н/п 2/490/2453/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Мамаєвої О.В.

із секретарем - Баришніковою І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2016р. ОСОБА_3 звернулась до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ПАТ "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 30.05.2016р. приватним нотаріусом ОСОБА_4 винесено виконавчий напис №1662 про звернення стягнення на АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу, в рахунок погашення заборгованості перед банком у розмірі 7 928 718,39 грн.

Однак, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріусом не враховано факт наявності спору щодо заборгованості. На час вчинення виконавчого напису існував спір про право, так як був судовий спір щодо стягнення кредитної заборгованості, а саме: рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» був задоволений позов ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з ОСОБА_3 та інших поручителів у солідарному порядку кредитної заборгованості, яке було оскаржено, та 20.04.2016 року ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова вказане рішення було скасоване, а 20.05.2016 року, ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області зазначена ухвала суду першої інстанції залишена в силі.

04.11.2016 року позивач доповнила підстави позову, зазначено нотаріусом не враховано факт наявності спору між сторонами щодо заборгованості, розрахунок суми боргу зроблено банком одноособово, без врахування думки та позиції позивачки та він не відповідає дійсній сумі заборгованості.

На думку позивачки, про відсутність підстав вважати заборгованість за кредитним договором безспірною свідчить зміст листа ОСОБА_3 від 30.05.2014р. до ПАТ «Альфа-Банк», яка не погоджувалась із розміром зобов'язань згідно рамкової угоди від 12.09.2007р., вимагала внести зміни до кредитного договору, та оспорювала суму тіла кредитну та процентів.

Крім того, вважає, що виконавчий напис у порушення вимог закону не містить розміру плати, суму державного мита, сплаченого стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника.

У зв'язку з викладеним, позивач просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 вказал. що з позовом не згодна, вважає вимоги позивача безпідставними.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи відділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином,про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

12 вересня 2007 року між ЗАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк") і ОСОБА_3 укладена рамкова угода № SMTRS000560, за якою Банк зобов'язався надати ОСОБА_3 строком на 180 місяців кредитні продукти на загальну суму, що не повинна перевищувати 1 000 000 доларів США шляхом відкриття кредитної лінії та укладання додаткових угод. 10 листопада 2011 року сторони уклали додаткову угоду до Рамкової угоди, за умовами якої домовились, що загальний розмір кредитних продуктів за договорами (угодами) не повинен перевищувати суму, еквівалентну 2 400 000 доларів США, а починаючи з 11 листопада 2011 року - суму, еквівалентну 1 200 000 доларів США /а.с. 60-65/.

На підставі Рамкової угоди 10 листопада 2011 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання траншу за № SМЕ0003613-2, за якими Банк надав позичальниці кредит у загальному розмірі 9 397 000грн. зі строком повернення до 11 вересня 2022 року та погашенням кредиту і процентів відповідно до умов договору та Графіку повернення кредиту і процентів із врахуванням змін, внесених Додатковою угодою до договору про надання траншу, укладеною сторонами 21 жовтня 2013 року /а.с. 69-71/.

12 вересня 2007 року між ЗАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк") і ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № SMЕRS00056/1, згідно з умовами якого належна позивачу на праві власності квартира АДРЕСА_2, була передана в іпотеку для забезпечення зобов'язань за Рамковою угодою № SMTRS000560. 27.08.2009р. і 10.11.2011 р. сторонами були укладені договори про внесення змін до договору іпотеки /а.с.91-98/.

В зв'язку з порушенням ОСОБА_3 передбачених договором строків повернення кредиту ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до неї із письмовою вимогою від 20.03.2014р. про дострокове виконання зобов'язань за договором про надання траншу /а.с. 78/.

Згідно ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

30 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 1662, за яким звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_2, що є предметом іпотеки. Відповідно до даного виконавчого напису за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 7928718,39 грн., яка складється з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7928718,39 грн. /а.с. 99/.

На підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження - поставнова від 31.05.2016р., винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 /а.с. 25/.

За змістом статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", пунктів 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012р., заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172, за якими для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання, подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобовязання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Зазначені у Переліку документи, були подані нотаріусу банком, що підтверджується документами, надісланими на адресу суду приватним нотаріусом /а.с.55-99/, тому заборгованість визнається безспірною і не потребує додаткового доказування.

Посилання представника позивача на наявність судового спору щодо розміру заборгованості є безпідставними.

Так, згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.05.2014 року, стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» в солідарному порядку з ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ ФТД «Наташа-М» і ПП «НІАНАТ» заборгованість за договором про надання траншу за № SМЕ0003613-2 від 10.11.2011 року в розмірі 9 116 852,37 грн. Не погодившись із зазначеним рішенням третейського суду, ОСОБА_3 звернулась до Новозаводського районного суду м.Чернігова із заявою про скасування рішення. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.10.2014 року у задоволенні такої заяви було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Черніговської області від 11.12.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вищевказану ухвалу районного суду відхилено, а оскаржувана ухвала - залишена без змін. Постановою Верховного Суду України від 16.03.2016 року плопередні рішення щодо перегляду рішення тнетейського суду були скасовані, а справу направлено на новий розгляд до Новозаводського районного суду м.Чернігова /а.с. 10 - 12/.

Ухвалою Новозаводського суду м.Чернігова від 20.04.2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено, скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.05.2014 року /а.с. 14/.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.05.2016 року, ухвала Новозаводського суду м.Чернігова від 20.04.2016 року залишена без змін. Ухвала суду набрала законної сили з моменту проголошення /а.с. 15-17/.

Виконавчий напис було вчинено 30.05.2016 року, тобто після набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Таким чином, на час вчинення спірного виконавчого напису не було судового спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 04.03.20215 року у справаві № 6-27цс15, та 11.03.2015 року у справі № 6-141цс14 є необґрунтованими, оскільки у вказаних постановах йде мова про інші правовідносини, що виникли між сторонами, а саме на час вчинення виконавчого напису існував спір про право, так як був судовий збір про стягнення кредитної заборгованості. Однак у даній справі, позивачем не надано доказів наявності судового спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором. А ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 20.05.2016 року, якою залишена без змін ухвала Новозаводського суду м.Чернігова від 20.04.2016 року про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.05.2014 року, про стягнення заборгованості за кредитним договором, набрала законної сили з моменту проголошення, тобто з 20.05.2016 року. При цьому виконавчий напис було вчинено 30.05.2016 року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Із матеріалів справи вбачається, що всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису були надані нотаріусу банком.

30.05.2014р. ОСОБА_8 звернулась з листом до ПАТ «Альфа-Банк», у якому не погоджувалась із розміром зобов'язань згідно рамкової угоди від 12.09.2007р., вимагала внести зміни до кредитного договору, та оспорювала суму тіла кредитну та процентів, та 02.02.2016 року звернулась з листом, де зазначено, що розмір заборгованості є необґрунтованим. Однак, доказів на підтвердження своїх доводів щодо неправомірності здійснення нарахування заборгованості, позивач не надала. При цьому, вважаючи, що банком порушені її права, до суду із відповідними позовами про відновлення порушених прав, не зверталась. Тому суд не приймає вказані докази на підтвердження наявності спору щодо розміру заборгованості.

Зазначення у позові на те, що виконавчий напис не містить розміру плати, суми державного мита, сплаченого стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника, не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 87,88 Закону України "Про нотаріат", суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Мамаєва О.В.