Провадження № 2о/521/251/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» серпня 2016 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Гриценко А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи ОСОБА_2, Сьомої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 07.07.2001 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Кузмінівній на підставі Постанови Одеської губернської житлової комісії від 19.05.1923 року, реєстраційний номер № 2142 про повернення їм у порядку денаціоналізації домоволодіння на праві особистої власності (реєстрація від 31.10.1958 року) в рівних частках. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 були рідними сестрами і відповідно двоюрідними бабусями ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а ОСОБА_3 рідними тітками та матір`ю відповідно.Спадкоємцями першої черги ОСОБА_3 є її доньки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна ОСОБА_3 Але ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено, у звязку з неможливістю встановити факт родинних відносин, оскільки у всіх документах, що були отримані нотаріусом, є розбіжності та встановити факт належності домоволодіння спадкодавцям не має можливості, а також по причині того, що не підтверджується факт родинних відносин між рідними сестрами ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та факту прийняття ними спадщини і у спадкодавиці не має державної реєстрації права власності на спадкове майно.

Заявниця в судове засідання не зявився, але її представник ОСОБА_9 надала до суду заяву від 31.08.2016 року з проханням справу розглянути без її участі, на заявлених вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити.

Заацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву від 31.08.2016 року з проханням розглянути справу без її участі, проти заявлених вимог не заперечувала, просила суд задовольнити.

Представник зацікавленої особи Сьомої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч.1ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2001 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 262361 від 17.07.2001 року відділу РАГС Жовтневого РУЮ м. Одеси. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25. За життя ОСОБА_3 заповіт не складала. Спадкоємцями першої черги є її доньки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул.. Радужна, буд. 25 (раніше: м. Одеса, вул. Ціолковська, 25) на праві приватної власності належало ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Кузмінівній на підставі Постанови Одеської губернської житлової комісії від 19.05.1923 року, реєстраційний номер № 2142 про повернення їм у порядку денаціоналізації домоволодіння на праві особистої власності (реєстрація від 31.10.1958 року) в рівних частках.

ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 були рідними сестрами і відповідно двоюрідними бабусями ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

29.11.1954 року ОСОБА_5, померла, що підтверджується копією довідки № 9140/09-57 від 06.12.2001 року відділу РАГС Жовтневого РУЮ м. Одеси, яка засвідчує факт реєстрації смерті 29.11.1954 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 33/100 частки домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25. За життя ОСОБА_5 заповіт не складала. Спадкоємців першої черги не було. За вказаною адресою залишилися проживати рідні сестри померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які є спадкоємцями другої черги за законом. Останні фактично прийняли спадщину та вступили в право управління спадковим майном, оскільки вони постійно проживали за цією ж адресою, але не оформили у встановленому законом порядку, оскільки вважали, що необхідності оформлення у законному порядку не має, що підтверджується копією довідки про місце проживання від 05.05.2016 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, що проживали та були прописані за адресою: м. Одеса, вул. Радужна, б. 25.

Вони, як єдині спадкоємиці другої черги за законом прийняли спадщину в рівних частках, а саме 16/100 домоволодіння кожна, відповідно до ст. 530 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення правовідносин.Таким чином, станом на 29.11.1954 року домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25 належало:ОСОБА_8 50/100 ОСОБА_10 50/100 часток.19.02.1959 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ № 270677 від 19.02.1959 року виданим Одеським міським ЗАГСом. Після її смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25. За життя ОСОБА_8 заповіт не складала. Спадкоємців першої черги не було. За вказаною адресою залишилися проживати сестра померлої, ОСОБА_6, яка є спадкоємицею другої черги за законом. Остання фактично прийняла спадщину та вступила в право управління спадковим майном, тому що була єдиним спадкоємцем другої черги та постійно проживала за цією ж адресою, вела господарство але не оформила у встановленому законом порядку спадщину, оскільки вважала, що необхідності оформлення у законному порядку не має, що підтверджується копією довідки про місце проживання від 05.05.2016 року, ОСОБА_11, що проживала та була прописана за адресою: м. Одеса, вул. Радужна, б. 25 по день смерті. Таким чином, станом на 19.02.1959 року домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25 належало ОСОБА_6 100/100 часток.

11.10.1978 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 469951 від 12.10.1978 року виданим Жовтневим ЗАГСом, м. Одеси. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25. За життя ОСОБА_6 склала заповіт 11.05.1978 року, посвідчений державним нотаріусом шостої державної нотаріальної контори ОСОБА_12 Цим заповітом ОСОБА_6 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого воно не складалося ОСОБА_3, матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину та вступила в право управління спадковим майном, оскільки постійно проживала за цією ж адресою, вела господарство, але не оформила у встановленому законом порядку спадщину, оскільки вважала, що необхідності оформлення у законному порядку не має, що підтверджується копією довідки про місце проживання від 05.05.2016 року про те, що вона проживала та була прописана за адресою: м. Одеса, вул. Радужна, б. 25 по день смерті.

Таким чином, станом на 11.10.1978 року домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25 належало ОСОБА_3 100/100 часток.

17.07.2001 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 262361 від 17.07.2001 року відділу РАГС Жовтневого РУЮ м. Одеси, яка підтверджує факт реєстрації смерті 17.07.2001 року. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25. За життя ОСОБА_3 заповіт не складала. Спадкоємцями першої черги є її доньки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Останні звернулись до державного нотаріуса сьомої одеської державної нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна ОСОБА_3 Але ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено, у звязку з неможливістю встановити факт родинних відносин, оскільки свідоцтва про народження ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 не збереглись, а є в наявності лише довідки з архіву.

Факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 були рідними сестрами і відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є двоюрідними бабусями ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а ОСОБА_6 є рідною бабусею останнім підтверджуються ,копією архівної довідки за № 2190 від 18.12.2001р., яка підтверджує факт народження 11.08.1895 року ОСОБА_14, батько: Косьма Парфентієв ОСОБА_14, мати: Іустинія ОСОБА_15, копією архівної довідки за № Б-1629/05-03 від 18.12.2015р., яка підтверджує факт одруження 20.05.1918 року (реєстровий № 221) ОСОБА_16 ЮЗІКОВОЇ та ОСОБА_17 та зміни прізвища на ІВАНОВА, копією архівної довідки за № 2191 від 18.12.2001р., яка підтверджує факт народження 12.11.1889 року ОСОБА_18, батько: Косьма Парфентієв ОСОБА_18, мати: Іустинія ОСОБА_15., копією архівної довідки за № Б-179/05-03 від 16.02.2016 р., яка підтверджує факт одруження 04.02.1918 року (реєстровий № 43) ОСОБА_19 ЮЗІКОВОЇ та ОСОБА_20 та зміни прізвища на ІВАНОВА, копією посвідки про народження № 0884362 та копією архівної довідки за № 1197 від 29.07.1976р., яка підтверджує факт народження 05.01.1885 року року ОСОБА_21, батько: Косьма Парфентієв ОСОБА_21, мати: ОСОБА_15., копією архівної довідки за № Б-178/05-03 від 16.02.2016 р., яка підтверджує факт одруження 09.09.1907 року (реєстровий № 42) ОСОБА_22 ЮЗІКОВОЇ та ОСОБА_23 ЄРМОКРАТІЄВА., копією архівної довідки за № Б-179/05-03 від 17.02.2016 р., яка підтверджує факт одруження 29.10.1917 року (реєстровий № 147) ОСОБА_22 ЄРМОКРАТІЄВОЇ та ОСОБА_24 та зміни прізвища на ШИМАНСЬКА.

Цивільні відносини пов'язані з прийняттям спадщини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 після смерті їх сестри ОСОБА_5, а також прийняттям спадщини ОСОБА_6 після смерті її сестри ОСОБА_8 виникли до набрання чинності ЦК України, який вступив в дію з 01.01.2004 року.

Згідно ст.530 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних відносин, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування , успадковують у рівних частках : брати і сестри померлого , а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) .

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майно.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 1037/02-31 від 25.03.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері по причині того, що не підтверджується факт родинних відносин між рідними сестрами ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_13 та факту прийняття ними спадщини, оскільки у всіх документах, що були отримані нотаріусом, є розбіжності та встановити факт належності домоволодіння спадкодавцям не має можливості.

Отже, під час оформлення спадщини було виявлено, що у правовстановлюючих документах, на домоволодіння, яке розташоване в місті Одесі, по вул. Радужній під № 25, а саме в Постанові одеської губернської житлової комісії від 19.05.1923 року № 2142 зазначено тільки прізвище власників з ініціалами імені, без зазначення прізвищ ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, тоді, як в інших документах, зокрема свідоцтві про смерть, довідці з місця проживання, схематичному плані на домоволодіння, яке знаходиться в м. Одесі по вул. Радужній (Ціолковського) буд. 25, зазначені прізвища імя по батькові осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження ,місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу має юридичне значення, оскільки необхідне ОСОБА_1 для здійснення прав розпорядження належним майном.

З архівних довідок вбачається, що ОСОБА_5 народилась 11.08.1895 року, ОСОБА_8, народилась 07.11.1889 року, а свідоцтвом про народження підтверджується що ОСОБА_6 народилась 05.01.1885 року.

За життя на підставі Постанови одеської губернської житлової комісії від 19.05.1923 року № 2142 ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 належало домоволодіння з надвірними спорудами по вул. Радужна (Ціолковського), буд. 25 у м. Одесі , яку потім зареєстрували в БТІ, що підтверджується схематичним планом, виданим на дане домоволодіння, де в графі «володільці» зазначено прізвище «ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6К.».

Згідно довідки МБТІ від 31.10.1958 року вказано що домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Радужна, 25 зареєстровано на праві особистої власності ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

В довідках з місця проживання зазначено, що на день своєї смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, при виготовленні правовстановлюючого документу не було зазначено імена по батькові власників домоволодіння, але прізвища та ініціали імені власників вказані.

Згідно положень ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення .

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5, яка померла 29.11.1954р., ОСОБА_4, яка померла 19.02.1959 року, ОСОБА_7 яка померла 11 жовтня 1978 року є рідними сестрами. Відповідно є двоюрідними бабусями ОСОБА_1, а ОСОБА_7 яка померла 11 жовтня 1978 року є рідною бабусею і підтверджується свідоцтвами про народження, архівними довідками, свідоцтвами про смерть , довідкою з місця проживання.

За правилами ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті ОСОБА_3 до заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - спадкоємців за законом фактично перейшло й майнове право на реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна, які належали спадкодавцеві, однак не були зареєстровані за життя спадкодавця. Факт родинних відносин про те, що ОСОБА_3 є рідною матірю заявниці та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про шлюб з моїм батьком ОСОБА_25 та копією свідоцтва про народження серії ЯР №415646 від 19.08.1947 року ОСОБА_2 та копією свідоцтва про народження серії ЯИ № 436903 від 22.11.1953 року ОСОБА_26 А також копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_26

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_10 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набула право власності на домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Радужна, буд. 25 в порядку фактичного прийняття спадщини, проте під час свого життя вона не встигла зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі прав власності, що є перешкодою заявниці отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Інших спадкоємців, крім ОСОБА_2, які б мали право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за законом або за заповітом не має.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання та встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 530, 549 ЦК УРСР та 1216-1218, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 8,10,60,234,256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб ОСОБА_2, Сьомої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання та встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, померлій 29.11.1954 р., ОСОБА_8, померлій 19.02.1959 року та ОСОБА_6, померлій 11.10.1978 року правовстановлюючого документу, а саме: Постанови одеської губернської житлової комісії від 19.05.1923 року № 2142 на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Радужна (Ціолковського), буд. 25.

Встановити факт родинних відносин та визнати, що ОСОБА_5, яка померла 29.11.1954р., є двоюрідною бабкою ОСОБА_1.

Встановити факт родинних відносин та визнати, що ОСОБА_8, яка померла 19.02.1959 року є двоюрідною бабкою ОСОБА_1.

Встановити факт того, що ОСОБА_8 постійно проживала на час відкриття спадщини та фактично прийняли спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлої 29.11.1954 року у вигляді 16/100 частки домоволодіння № 25 по вул. Радужній в місті Одесі.

Встановити факт того, що ОСОБА_6 постійно проживала на час відкриття спадщини та фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлої 29.11.1954 року у вигляді 16/100 частки домоволодіння № 25 по вул. Радужній в місті Одесі.

Встановити факт того, що ОСОБА_6 постійно проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_8 на час відкриття спадщини та фактично прийняла спадщину після смерті останньої 19.02.1959 року у вигляді 50/100 частки домоволодіння за адресою будинок № 25 по вул. Радужній в місті Одесі.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 постійно проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_6 на час відкриття спадщини та фактично прийняла спадщину після смерті останньої 11.10.1978 року у вигляді 100/100 частки домово лодіння за адресою будинок № 25 по вул. Радужній в місті Одесі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя: А.П.Целух

31.08.16