печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК « звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд: стягнути на користь Банку за Договором кредиту від 17.07.2008р. заборгованість в розмірі 125 687,28 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку, становить 2655772,15грн., судові витрати.В обґрунтування заявлених вимог Позивач - Банк зазначає, що Позичальник не виконує свої зобов'язання за договором в зв'язку з чим станом на 25.05.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 125 687,28 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку, становить 2655772,15грн., яка складається: з заборгованості за кредитом у сумі 25839,28 доларів США, та заборгованості за процентами у сумі 2837,53 дол.США, заборгованість по комісії 458,79 дол.США, пеня в розмірі 90555,30 дол.США , штрафи в розмірі 11,83 дол.США. (фіксована частина), 5984,54 дол.США (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача Горбан А.В. позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги Банку не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строків позовної давності, про що ним заявлена відповідна заява про застосування строків позовної давності.

Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Суд встановив, між стронами було укладено кредитно-заставний договір № КЗV0АК22790172 від 17 липия 2008 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору за цим договором Банк зобов'язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому Договорі, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до Договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно п. 2.2. Договору для забезпечення повного і своєчасного виконання Позичальником зобов'язань за Договором, Позичальник надає Банку Предмет застави в заставу.

Відповідно до п. 17.7. Договору предметом застави є автомобіль Тайота ,2008р.в. , реєстраційний номер

НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановлено , що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2011 року, задоволено позов ПАТ КБ „ПриватБанк" та ухвалено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № КЗУ0АК22790172 від 17 липня 2008 року у розмірі 481 632,04 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Тайота», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ „ПриватБанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2014 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про вилучення та передачу в заклад предмет застави залишено без задоволення. Рішення по даній справі набрало законної сили 14 жовтня 2014 року.

Згідно п. 13.6. Договору сторони погоджуються, що після звернення стягнення на предмет застави, забезпечені вимоги вважаються задоволеними і погашеними лише у розмірі (а) сум у відповідній валюті, фактично і остаточно отриманих Банком в результаті такого звернення стягнення та/або (б) вартості Предмета Застави, одержаного Банком у власність (у разі звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет Застави), яка визначається за згодою сторін на дату звернення стягнення або, за відсутності такої згоди, незалежним експертом, призначеним Банком на його власний розсуд.

Згідно п. 17.1.5. кредитно-заставного договору № K3V0AK22790172 від 17 липня 2008 року дата погашення кредиту 15 липня 2011 року.

Згідно п. 12.2.1. Договору у разі настання події дефолту Банк надає Позичальнику письмове повідомлення про настання події дефолту та реєструє у державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. У повідомленні про дефолт, окрім інформації, зазначення якої вимагається законодавством, Банк ставить вимогу про повернення наданої суми кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, процентів за фактичний строк користування наданим кредитом, виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за Договором.

Згідно п. 12.2.5. якщо протягем ЗО календарних днів з моменту отримання Позичальником повідомлення про дефолт (або з моменту реєстрації у державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави, якщо дата такої реєстрації буде пізнішою) Позичальник усуне подію дефолту, вимоги Банку, зазначені у повідомленні про дефолт, втрачають чинність. При цьому Банк має право передати Позичальнику предмет застави у користування, оформивши таку передачу на підставі відповідного акту, за умови, що Позичальник на цей момент не має заборгованості перед Банком та сплатив усі витрати пов'язані з доставкою, зберіганням та утриманням предмета застави, а також сплатив винагороду, визначену у статті 16.10 Договору за передачу предмета застави у користування Позичальника.

Відповідно п. 12.2.6. Договору якщо потягом строку, вказаного у статті 12.2.5, Позичальник не усунув подію дефолту, Позичальник зобов'язаний негайно повернути суму Кредиту в повному обсязі, виплатити винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобов'язання за Договором у повному обсязі, а Банк має право, за своїм вибором, здійснити одну або декілька з таких дій:

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання Договору з надсиланням Позичальникові відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним на ту дату, яка зазначену в повідомленні. Одностороннє розірвання договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобов'язань;

Розірвати Договір у судовому порядку;

Звернути стягнення на Предмет застави в порядку, визначеному у статі 13 Договору.

Застосувати будь-який спосіб захисту своїх прав, дозволений законодавством України.

Відповідно до обов'язкової для всіх судів України правової позиції сформульованої у постанові Верховного суду України від 21 січня 2015 року у справі №6-190цс14:Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов 'язання.

16.09.2009р. Позивач пред»явив відповідачу вимогу про погашення заборгованості в розмірі 29398,45 дол. США в строк до 23.10.2009р. (а.с.68)

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України у справі за №6-2875цс15 якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Позивач звернувся до суду з позовом в липні 2015 року.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлено, що перебіг позовної давності за зобов'язаннями Позивальника - Відповідача у справі щодо погашення кредиту та сплати відсотків почався з 23.10.2009 р. і станом на 1.07.2015р. сплив.

За таких умов, Позивач подав позов з пропуском строків позовної давності. Доказів, які б підтверджували причини пропуску процесуальних строків для звернення до суду з позовом Позивач - Банк не надав.

Згідно з ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України у справі за №6-1188цс16 від 29.06.2016р. за змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що позовні вимоги Баку задоволенню не підлягають, в зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи викладене, керуючись ст..256,260,261,267,553,554,559,625 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 209,213 -215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.