РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2016 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді : Г.В. Андрієнко при секретарі : А.П. Новіковій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.09.2014 р. звернувся до суду з позовом до ПАТ « Альфа-Банк « про визнання кредитного договору недійсним. В заяві зазначив , що у восені 2013 р. він вирішив придбати кухню. На місцевому ринку до нього підійшов .чоловік, як в подальшому вияснилося ОСОБА_2, та запропонував йому виготовити меблі на замовлення , на що він погодився.

Достатньої суми коштів у нього не було , тому ОСОБА_2 запропонував оформити кредит та одразу ж запросив представників ПАТ « Альфа-Банк » , які чекали на вулиці у машині. Представник « Альфа-Банк « у свою чергу роздрукувала кредитний договір , за умовами якого банк надає йому кредит у сумі 13000 грн. строком до 02.12.2015 р. для купівлі меблів ( кухні).

Підписавши даний кредитний договір , він почав погашати його , при цьому чекаючи на виготовлення та доставку меблів , як було вказано у договорі, протягом 45 робочих днів з моменту підписання договору.

Після того як сплинув строк на виготовлення та доставку меблів , він почав телефонувати ОСОБА_3 так у договорі №Р-979 на виготовлення меблів укладений 30.11.2013 р. було вказано саме це прізвище. ОСОБА_3 пообіцяв залагодити всі непорозуміння у найшвидший строк, але нічого не змінилося. Через деякий час зателефонувавши до ОСОБА_3 , останній наголосив на тому , що кошти згідно договору отримав взагалі ПП ОСОБА_2 , а не він, тому до нього будь-яких претензій бути не може. Тільки після цього він уважно прочитав кредитний договір та побачив , що у п.2.5 зазначалося , що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_2 № 9461 у ПАТ « А-Банк» .

Договір на виготовлення меблів у нього укладений з ОСОБА_3

Відносно ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України .

Звернувшись до ПАТ « Альфа- Банк» , він отримав відповідь , в якій представник банку зазначив , що підписання кредитного договору свідчить про намір сторін прийняти на себе права та обовязки , зазначені у договорі.

Вважає, що банк не виконав умов договору .

Прохав визнати кредитний договір № 401554693 від 30.11.2013 р. укладений між ОСОБА_1 та ПАТ « Альфа-Банк» недійсним , як такий , що укладений внаслідок помилки та омани.

В судовому засіданні позивач позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з*явився , надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають.

Суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі доказів , що містяться в справі.

Суд , заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , вважає, шо позов не підлягає задоволенню з настуних підстав.

Судом встановлено , що 30.11.2013 р. р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір на виготовлення меблів , відповідно до якого ОСОБА_3 зобов*язувався надати послуги з виготовлення меблевих виробів і передачі їх у власність Замовнику , а Замовник зобов*язується оплатити вартість замовленого товару . Загальна вартість меблевих виробів склала 13200 грн.

Оскільки грошей у ОСОБА_1 не було, то він погодився на умовляння представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та уклав з ПАТ « Альфа -Банк» кредитний договір №401554693 від 30.11.2013 р.

Відповідно до умов укладеного договору п.2.5 кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП Короткого у ПАТ « А-Банк».

ОСОБА_3 своїх зобов*язань не виконав перед позивачем та ошукав ще понад 100 осіб . Відносно нього зараз в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за ст .190 ч.2 КК України.

Таким чином , ОСОБА_4 меблів не отримав та кошти за його замовлення перераховані особі , з якою він не перебуває в договірних стосунках , та йому приходиться сплачувати кредит за послуги , які не замовляв у ОСОБА_2

Відповідно до ст 638 ч.І ЦК України договір є укладеним , якщо сторонни в належній формиі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.І ст 229ЦК України якщо особа , яка вчинила правочин , помилилася щоло обставин , які маютьістотне значення , такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину , прав та обовязків сторін , таких властивостей і якостей речі , які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням . Помилка щодо мотививів правочину не має істотного значення , крім випадків , встановлених законом.

В укладеному кредитному договорі зазначено , що підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування ( а.с. 10 ). Як вбачається з аналізу кредитного договору від 30.11.2013 р. ОСОБА_1 був повною мірою ознайомлений з істотними умовами договору , у тому числі з умовами зарахування кредитних коштів на рахунок ПП Короткого.

Посилання позивача на неуважне ознайомлення з умовами кредитного договору є неспрможнім та ні є підставою для визнання данного кредитного договору недійсним внаслідок помилки з боку позивача.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними « помилка внаслідок власного недбальства , незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.І ст 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин , які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього Кодексу ), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце , якщо сторона заперечує наявність обставин , які можуть перешкодити вчиненню правочину , або якщо вона замовчує їх існування.

Суд не вбачає підстав вважати , що Банком було введено в оману позивача , оскільки він повною мірою був ознайомлений з істотними умовами спірного договору без будь-яких обмежень з боку відповідача.

Таким чином , на момент укладення договору ні позивач , ні Банк не допустив порушень умов договору та в момент його укладення був дієздатним.

Порушення прав позивача ОСОБА_1 сталося не в процесі правовідносин з Банком , який відповідно до умов договору , які були повному мірою відомі ОСОБА_5 , здійснив перерахунок кредитних коштів на відповідний рахунок , а в процесі правовідносин з виконавцем послуг по виготовленню меблів , що не виконав своїх договірних зобов*язань .

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України , ст. ст. 230, 229, 627, 638 ч.І ЦК України , суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ « Альфа- Банк « про визнання кредитного договору недійсним відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з моменту оголошення .

Суддя

ОСОБА_6