Справа № 642/6008/15-ц
Провадження № 2-з/642/2/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді - Вікторова В.В.,

за участю секретаря - Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, що подається до пред'явлення позову про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення доказів до пред'явлення позову. В даній заяві просить в ході розгляду заяви допитати з приводу обставин, що мають значення для вирішення заяви, в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1, явку яких забезпечить Заявник. Забезпечити докази у справі до подання позовної заяви, для чого за участю заявника ОСОБА_1 провести огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме в приміщеннях № 5-1 - 5-7, тамбурі У1, а також в гаражі літ. «Ж», що належать сторонам у житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вулиця Юмашева № 38. В ході огляду визначити перелік обладнання, меблів, побутової та компютерної техніки, що знаходяться у вказаних приміщеннях, здійснити їх фотографування, скласти в якості додатку до протоколу огляду акт опису вказаного майна із зазначенням його найменування, року випуску, суттєвих ознак, номерів (за наявності). Для участі в огляді залучити спеціаліста-товарознавця ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4, а також свідків ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування своєї заяви зазначив, що ним підготовлено позов про поділ спільного сумісного майна подружжя. Це майно складається з частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків вул. Юмашева 38, а також побутової техніки, обладнання, меблів, що придбані подружжям та знаходяться за вказаною адресою. Він з ОСОБА_6 перебували у шлюбі з 11.12.2010 року до 24.11.2015 року. Під час шлюбу сторонами було придбано наступне нерухоме майно: 296/1200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Юмашева № 38 - за договором купівлі-продажу від 10.04.2013 р. За договором подружжя отримало у власність приміщення № 5-1 (кухня), 5-2 (житлова площею 11,6 кв. м.), 5-3 (житлова площею 15,2 кв. м.), 5-4 (коридор), 5-5 (коридор), 5-6 (житлова площею 14,0 кв. м.), 5-7 (санвузол), тамбур У1, а також гараж з оглядовою ямою літ. «Ж». Після придбання частини будинку подружжя перевезли туди спільне майно і в наступному при придбанні нового майна також встановлювали його за вказаною адресою.Однак після розірвання шлюбу наприкінці 2015 року його дружина почала перешкоджати проживати у належному йому на праві власності житлі. ОСОБА_6 та її нинішній співмешканець не дають йому можливості увійти до будинку, замінили замок на вхідних дверях, у звязку із чим ним доводилось звертатись до правоохоронних органів.Ці обставини можуть підтвердити свідки, наприклад, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні в той час, коли колишня дружина не пускала його до будинку та погрожувала, що ніякого майна він не отримає.Тобто на даний час спільним майном повністю володіє та користується ОСОБА_6, а він тимчасово змушений проживати у своїх друзів і не має доступу до майна. Для задоволення позовних вимог про поділ спільного майна в натурі потрібно встановити його перелік, вартість та місцезнаходження. До переліку майна орієнтовно входить телевізор, пральна машина, диван, крісло-диван, вікна пластикові, котел АОГВ, насоси системи опалення, газова піч, духова шафа, котел твердопаливний, компютер, монітор, принтер, кухонні меблі, мякий кухонний куточок, швацька машинка, 2 планшети, шафа-купе, палас, кухонна шафа, обігрівач, пилосос, бензопила тощо. Разом з тим він має обґрунтовані підстави вважати, що при поданні ним позову відповідачка разом із своїм співмешканцем вивезуть та приховають спільне майно з будинку, до якого він не має доступу, і таким чином унеможливлять його поділ, чим спричинять йому значні збитки.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 заяву про забезпечення доказів підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві. ОСОБА_8 зазначив, що у спірному будинку не мешкає з 26 червня 2016 року та до теперішнього часу, а також немає до цього приміщення будь-якого доступу.

Вислухавши пояснення заявника, а також його представника ОСОБА_7, дослідивши заяву разом з додатками, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України Особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребуваннята (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Судом встановлено, що 11 грудня 2010 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, який за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року було розірвано.

Згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу в реєстрі за № 593 від 10.04.2013 року встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 належить на праві власності 296/1200 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків вул. Юмашева 38.

Відповідно до статті 140 ЦПК України - речові та письмові докази, які не можна доставити в суд, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Огляд доказів за їх місцезнаходженням це процесуальна дія, що спрямована на збирання доказів без застосування примусу, шляхом спостереження та відображення його результатів у відповідному протоколі.

Завданням огляду є обстеження та вивчення предметів, документів тощо. Наприклад, якщо особа, яка проживає в приміщенні заперечує проти проведення огляду письмового чи речового доказу, який знаходиться в квартирі, суд не має права проводити огляд. В такій ситуації він повинен приймати рішення без урахування такого письмового чи речового доказу.

Відповідно до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Недоторканність житла чи іншого володіння особи є однією із складових особистої недоторканності та тісно пов'язана з правом на недоторканність особистого і сімейного життя, гарантованого статтею 32 Конституції України. Саме тому стаття 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р. (далі Конвенція) комплексно декларує ці права: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (далі Суд) неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення. Конституція захищає володільця житла, а також інших осіб, які в ньому проживають, від незаконних посягань будь-яких інших осіб, зокрема представників влади, посадових, приватних осіб тощо. Проте гарантоване Конституцією право може бути обмежене за наявності передбачених законом підстав. До таких належать необхідність провадження оперативно-розшукових заходів та слідчих дій з метою розкриття та розслідування злочину (проникнення у житло чи інше володіння особи, проведення обшуку, огляду, виїмки), виконання судових рішень, здійснення адміністративного нагляду. Окрему групу підстав для вчинення законного проникнення до житла чи іншого володіння особи становлять випадки надзвичайного характеру, коли це пов'язане з необхідністю врятування людей або майна, ліквідації аварій, пожеж тощо. Конвенція передбачає аналогічні підстави обмеження даного права. Відповідно до п. 2 ст. 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатися у його здійснення інакше ніж згідно із законом і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або демократичного добробуту країни з метою запобігання заворушенням і злочинам.

Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Юмашева, 38, ОСОБА_6 належить 1/5 частина будинку, ОСОБА_8 належить 7/150 частин будинку. Власники іншої частини даного будинку суду не відомі.

За умови вищевикладеного, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відсутня згода іншого власника житла, а саме ОСОБА_6, на його огляд. Крім того, суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_6 перешкоджає заявнику ОСОБА_1 у доступі до спірного будинку. У заяві заявник зазначає, що з даного приводу він звертався до правоохоронних органів, однак не надав суду жодного доказу такого перешкоджання. Заявник ОСОБА_1 не позбавлений права при складанні позовної заяви зазначити перелік майна, яке було придбане подружжям.

Стосовно вимоги заяви про допит у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд зазначає, що заявник не позбавлений права звернення з даною заявою під час розгляду позову. Необхідність проведення допиту цих свідків до подачі позову до суду суд не вбачає, оскільки вони можуть бути викликані та допитані під час розгляду цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 133, 135, 140, 293 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, що подається до пред'явлення позову про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов