Справа №585/2676/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Євтющенкова В.І.
Номер провадження 22-ц/788/1573/16 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
У Х В А Л А

23 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2016 року про повернення

позовної заяви ОСОБА_3 до начальника Роменської виправної колонії № 56 Бандура Олександра Івановича, заступника начальника Роменської виправної колонії № 56 Кондратенка Григорія Васильовича, інспектора канцелярії Роменської виправної колонії № 56 Сергієнко Євгенії Михайлівни, начальника сектору ДПВ Роменської ВК - 56 Латковського Владислава Юрійовича, Роменської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№ 56) про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2016 року визнано неподаною та повернуто ОСОБА_3 його позовну заяву до начальника Роменської виправної колонії № 56 Бандура Олександра Івановича, заступника начальника Роменської виправної колонії № 56 Кондратенка Григорія Васильовича, інспектора канцелярії Роменської виправної колонії № 56 Сергієнко Євгенії Михайлівни, начальника сектору ДПВ Роменської ВК - 56 Латковського Владислава Юрійовича, Роменської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№ 56) про відшкодування моральної шкоди.

Вказану ухвалу судді позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції, вказавши про недолік, пов'язаний з несплатою позивачем судового збору, не зазначив спосіб його усунення, а саме: яку суму судового збору необхідно сплатити позивачу та банківські реквізити державного казначейства для перерахування вказаної суми. Також суд першої інстанції не висловився стосовно клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а також дав неналежну оцінку наданому позивачем доказу про відсутність коштів на його особовому рахунку, як підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Вимогами ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 роз'яснив, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху з тих підстав, зокрема, що в ній не зазначені номери засобів зв'язку відповідачів; не зазначено доказів для підтвердження обставин стосовно заподіяння позивачу моральної шкоди, а також позивач не додав документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, вимога п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України щодо зазначення номерів засобу зв'язку відповідачів застосовується лише тоді, якщо такі відомі позивачу, однак даних про це з позовної заяви не вбачається, тому позивач про них в позовній заяві не повідомив.

Крім того, на думку колегії суддів, безпідставним є залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху з підстави неподання позивачем доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди з боку відповідачів, оскільки докази про це можуть бути подані на наступних стадіях цивільного процесу, на чому наголосив також Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2.

Що стосується такого недоліку позовної заяви, як несплата позивачем судового збору, на чому наголосив суд, то колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_3 у позовній заяві просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутний матеріальний стан, а саме на обставини того, що у нього відсутнє майно, так як за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 24 березня 2004 року все його майно було конфісковано, а за час відбування покарання він не був працевлаштований, тому коштів на особовому рахунку він не має, однак суд вказані обставини належно не врахував.

Зокрема, посилання суду першої інстанції на те, що довідка про наявність коштів на рахунку позивача в сумі 0,55 грн. є неналежним доказом для підтвердження його майнового стану як тяжкий, оскільки була йому видана адміністрацією установи станом на 06 червня 2016 року, а до суду з даним позовом він звернувся лише 30 червня 2016 року, - є помилковим, оскільки вказаному твердженню суд дав неналежну оцінку.

Крім того, залишивши позовну заяву ОСОБА_3 без руху внаслідок несплати судового збору і надавши йому строк для усунення вказаного недоліку, суд при цьому не зазначив розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем, та на який саме рахунок, чим порушив вимоги закону.

За таких обставин, коли оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, так як не дотриманий порядок, встановлений для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі у зв'язку з поданням позовної заяви. Отже, ухвалу судді від 03 серпня 2016 року необхідно скасувати і передати питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4; 312 ч.1 п.3; 314 ч.1 п.2; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2016 року і передати питання щодо відкриття провадження у даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -