У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від

18 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

8 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він згідно трудового договору, укладеного на невизначений строк, працював на посаді завідувача Уманських міських курсів цивільної оборони навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області з 6 квітня 2006 року по 1 вересня 2014 року.

1 вересня 2014 року з позивачем було укладено контракт строком до

1 вересня 2015 року, згідно умов якого він був призначений на посаду завідувача Уманських міських курсів ІІІ категорії. Другий примірник контракту

ОСОБА_2 не вручався та з наказом про прийняття на роботу за контрактом він ознайомлений не був.

31 серпня 2015 року з ОСОБА_2 було укладено короткотерміновий контракт строком з 1 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року, який був підписаний начальником навчально-методичного центру ЦЗ та БЖД Черкаської області ОСОБА_3 у той час, коли він офіційно перебував у відпустці. Другий примірник контракту позивачу також не було вручено та не ознайомлено з наказом про прийняття на роботу.

31 грудня 2015 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи у звязку із закінченням строку дії контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. При цьому, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Уманській міській лікарні з

29 грудня 2015 року по 8 січня 2016 року.

Позивач вважає, що укладення із ним контракту є порушенням законодавства про працю, оскільки його посада не належить до категорії працівників, які відповідно до закону працюють за контрактом. Крім того, умови контракту від 31 серпня 2015 року погіршують його становище, як працівника, порівняно з чинним законодавством, угодами і колективним договором.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд визнати недійсними умови контракту, укладеного між ним та Навчально-методичним центром цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області; поновити ОСОБА_2. на посаді завідувача Уманських курсів 3 категорії Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2. середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 1 січня 2016 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 9 червня 2016 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2016 року скасовано і ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішеннята ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої та апеляційної інстанції, керуючись положеннями ст. ст. 36, 39-1 КЗпП України, обґрунтовано зазначали, що укладення контракту з ОСОБА_2 відповідає чинному законодавству, оскільки посада завідувача курсів в складі навчально-методичної установи відносить до посад педагогічних працівників, з якими Законом України «Про вищу освіту» передбачена можливість укладання строкового трудового договору (контракту). Посилання позивача на те, що з ним було укладено безстроковий трудовий договір, спростовується заявами

ОСОБА_2 про переведення його на посаду завідувача Уманських міських курсів ІІІ категорії за контрактом та про укладення нового контракту на період з

2 вересня 2014 року по 1 вересня 2015 року; контрактами, укладеними між сторонами 29 серпня 2013 року, 01 вересня 2014 року та 31 серпня 2015 року, в яких визначено конкретний строк, на який вони укладені.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від

18 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 червня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Черкаської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від

9 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна