У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 3 серпня 2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості. У п. 2.1.1.2.3, п 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду з тим, що підписав заяву разом з Умовами надання кредиту фізичним особам, про що свідчить підпис останньої у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості за кредитним договором повинно відбуватися шляхом сплати відповідачем щомісячних платежів на погашення заборгованості. Відповідач не сплатила кредит, має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 24 860 грн 99 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 24 501 грн 89 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягуваної з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми штрафу (процентна складова) з 1 160 грн 05 коп. до 1 142 грн 09 коп., зменшено загальний розмір стягнутої заборгованості за кредитним договором з 24 501грн 89 коп. до 24 483 грн 93 коп., Судові витрати віднесені на рахунок держави. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, задовольняючи частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобов'язання не виконувались, у зв'язку з чим утворилась кредитна заборгованість, яка підлягає стягненню за винятком суми пені та комісії, оскільки в розрахунку заборгованості розмір пені та комісії визначений разом, що позбавило суд можливості визначити розмір пені та період її нарахування і розмір комісії окремо.

Змінюючи рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру штрафу, апеляційний суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, на підставі наведених доказів дослідив обставини справи, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та дійшов правильного висновку про зменшення суми штрафу у зв'язку зі зменшенням суми заборгованості на розмір пені, у стягненні якої обґрунтовано відмовлено.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ