Справа №751/4383/16-ц
Провадження №2/751/739/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Деркача О.Г.
при секретарі Гармаш-Лящинська М.В.
за участю: позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
04.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі, проте вже більше десяти років не проживає у ній, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в вказаній квартирі не має. У звязку з вищевикладеним, просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 20 у буд. №12 по вул. Ціолковського м. Чернігові; зняти його з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні, яке відбулося 14.07.2016 року, було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.17-18, 24, 26-27). На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.01.1999 року (а.с.32).
Як вбачається з копії Довідки КП «Новозаводське» ЧМР від 20.04.2016 року № 2940, у вказаній вище квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с.33).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається з Довідки дільниці з обслуговування житлового фонду №1 КП «Новозаводське» ЧМР від 26.04.2016 року, ОСОБА_3 зареєстрований але не проживає з 2006 року у квартирі АДРЕСА_2. (а.с.4).
В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі, але не проживає в ній, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою; крім того, внаслідок реєстрації відповідача в будинку позивач вимушена сплачувати за нього комунальні послуги.
Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідач більше року без поважних на те причин не проживає в квартирі, яка належить позивачу, а, залишаючись зареєстрованим в квартирі, порушує права позивача як власника, суд вважає, що наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_3 не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
Керуючись ст. ст. 11, 57-61, 208, 209, 213 - 215, 224, 226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Г. Деркач