У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 березня 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США терміном до 15 березня 2018 року. Згідно з умовами договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ОСОБА_4 умови кредитного договору належним чином не виконав, кредит не повернув, у зв'язку з чим станом на 28 листопада 2014 утворилась заборгованість у розмірі 14 625,61 доларів США, що еквівалентно 218 799 грн 17 коп., що складається із заборгованості за кредитом -12 074,21 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 1415,44 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом - 22,82 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 400,77 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 16,71 доларів США, штрафу (процентна складова) - 695,66 доларів США.

З урахуванням вищевикладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за договором кредиту від 14 березня 2008 року в сумі 14 625,61 доларів США, що еквівалентно 218 799 грн 17 коп., а також судові витрати.

Заочним рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24 березня 2016 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі: 12 074, 21 доларів США заборгованості за кредитом, 1 415,44 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом, 22,82 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом, 400,77 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 16,71 доларів США штрафу (фіксована частина), 695,66 доларів США штрафу (процентна складова), всього 14 625,61 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Суди, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили з того, що відповідач умови кредитного договору від 14 березня 2008 року належним чином не виконав, допустив утворення заборгованості, яка станом на 28 листопада 2014 року склала 14 625,61 доларів США, а тому відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530, ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення на користь банку заборгованості у вищезазначеному розмірі.

Доводи касаційної скарги щодо того, що банк безпідставно збільшив процентну ставку за кредитним договором, про що не повідомив відповідача та надав суду неправильний розрахунок заборгованості, безпідставні, оскільки відповідно до п 2.3.1 кредитного договору від 14 березня 2008 року банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки, про що 03 жовтня 2008 року було повідомлено позивача.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
В.О. Закропивний
Л.М. Мазур