Справа № 161/8199/16-ц
Провадження № 2/161/3169/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боголюбської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Боголюбської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що 06 травня 2004 року померла його бабуся ОСОБА_2 Єдиним спадкоємцем після смерті бабусі був його батько ОСОБА_3, який помер 26.10.2005 року.

Зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2007 року у справі № 2-2469/2007 за ним визнано право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Богушівка Луцького району по вул. Зелена, 44 після смерті ОСОБА_2, яка померла 06 травня 2004 року.

Окрім того, після смерті бабусі залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (паю), яка призначена для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0495 га та розташована на території Боголюбської сільської ради.

Крім того вказує, що на час відкриття спадщини, постійно проживав із спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Даний факт був встановлено в рішенні Луцького міськрайонного суду від 20 січня 2007 року.

Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу йому було відмовлено в оформлені спадщини, в звязку з відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки, що унеможливлює вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю.

Враховуючи вищенаведене, просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0495 га та розташована на території Боголюбської сільської ради, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявився подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з державного акту серії IV-ВЛ № 032432 від 14.03.2002 року на право приватної власності на землю ОСОБА_2, яка мешкає в с. Богушівка передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,05 га, що розташована на території Боголюбської сільської ради Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства (а.с.9).

Згідно довідки відділу РАЦС встановлено, що ОСОБА_2 померла 06 травня 2004 року.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Богушівка Луцького району вул. Зелена,44 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0495 га та розташованої на території Боголюбської сільської ради.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2007 року за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Богушівка Луцького району вул. Зелена,44, після смерті ОСОБА_2, яка померла 06 травня 2004 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також судом встановлено, що позивач не може оформити спадщину через нотаріальну контору в звязку з відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки, що унеможливлює вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0495 га та розташована на території Боголюбської сільської ради, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1261, 1267, 1268 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0495 га та розташована на території Боголюбської сільської ради, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.