Номер провадження: 22-ц/785/4061/16
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Таварткіладзе О.М., Кравця Ю.І.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Білгород-Дністровського прикордонного загону на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського прикордонного загону про вселення, -

встановила:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідача, який було уточнено, про вселення до квартири АДРЕСА_1 та стягнути судовий збір (а. с. 2-4, 10-12).

В обґрунтування свого позову посилалися на те, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2015 року позивачів було визнано такими, що втратили право на користування спірним житловим приміщенням. Вказане рішення було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30.09.2015 року. Позивачі зазначають, що працівники військової частини, посилаючись на рішення про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, безпідставно, незаконно, не маючи на те повноважень виселили її із сином, який є інвалідом ІІ групи із вказаної квартири в примусовому порядку, у зв`язку із чим вона була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Вселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з Білгород-Дністровського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 гривень (а. с. 61-63).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 71-73).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Білгород-Дністровського прикордонного загону підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із доведеності такого позову.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи та зібраним доказам.

Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2015 року у справі № 495/9650/13-ц за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (а. с. 15-16).

Рiшенням апеляційного суду Одеської області вiд 29.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2015 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Білгород-Дністровського прикордонного загону (а. с. 17-18, 19-20).

З пояснень позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції, видно, що відповідач, отримавши рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2015 року, 10 квітня 2015 року, без її згоди, в присутності дільничного інспектора, самостійно відкрили двері спірної квартири та проникли до неї, з метою примусового виселення позивачів, вказане викладено у скарзі позивачів на ім`я Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора від 24.04.2015 року (а. с. 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Факт того, що позивачі були виселені із квартири АДРЕСА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи документами: договором № 151 піднайму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду в Україні від 30.10.2015 року; ордером на відомче жиле приміщення № 62 від 30.10.2015 року, виданим ОСОБА_4 з сім`єю з 4 чоловік на право займання службового жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; актом приймання-передавання службової жилої площі (а. с. 46-50).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення суду від 05.03.2015 року про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням не надає право ІНФОРМАЦІЯ_2 на здійснення дій щодо примусового виселення позивачів із спірної квартири, оскільки це питання судом під час винесення рішення 05.03.2015 року не вирішувалось, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. Умови і порядок примусового виконання рішень судів щодо виселення визначає Закон України «Про виконавче провадження» .

Отже, житлові права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користування квартирою АДРЕСА_1 поновлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.04.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2015 року, а відтак вони підлягають вселенню до спірної квартири.

Апеляційна скарга представника Білгород-Дністровського прикордонного загону не містить доводів, які б спростовували правильні висновки суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Апеляційну скаргу представника Білгород-Дністровського прикордонного загону відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Ю.І.Кравець

О.М.Таварткіладзе