Справа № 466/13/11 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/2591/16 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Штефаніци Г.Ю.

При секретарі: Жукровській Х.І.

за участі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справуапеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про усунення перешкод в користуванні власністю, припинення права на частку, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселення відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов задоволено. Припинено право власності на 1/5 частку у квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Присуджено з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 145 760 грн. грошової компенсації, за належну їм 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, що внесені на депозитний рахунок суду.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1 / 5 частину квартири АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користь ОСОБА_5 кошти за проведення експертизи у розмірі 2 688 грн., 380 грн. судового збору, а всього 3 068 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати в дохід держави у розмірі 1007 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позов задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликаються на те, що на час приватизації спірної квартири всі співвласники мали можливість користуватися спірною квартирою, а відтак при зміні власника однієї із часток квартири нічиї права не могли бути порушені, адже до цих осіб перейшло не тільки право власності на частку у квартирі, але і на її користування. А відтак незрозуміло які права чи інтереси ОСОБА_5 порушені в зв'язку з зміною співвласника. Стверджують, що ніколи ніяких перешкод ОСОБА_5 у користуванні квартирою не чинили, будь - яких підстав вважати, що спільне проживання у спірній квартирі та користування нею не є можливим ОСОБА_5 у своєму позові не навела. Також вважають, що припинення права власності на частку квартири завдасть істотної шкоди їх інтересам. При оцінці квартири і зокрема частки яка належить їм на праві власності, судовим експертом явно занижена вартість майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат, з комунальними вигодами, загальною площею 71,6 кв.м. Дана квартира в порядку приватизації в 1996 році була передана у власність ОСОБА_12 та її дітям ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та рідній сестрі ОСОБА_12 - ОСОБА_13 по 1/5 частці кожному.

Після смерті ОСОБА_13 в 2004 році її частку в квартирі успадкував ОСОБА_9, який в свою чергу успадковану частку,27 грудня 2006 року, подарував ОСОБА_7 та ОСОБА_14, про що уклали відповідний договір.

В спірній квартирі зареєстровані та проживають: ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_10, ОСОБА_5 та її діти ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_8

В вересні 2008 року ОСОБА_7 та ОСОБА_16 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про вселення в спірну квартиру.

ОСОБА_5 подала зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою та припинення права позивачів за первісним позовом на частку в квартирі.

У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Нормами житлового законодавства визначено поняття «квартира», цільове призначення якої проживання сім»ї.

Відмовляючи в задоволенні первинного позову та задовольняючи зустрічний, суд першої інстанції вірно виходи з того, що троє відповідачів (співвласники квартири) фактично кожен утворив свою сім»ю з з якими і проживають у даній квартирі. відповідачі є рідними між собою.

Натомість позивачі приходяться їм зовсім чужими людьми, право власності набули на частку в квартирі безоплатно, в дар. В даній квартирі ніколи не проживали, їхня частка є незначною. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, виділ 1/5 частки квартири не змінюючи її цільового призначення є неможливим. При цьому експертом визначено вартість зазначеної частки.

Позивач за зустрічним позовом у відповідності до ч.2 ст. 365 ЦК України внесла вартість частки, визначеної експертом на депозитний рахунок суду.

При таких обставинах безпідставними є покликання апелянтів на те, що їхнім вселенням та проживанням в трьохкімнатній квартирі, де одна кімната є прохідною, і де також проживає три сім»ї , не буде створюватись перешкод відповідачам в користуванні квартирою.

Також апелянти, які є позивачами за первісним позовом не представили суду належних та допустимих доказів, які би давала підстави для сумнівів щодо визначення вартості 1/5 частки спірної квартири (згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи). Судовий експерт допитувався судом по предмету виготовленого ним висновку (ним проводився огляд та обстеження об»єкту дослідження).

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, на підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя М. Я. Богонюк

Судді: О.М. Ванівський

Ю.Г. Штефаніца