РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14401/15-ц

Провадження № 2/643/598/16

30.05.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Крівцова Д.А.,

за участю секретаря Стальмакової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 року по 01.06.2015 року в розмірі 1532,41 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Квартира) та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає позивач. Відповідачі не сплачують в повному обсязі за вказані послуги, що призвело до утворення вказаної вище заборгованості.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Заперечувала проти застосування строків позовної давності.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позову. В обґрунтування заперечень зазначили, що позивачем пропущено строк позовної давності, та просили застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Крім того, зазначили, що ними в вересні та жовтні 2015 року було сплачено 665,30 грн. за надані послуги за період, що не перевищує строк позовної давності, в зв'язку з чим просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними, отриманими з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області.

Як вбачається з довідки, наданої КП «Жилкомсервіс», № 27 від 11.06.2015 року, за вищевказаною адресою зареєстровано три повнолітні особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначена обставина також підтверджується іншими доказами, наданими позивачем.

Таким чином, вказані особи є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає позивач.

За період з 01.03.2007 року по 01.06.2015 року у відповідачів виникла заборгованість з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 1532 грн. 41 коп.

Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу, складає три роки.

Згідно з ч. ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 26.08.2015 року.

Як вбачається з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2015 року, з вимогою щодо стягнення заборгованості з осіб, які проживають в Квартирі, в порядку наказаного провадження позивач звертався до суду, проте у прийнятті заяви позивача про видачу судового наказу було відмовлено, позивачу було роз'яснено право звернутись з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Оскільки норми ст. 264, 265 ЦК України пов'язують переривання перебігу позовної давності виключно з фактом пред'явлення позову, звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу не може бути розцінено судом в якості обставини, яка мала наслідком переривання перебігу позовної давності.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строки позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 року по 25.08.2012 року, в зв'язку з чим відмовляє позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за вказаний період.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості з оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 26.08.2012 року по 01.06.2015 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 26.08.2012 року по 01.06.2015 року розмір заборгованості відповідачів складає 664,36 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення заборгованості за період, що не перевищує строк позовної давності, а саме з 26.08.2012 року по 01.06.2015 року в розмірі 664,36 грн.

Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 664,36 грн.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідачів, якими вони обґрунтовували заперечення проти позову, з наступних підстав.

В обґрунтування заперечень відповідачі зазначили, що ними було в добровільному порядку сплачено заборгованість за період, що не перевищує строк позовної давності, на підтвердження чого надали суду квитанції від 19.10.2015 року на суму 500,00 грн. та від 24.11.2015 року на суму 165,30 грн.

Проте суд не може визнати вказані квитанції доказами, що підтверджують сплату відповідачами заборгованості за період з 26.08.2012 року по 01.06.2015 року, оскільки у вказаних квитанціях не зазначено про сплату заборгованості саме за вказаний період часу. Так, в квитанції від 19.10.2015 року на суму 500,00 грн. в графах місяць та рік зазначено відповідно 09 та 2015, в квитанції від 24.11.2015 року на суму 165,30 грн. в графах місяць та рік зазначено відповідно 10 та 2015.

За таких обставин суд визнає обґрунтованими доводи представника позивача щодо відсутності підстав для зарахування вказаних грошових коштів в якості сплати заборгованості за період з 26.08.2012 року по 01.06.2015 року.

Розмір судового збору в даній цивільній справі складає 243,60 грн., які були сплачені позивачем під час пред'явлення позову. Позивачем було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 1532,41 грн. Судом задоволено позовні вимоги в розмірі 664,36 грн. Таким чином, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 105,61 грн., які суд стягує з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Жилкомсервіс» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» грошові кошти у розмірі 664 (шістсот шістдесят чотири) гривні 36 (тридцять шість) копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 105 (сто пять) грн. 61 коп. в рівних частках, по 35 (тридцять пять) гривень 20 (двадцять) копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.