АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1625/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: приватний нотаріус міського нотаріального округу ОСОБА_10 про усунення від права спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_6 предявила позов до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення від права спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування, посилаючись на те, що з 1997 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_11, який помер 12.04.2015 року. За час спільного проживання вели спільне господарство та в 2001 році за спільні кошти придбали будинок № 18 по пров. Суворова в м. Черкаси, в якому було проведено за спільні кошти ремонтні роботи. Позивачка зазначає, що поскільки з травня 2001 року в звязку з погіршенням стану здоровя ОСОБА_11, більшість витрат на утримання спільного майна здійснювалося за її рахунок. Після смерті ОСОБА_11 виник спір на спадкове майно, між нею , його колишньою дружиною та дітьми. Також зазначила, що за час хвороби ОСОБА_11 йому ніхто, крім неї, не допомагав, не піклувався і поховання організовувала за свої кошти. З таких підстав ОСОБА_6 просила суд усунути від права спадкування після смерті ОСОБА_11 доньку ОСОБА_7 та колишню дружину ОСОБА_9 та змінити їй черговість одержання права на спадщину після смерті ОСОБА_11, визнавши її право на спадкування зі спадкоємцями першої черги за законом.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7С, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення від права спадкування після смерті ОСОБА_11, який помер 12 квітня 2015 року та зміну черговості одержання права на спадкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_6

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 12 квітня 2015 року помер ОСОБА_11 Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить жилий будинок по пров. Суворова, 18 в м. Черкаси. Оскільки ОСОБА_11 за життя не зробив заповідальне розпорядження, спадкоємцями за законом є ОСОБА_9 (дружина), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_8 (син). Також заяву про прийняття спадщини подала також позивачка ОСОБА_6, яка посилалась на те, що проживала із спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу більше ніж пять років.

Спадкодавець ОСОБА_11 на час смерті знаходився в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 Рішенням Соснівського районного суду м, Черкаси від 03.03.1997 року шлюб між ОСОБА_11 і ОСОБА_9 було розірвано.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб виданого 20.02.2016 року шлюб у органах РАГС не розірвано.

Відповідно до ст. 44 КпШС України (який діяв на час постановлення рішення про розірвання шлюбу) шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадського стану.

ОСОБА_11 і ОСОБА_9 не зверталися до органів РАГС із заявами про розірвання шлюбу на підставі рішення суду.

Спадкодавець ОСОБА_11 був зареєстрований за місцем проживання відповідачів, а саме в квартирі АДРЕСА_1.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

По даній справі спадкоємцями першої черги є діти ОСОБА_7 (дочка) і ОСОБА_8 ( син), а також дружина ОСОБА_9

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідачів оспорюють проживання спадкодавця із ОСОБА_6 однією сімєю не менше як пять років. Із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімєю позивачка до суду не зверталася.

Відповідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст. 1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хвороб або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи із змісту зазначеної норми, суд при вирішенні спору відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умов свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Спадкодавець мав на час смерті вік 63 роки. Періодично проходив лікування в різних лікувальних закладах. Проте доказів про те, що спадкодавець перебував у безпорадному стані суду не надано. Він міг самостійно забезпечити умови свого життя. Отримував на час смерті пенсію в розмірі 2 261 грн., був засновником ПП «Барс- 2000». До своєї смерті надавав матеріальну допомогу своїм дітям.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що оскільки в період спільного проживання позивачки зі спадкодавцем останній перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_9, не перебував у безпорадному стані та не потребував стороннього догляду, правильно відмовив у задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2016 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :