Справа № 464/8342/13 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/3765/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Савуляка Р. В., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, АКБ «Форум», Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

22.08.2013 року ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_3,звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 придбана за подаровані неповнолітній ОСОБА_3 кошти в сумі 15 000 грн., просив визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири, за ОСОБА_2 та ОСОБА_4право власності по 1/4 частині квартири за кожним.

В обґрунтування позову покликався на те, що у 2003 році подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було придбано квартиру АДРЕСА_1. Оскільки коштів для придбання квартири було недостатньо, подружжя вирішило позичити ще 10 000 грн. Однак, бабуся та дідусь неповнолітньої з метою надання можливості придбання квартири їх сім'єю, подарували онуці, а їх доньці - ОСОБА_2 15 000 грн., що підтверджується рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.07.2012 року. Подаровані ОСОБА_3 кошти в сумі 15 000 грн. було витрачено на придбання квартири. Оскільки відповідачка ОСОБА_4 заперечує, що спірна квартира є об»єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та заперечує право неповнолітньої ОСОБА_3 на 1/2 кватири, просив визнати таке право в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3.

Вважає його незаконним, необгрунтованим, та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з'ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, районний суд не врахував, що квартира АДРЕСА_1 була придбана під час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі за 29 260 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.05.2003 року. Половину вартості квартири оплачено за рахунок подарованих ОСОБА_3 коштів в сумі 15 000 грн., що підтверджується датою укладення договору купівлі-продажу квартири, який було укладено наступного дня (30.05.2003 року) після укладення договору дарування грошових коштів (29.05.2003 року).

На зазначене суд уваги не звернув, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано 20.11.1993 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 20.11.1993 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої подано позов, є донькою сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, 30.05.2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 30.05.2003 року було придбано квартиру АДРЕСА_1.

Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_4

Як вбачається з договору дарування грошових коштів від 29.05.2003 року, укладеного між ОСОБА_7 та неповнолітньою ОСОБА_8, в інтересах якої діяла її мати ОСОБА_9, ОСОБА_7 подарувала неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти в сумі 15 000 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.07.2012 року визнано дійсним договір дарування грошей від 29.05.2003 року, укладений між ОСОБА_7 та неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені та в інтересах якої виступала ОСОБА_4.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.07.2012 року в апеляційному порядку оскаржувалося АКБ «Форум», який вважав, що таке порушує права банку, який є іпотекодержателем спірної квартири відповідно до договору іпотеки, укладеного між АКБ «Форум» та ОСОБА_4 в забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 79 000 дол. США, укладеним 28 березня 2008 року між АКБ «Форум» в особі Львівської філії, правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_10 із строком повернення 27 березня 2018 року,та в подальшому може призвести до порушення прав та інтересів банку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.12.2013 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Форум» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 липня 2012 року закрито з підстав, що вказаним рішенням питання про права та обов'язки ПАТ «Банк Форум» не вирішувалось, а відтак останнє не порушує майнові права та інтереси банку.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд вірно виходив з того, що доказів того, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (предмет іпотеки за договором від 28.03.2008 року) придбана за кошти, отримані ОСОБА_3 в дар на підставі договору дарування грошових коштів від 29.05.2013 року позивачем не надано, а судом не здобуто. Не встановлена зазначена обставина ні рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.07.2012 року, ні ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.12.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.07.2011 року, яке набрало законної сили 30.01.2012 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів.

Крім того, на даний час на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 права власності по 1/4 частині квартири за кожним, оскільки виходячи із рівності часток у спільному майні подружжя, за відсутності доказів належності майна подружжя іншим особам, такі частки не можуть становити менше, ніж по 1/2 частині.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.