Справа № 702/436/16-ц
Провадження № 2/702/217/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н. В.

з секретарем: Ясінською О.А.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 : не з»явився

представники третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Монастирищенського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Черкаській області: не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Монастирищенський районний сектор Управління Державної міграційної служби у Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку, посвідченого державним нотаріусом Монастирищенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 10 липня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1280 та зареєстрованого в Черкаському БТІ 03 вересня 1998 року, йому на праві приватної власності належить житловий будинок в с. Попудня, Монастирищенського району Черкаської області. В серпні 2006 року відповідач зареєструвався в будинку, але з того часу відповідач в його будинку фактично не проживає. З реєстрації з його будинку відповідач відмовляється зніматись, за комунальні послуги не сплачує, участі у витратах на утримання будинку та ведені домашнього господарства не приймає. Його особисті речі в будинку відсутні. Згідно акта Попуднянської сільської ради від 30 березня 2016 року ОСОБА_2 в даний час, фактично не проживає в його будинку. В обґрунтування позову посилається на ст.. ст. 317, 319, 383, 386 ЦК України, ст. ст. 71, 163 ЖК України. Відповідно до вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач фактично не проживає у будинку більше як шість місяців, за комунальні послуги не сплачує, а тому він вважає, що відповідач втратив право користування житлом та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Попудня, вул. Липківського, 10.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просить його задоволити та пояснив, що відповідач у справі є його сином. Син з ними не проживає 13 років, але в належному йому будинку він зареєстрований. Відповідач, разом з родиною проживає в м. Умань. Майно сина в будинку відсутнє. Син не допомагає їм, не сплачує кошти за будинок. Добровільно знятися з реєстрації в належному йому будинку син відмовляється. Просить суд позов задоволити повністю та зняти сина з реєстрації в його будинку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Представники третьої особи Монастирищенського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Черкаській області в судове засідання не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу суду надали лист № 870 від 06.07.2016 року про розгляд справи у їх відсутність. При ухваленні рішення покладаються на думку суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень;

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Згідно договору купівлі продажу будинку по вул. Молодіжна, 10 с. Попудня Монастирищенського району Черкаської області від 10 липня 1998 року власником являється ОСОБА_1 ( а.с. 7).

Згідно довідки № 332 від 08.04.2016 року виданої Попуднянською сільською радою Монастирищенського району встановлено те, що в с. Попудня Монастирищенського району Черкаської області, вул. Молодіжна була перейменована на вул. Липківського ( а.с.10).

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1, 1959 р. н. № 33 від 30.03.2013 року, комісія в складі сільського голови ОСОБА_4, депутата сільської ради ОСОБА_5, бухгалтера сільської ради ОСОБА_6 встановили, що ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, в будинку площею 80 кв. м.. В будинку зареєстровано 5 осіб, але проживає 4 особи: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.8).

Судом встановлено, що згідно довідки Попуднянської сільської ради Монастирищенського району № 214 від 30.03.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживає ( а.с. 9).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач в будинковолодінні № 10, по вул. Липківського, 10 с. Попудня Монастирищенського району Черкаської області не проживає, однак, він залишається зареєстрованим за даною адресою.

Факт реєстрації відповідача в спірному будинку підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Черкаській області ( а.с.13), довідкою Попуднянської сільської ради Монастирищенського району № 214 від 30.03.2016 року ( а.с. 9).

Відповідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» ( далі Постанова), у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім»ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно п.11 Постанови На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які

фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаною позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України.

Відповідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 3 ст. 71 ЖК України передбачений чіткий перелік випадків ( поважних причин) при існуванні яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім членом сім'ї понад шість місяців.

Відповідач не надав суду доказів поважності причин не проживання в спірному будинку понад шість місяців, існування поважних причин його відсутності понад шість місяців в спірному будинковолодінні, а тому суд вважає, що позов обгрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що вище зазначений ОСОБА_3 є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Саме таку правову позицію висловила колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.

Таким чином, враховуючи, що суд визнав обгрунтованими позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком, наявність такого рішення буде достатньою правовою підставою для зняття відповідними державними органами реєстрації місця проживання відповідача у спірному будинку.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного ст. ст. 319, 322, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71-72, 156 ЖК Української РСР, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, які виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року ( із змінами і доповненнями) та керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 14, 88, 158-159, 169, 213-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Попудня, , вул. Липківського, 10.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) гривну 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя : Н.В. Мазай