в РФ, там він залишився і проживає до сих пір. Там він зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_5, утворив нову сім'ю. З його слів ОСОБА_1 відомо, що там у них народилася дитина. Разом з дружиною та з дитиною відповідач постійно проживає на території РФ в м. Москва. З позивачкою він спілкується дуже рідко, приблизно один раз в три роки. Останній раз відповідач дзвонив позивачці три роки тому. Про своє постійне місце проживання та про місце своєї роботи він їй конкретно не повідомляв і вони їй невідомі. Відповідач мав намір отримати громадянство Російської Федерації. Після смерті їхньої матері залишилися великі комунальні борги на загальну суму у розмірі 25 тис. грн. Позивачка запропонувала відповідачу їх разом реєструкторизувати та сплатити. Однак він категорично відмовився прийматися участь у реструктуризації вказаних боргів та в їх сплаті, посилаючись на те, що більше не має наміру користуватися цією квартирою та надав їй пораду: закрити квартиру, вікна забити дошками та теж виїхати на роботу в РФ. ОСОБА_1 не погодилася з його пропозицією, сама уклала договір реструктуризації комунальних боргів на вказану квартиру на три роки і сплачує їх без участі відповідача. В зв'язку з вказаними обставинами, виходячи з того, що відповідач не має наміру виконувати своїх зобовязань по утримуванню житла, а також не має наміру повертатися на постійне місце проживання в м. Покров з м. Москва РФ, позивачка неодноразово просила його знятися з реєстрації в їхній квартирі, але він ніяк не реагує на її прохання. Позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом з тієї підстави, що відповідач не проживає без поважних причин у вказаній квартирі вже більше чотирнадцяти років і в подальшої не має наміру в неї повертатися внаслідок фактичної зміни свого постійного місця проживання. Позивачка має намір оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, але до тих пір поки в квартирі зареєстрований відповідач, який в ній не проживає, вона поки не може отримати таку субсидію. Усі викладені позивачкою обставини підтверджуються довідкою МКП «ЖЕО» про реєстрацію в ній відповідача, актом МКП «ЖЕО», довідками комунальних підприємств.

Згідно ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до

іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим

жилим приміщенням з дня вибуття.

Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Позивачу необхідно визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням для зняття з реєстраційного обліку в квартирі. В зв'язку з чим позивачка і змушена звернутися до суду з цим позовом.

Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 107 в житловому будинку № 69 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 107 в житловому будинку № 69 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6