Провадження № 2/235/50/16
Справа №235/8925/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю., Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суд звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог (уточнених позовних вимог) зазначив, що 26.02.2005 року відділом РАГС м. Красноармійська Донецької області був зареєстрований шлюб між ним і відповідачкою, актовий запис № 57. Від даного шлюбу дітей не мають.

05.09.2014 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шлюб розірваний.

01 жовтня 2014 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення про поділ спільного сумісного майна подружжя, житлового будинку № 159, розташованого по вул. Руська у м. Красноармійську Донецької області. Визнано за ним і за відповідачкою ОСОБА_3 право особистої приватної власності кожному по ? частині житлового будинку № 159 по вул. Руська м. Красноармійська.

В даному будинку залишилося сумісне майно: побутова техніка, меблі, які вони придбали в період шлюбу, та яке відповідачка відмовляється поділити в добровільному порядку тому він змушений додатково звернутися з позовом про поділ майна подружжя на майно, яке ще не було предметом поділу.

В період шлюбу придбали майно, яке відповідачка 14 листопада 2015 року вивезла з їх будинку, приховує від нього, порушуючи його права. Всього сума сумісного майна на час звернення до суду позивач вважає складає - 55250,00 грн., та складається воно з наступного: диван «Сенатор» вартістю 2800,00 грн.; диван книжка - 2500,00 грн.; пральну машину LG Electronics - 2000,00 грн.; холодильник LG Electronics модель GR 133924LC - 3000,00 грн.; нагрівальний бак «Гореніє» - 1500,00 грн.; електронний стабілізатор «Forte» - 800,00 грн.; кондиціонер - 3000,00 грн.; двоспальне ліжко - 3000,00 грн.; кухня «Кармен» - 8000,00 грн.; кухонний куток - 800,00 грн.; компютер - 4000,00 грн.; компютерний стіл, стіл-крісло - 2500,00 грн.; гірничий велосипед - 1800,00 грн.; мопед «Vaiper» - 2500,00 грн.; килим 2 шт. - 1500,00 грн.; планшет - 2100,00 грн.; пароварка Tefal - 818,00 грн.; витяжка «Піраміда» з гаф.трубою - 852,00 грн.; кронштейн Hitechic - 154,00 грн.; ноутбук - 2500,00 грн.; мікрохвильова піч «Daewoo» - 882,00 грн.; термопот «Vitek» - 709,00 грн.; гриль Delonghi - 1273,00 грн.; набір ножів Rondell- 500,00 грн.; фритюрниця Philips - 600,00 грн.; пристрій для різання Dekok - 236,00 грн.; електроплитка Saturn -181,00 грн.; тумба під умивальник1000,00 грн.; відео камера - 1500,00 грн.; бетономішалка «Кентавр» - 1617, 00 грн.; пилосос LG - 1000,00 грн.; TV Toshiba(Toшибa) - 600,00 грн.

Вважає, що до переліку майна, яке підлягає поділу, має бути включено майно, яке залишилося в їх будинку, а також майно, приховане відповідачкою. Своїми діями відповідачка бажає, щоб усе майно залишилося у неї, позивач встиг тільки забрати ноутбук вартістю 2500,00 грн., таким чином, якщо загальна вартість, що підлягає поділу складає 55250,00 грн., то ? частина, на яку кожна сторона має право становить 27625,00 грн.

Враховуючи те, що вартість ноутбука в сумі 2500,00 грн. менше вартості належної йому частки, на його користь з ОСОБА_3 належить стягнути грошову компенсацію в розмірі 25125,00 (55250,00 грн. : 2 - 2500,00 грн.).

Протиправність дій відповідачки по приховуванню майна підтверджується довідками Красноармійського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області № 1210, № 1211 від 30.11.2015 р. про прийняття, реєстрацію заяви про вивіз майна з будинку та нанесення позивачу тілесних ушкоджень від співмешканця відповідачки під час спроби припинити протиправні дії по вивозу меблів. Також відповідачка чинить перепони і у користуванні спільним будинком, який вже розділений по 1/2 частини кожному, про що ним поданий позов про усунення перешкод у користуванні будинком, де і знаходилися меблі, техніка.

Позивач за первісною позовною заявою просить суд визнати майно на суму 55250,00 гривень спільною сумісною власністю подружжя. Поділити між ним та відповідачкою майно наступним чином: виділити йому та визнати за ним право власності на ноутбук вартістю 2500 гривень. Все інше майно виділити ОСОБА_3, всього на загальну суму 52750,00 гривень та стягнути з неї на його користь 25125,00 гривень, в якості компенсації за різницю у вартості виділеного в натурі спільного майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 позові вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та предявила зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 до своєї позовної заяви не надав жодного належного доказу, правовстановлюючих документів та інших розрахункових документів на підтвердження права власності саме їх подружжя на вказане майно чи таких, які б підтвердили факт придбання вказаного майна їх подружжям. Всі дані позовної заяви ґрунтуються лише на одних його словах. До позовної заяви додано лише копії роз печаток з мережі інтернет, вказане відповідачем майно ними не було придбане.

Бетономішалка «Кентавр» - 1617,00 гривень, придбана відповідачем 08.07.2013р., та є приватною власністю ОСОБА_1

Щодо наступного майна, а саме:

-пилосос LG та -TV Toshiba - це подарунок родичів на їх весілля, їх продали в період шлюбу в комісійному магазині. Гроші витратили на потреби сімї.

У період шлюбу нею особисто за рахунок кредитних коштів було придбано наступне майно:

-ноутбук - вартістю 2919,00 грн,

-планшет - вартістю 2399,00 грн (видаткова накладна № L900006890 від 17.11.12р.).

На теперішній час ноутбук перебуває у користуванні ОСОБА_1 (що також підтверджується ОСОБА_1В.). Тому за ним повинно бути визнано право власності виділене в натурі планшет - вартістю 2399,00 грн. та стягнута різниця вартості майна в розмірі 520,00 грн.

Щодо майна, зазначеного відповідачем в первісній позовній заяві, а саме:

- пароварка Tefal, -818,00 грн.;

- витяжка «Пірамида» з гаф. трубою - 852,00 грн.;

- кронштейн Hitеchic - 154,00 грн.;

-мікрохвильова піч Daewoo - 882,00 грн.;

-термопот Vitek - 709,00 грн.;

-гриль Delonghi -1273,00 грн.;

-набір ножів Rondell - 500,00 грн.;

-фритюрниця Philips -600,00 грн.;

-пристрій для різання Dekok - 236,00 грн.;

-електроплитка Saturn -181,00 грн.;

Всього на загальну суму 6535,00 грн.

Вказане майно було придбано відповідачем за рахунок кредитних коштів, що підтверджується наданим відповідачем до первісної позовної заяви кредитним договором №401052573 від 04.11.2011 p., укладеним між відповідачем та ПАТ «Альфа-Банк». Але на укладення вказаного договору вона ні усної, ні письмової згоди не надавала. ОСОБА_3 навіть не знала про існування цього кредитного договору та навіть не обговорювала з відповідачем питання придбання такого майна. Вказаного вище майна в їх будинку ніколи не було. Відповідач придбав це майно для ведення бізнеса свого друга підприємця - ОСОБА_4. Таким чином кредитний договір був укладений не в інтересах їх сімї. Відповідач придбав це майно на власні особисті потреби, тому воно не може бути спільною сумісною власністю подружжя. Але вказанного вище майна ні в їх будинку, ні у неї особисто не має і ніколи не перебувало.

У період шлюбу за спільні кошти був придбаний автомобіль марки CHEVROLET EVANDА, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, вартістю 150000,00 гривень, який відповідач без її відома зареєстрував на свого батька ОСОБА_5 з причин того, що він особисто боявся конфіскації всього належного йому майна по відкритій на той час на нього кримінальній справі.

Вважає, що відповідач повинен сплати їй половину грошових коштів за автомобіль, а саме 75000,00 гривень.

В період перебування у шлюбі її батьком були подаровані транспортні засоби та земельна ділянка, що підтверджується договорами дарування від 24.10.2012р.: трактор ДТ-75, 1990 р.випуску, 1 шт., прес-підбирач 1990р. випуску, 1 шт., культиватор КРН 4,2, 1 шт., культиватор-плоскоріз ЛСМ-5, 1990р. випуску, 1 шт. Позивачка за зустрічною позовною заявою стверджує, що відповідач продав це майно, а кошти витратив на власні потреби.

Вартість цього майна складає: трактор ДТ-75, 1990 р.випуску, прес-підбирач 1990р. випуску, культиватор КРН 4,2, культиватор-плоскоріз ЛСМ-5, 1990р. випуску Земельна ділянка, площею 2,8271 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Донецька область, Красноармійський район, Лисівська сільська рада, за межами населеного пункту.

На вказаній земельній ділянці батьком були посаджені дерева - черешня. Вони сімєю користувалися вказаною земельною ділянкою, вирощували черешню та обробляли землю за допомогою вказаної техніки. Всі отримані доходи від продажу черешні витрачали спільно на інтереси сімї . Саме за ці кошти був придбаний автомобіль - марки CHEVROLET EVANDA.

Відповідач весь час бажав самостійно користуватися цим майном. Намагався, щоб батько переписав на нього всю цю техніку та землю. Батько відмовився. Потім відповідач почав вимагати з неї, щоб вона переписала на нього цю техніку. Вона також відмовилась. Але, через деякий час, відповідач повідомив, що здав всю техніку в оренду. А насправді продав її невідомим позивачці особам, без її відома та дозволу. За отримані кошти відповідач придбав собі особисто за довіреністю 2 транспортних засоби.

-транспортний засіб марки «MERCEDES», державний номер НОМЕР_3,

-мікроавтобус марки RENO, на теперішній час перебуває під арештом, як речовий доказ за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєні правопорушенні-злочину. Справа знаходиться на розгляді в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області. Позивачці відомо про цей факт, тому що вона викликалась до суду в якості свідка. Вказані автомобілі відповідач використовував особисто для свої особистих потреб. А також частина коштів від продажу належних їй транспортних засобів була витрачена на придбання будинку своїй коханці.

Згоду на продаж належних позивачці транспортних засобів вона не надавала. Крім того, відповідач позбавив її приватної власності та позбавив можливості обробляти належну їй земельну ділянку. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати вартість належних позивачці на праві приватної власності транспортних засобів, або повернути їй ці транспортні засоби.

Відповідно до звіту про оцінку транспортних засобів від 25.01.2016 p., проведеного субєктом оціночної діяльності -ФОП ОСОБА_6, ринкова вартість наступних транспортних засобів становить:

-Трактор ДТ-75, 1990 р.в., 1 шт. - 53 053,33 грн.;

-Прес-підбирач, 1990 р.в., 1 шт. - 43577,33 грн.;

-Культиватор КРН 4,2 ; 1 шт. - 28305,00 грн.;

-Культиватор -плозкоріз ЛСМ-5, 1990 р.в., 1 шт. - 17 348,68 грн.

25.01.2016 р. між Позивачем та Субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 було укладено договір №7 про проведення оцінки ринкової вартості вказаних вище транспортних засобів. Факт надання послуг підтверджується ОСОБА_7 виконаних робіт б/н від 25.01.2016 р.

За надані послуги Позивач сплатив суму в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча пятсот гривень 00 коп.), що підтверджується квитанцією №618783 від 25.01.2016 р.

Позивачка за зустрічною позовною заявою просить суд у задоволені позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про поділ спільного сумісного майна подружжя, відмовити в повному обсязі.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 наступне майно: грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн., за рахунок яких був придбаний автомобіль - марки CHEVROLET EVANDA, державний номер АН 0833 Н номер кузова НОМЕР_2, ноутбук - вартістю 2919,00 грн. та планшет - вартістю 2399,00 грн, всього на загальну суму 5318,00 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності та виділити йому в натурі наступне майно: - ноутбук вартістю 2919,00 грн.

Визнати за ОСОБА_3 право власності та виділити їй в натурі наступне майно : планшет - вартістю 2399,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю вартості майна в розмірі 520,00 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку грошових коштів, в розмірі 75 000,00 грн., за рахунок яких був придбаний автомобіль - марки CHEVROLET EVANDA, державний номер АІЗ 0833 Н номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку грошових коштів, в розмірі 75 000,00 грн, за рахунок яких був придбаний автомобіль марки CHEVROLET EVANDA, державний номер АН 0833 II номер кузова НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 75 000,00 гри., що складає ? частину вартості автомобіля - марки CHEVROLET EVANDA, державний номер АН 0833 П номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на транспортні засоби: Трактор ДТ-75, 1990 р.в., 1 шт. вартістю 53 053,33 грн.; Прес-підбирач, 1990 р.в., 1 шт. вартістю 43577,33 грн.; Культиватор КРН 4,2 ; 1 шт. вартістю 28305,00 грн.; Культиватор -плозкоріз JICM-5, 1990 р.в., 1 шт. вартістю 17 348,68 грн. , всього на загальну суму 150 000, 00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 вартість майна, що є приватною власністю ОСОБА_3 в розмірі 150 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення оцінки ринкової вартості транспортних засобів в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча пятсот гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивачка за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги за первісною позовною заявою підлягають частковому задоволенню, за зустрічною позовною заявою не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 26.02.2005 року (а.с.94 т.1).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 05.09.2014 року шлюб розірвано. Судом було встановлено, і це не оспорювалось сторонами, що шлюбні відносини припинені з 2012 року. Рішення суду набрало законної сили 16.09.2014 року. (а.с.48 т.2).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 01.10.2014 року про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме будинку № 159 по вулиці Руська м. Красноармійська, судом було встановлено, і це не оспорювалось сторонами, що шлюбні відносини припинені з 2012 року. Рішення суду набрало законної сили 10.10.2014 року (а.с.9 т.1).

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеними рішеннями суду було встановлено, що шлюбні відносини припинені з 2012 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_7 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_7 зі ст.58,59 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм, розподіл обов'язків щодо доказування в цивільній справі здійснюється на підставі принципу змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні вказаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна.

В статті 70 СК України зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_7 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст.70 СК України.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому беруться до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

ОСОБА_7 із ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

ОСОБА_7 розяснень викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Щодо заявлених позовних вимог за первісною позовною заявою.

В судовому засіданні встановлено, що з переліку майна, зазначеного у первісній позовній заяві, підлягає визнанню спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

1.пароварка Tefal - 818,00 гривень;

2.кронштейн Hitechic - 154,00 гривень;

3.мікрохвильова піч «Daewoo» - 882,00 гривень;

4.термопот «Vitek» - 709,00 гривень;

5.гриль Delonghi - 1273,00 гривень;

6.набір ножів Rondell- 500,00 гривень;

7.фритюрниця Philips - 600,00 гривень;

8.пристрій для різання Dekok - 236,00 гривень;

9.електроплитка Saturn -181,00 гривень.

Дане майно придбано ОСОБА_1 за кредитні кошти отримані відповідно до договору від 04.11.2011 року, укладеного між ним та ПАТ «Альфа-Банк», в період перебування у шлюбних відносинах (а.с.11-12 т.1). Заперечення відповідачки, що вона не давала згоди на укладання кредитного договору суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. ОСОБА_3 укладений її чоловіком кредитний договір не оскаржувала.

Крім того, відповідачка за первісною позовною заявою у своїй зустрічній заяві визнає, що планшет та ноутбук, є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_1 забрав ноутбук, планшет залишив ОСОБА_3

При цьому вартість ноутбуку складає 2919,00гривень, планшету 2289,00 гривень (а.с.230-233 т.1).

В судовому засіданні сторони погодились, що холодильник LG Electronics модель GR 133924LC - 3000,00 гривень, вони придбали за спільні кошти.

Суд не може прийняти до уваги, як доказ придбання в період шлюбу наступного майна: витяжка Піраміда (квитанція а.с.20 т.1), оскільки в даній квитанції не зазначено ким саме було придбане дане майно.

Мопед «Vaiper» - 2500,00 гривень, на підтвердження придбання мопеду в період шлюбу і за спільні кошти не надано жодного доказу.

Надана суду інструкція по експлуатації та гарантійний талон на електронний стабілізатор «Forte», вартість якого позивач зазначає в сумі 800,00 гривень, не підтверджує придбання даного майна саме подружжям, оскільки в цих документах не зазначено прізвище покупця та вартість товару (а.с.24 т.1).

Бетономішалка «Кентавр», відповідно до товарного чеку № Маг-082816 від 08.07.2013р. придбана вже після припинення шлюбних відносин, і не може бути предметом спільного сумісного майна (а.с.25 т.1).

Гарантійний талон на пральну машину LG Electronics, як доказ придбання даного майна в період шлюбу і за спільні кошти суд не приймає до уваги, оскільки він не містить інформації щодо особи, яка придбала товар та про його вартість (а.с.26 т.1).

Надані суду роздруківкі, як доказ придбання кухні «Кармен», не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не містять жодних даних про час придбання, вартість, та про покупця даного майна (а.с.27-31 т.1).

Інше майно, а саме диван «Сенатор» вартістю 2800,00 грн.; диван книжка - 2500,00 грн.; нагрівальний бак «Гореніє» - 1500,00 грн.; кондиціонер - 3000,00 грн.; двоспальне ліжко - 3000,00 грн.; кухонний куток - 800,00 грн.; компютер - 4000,00 грн.; компютерний стіл, стіл-крісло - 2500,00 грн.; гірничий велосипед - 1800,00 грн.; килим 2 шт. - 1500,00 грн.; набір ножів Rondell- 500,00 грн.; тумба під умивальник1000,00 грн.; відео камера - 1500,00 грн.; пилосос LG - 1000,00 грн.; TV Toshiba(Toшибa) - 600,00 грн., суд не може визнати спільною сумісною власністю, оскільки жодних доказів, щодо придбання даного майна, його вартості, суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1, заявлені ним у первісній позовній заяві підлягають частковому задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Як зазначає, позивачка за зустрічною позовною заявою, автомобіль - марки CHEVROLET EVANDA, державний номер АІЗ 0833 Н номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований на імя батька відповідача ОСОБА_5. Цей факт не заперечується іншими учасниками провадження. Даний автомобіль не може бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки зареєстрований на батька відповідача. Той факт, що ОСОБА_1 їздив та купляв даний автомобіль не свідчить про те, що придбаний він був за спільні кошти подружжя. Суд не приймає до уваги показання свідків, які стверджували про те, що їм відомо про купівлю даного автомобілю за спільні кошти подружжя ОСОБА_1, оскільки ці свідчення не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 право приватної власності на транспортні засоби: Трактор ДТ-75, 1990 р.в., 1 шт. вартістю 53 053,33 грн.; Прес-підбирач, 1990 р.в., 1 шт. вартістю 43577,33 грн.; Культиватор КРН 4,2 ; 1 шт. вартістю 28305,00 грн.; Культиватор -плозкоріз ЛCM-5, 1990 р.в., 1 шт. вартістю 17 348,68 грн. , всього на загальну суму 150 000, 00 грн., та стягнення з ОСОБА_1 вартість майна, що є приватною власністю ОСОБА_3 в розмірі 150 000,00 грн.

Відповідно до довідки від 25.11.2015р., виданої головою ФГ «Хірлюк і К», 22 жовтня 2012 р. на підставі «Свідоцтва про право на спадщину за заповітом» № 572382 від 15 травня 2007р. її покійній батька, ОСОБА_9 отримав 100% - 9397,00 грн. розрахунок за майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в ФГ «Хірлюк і К». ОСОБА_7 прийому-передачі від 22.10.2012 р. у власність передано: Трактор ДТ-75- 1 шт.; Пресс-підбирач-1 шт.; Культиватор КРН 4,2 - 1 шт.; Культиватор -плозкоріз ЛCM-5 - 1 шт. (а.с.234 т.1).

За твердженням ОСОБА_3 це майно разом з її батьком забрав ОСОБА_1, яке він привіз спочатку до двору, а потім продав та кошти витратив на власні потреби.

Не обґрунтованими та незаконними є позовні вимоги щодо визнання приватної власності на це майно за ОСОБА_3, оскільки законом передбачений порядок спадкування, якого повинна дотриматись позивачка для отримання права приватної власності.

Суд не може прийняти до уваги показання свідків про те, що дане майно якийся період знаходилось перед будинком ОСОБА_3, а потім кудись поділось, як їм відомо, ОСОБА_1 продав його.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 68-71 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, задовольнити частково.

Визнати майно на загальну суму 13561,00 гривень спільною власністю подружжя, а саме: пароварка Tefal - 818,00 гривень; кронштейн Hitechic - 154,00 гривень; мікрохвильова піч «Daewoo» - 882,00 гривень; термопот «Vitek» - 709,00 гривень; гриль Delonghi - 1273,00 гривень; набір ножів Rondell- 500,00 гривень; фритюрниця Philips - 600,00 гривень; пристрій для різання Dekok - 236,00 гривень; електроплитка Saturn -181,00 гривень; холодильник LG Electronics модель GR 133924LC - 3000,00 гривень; ноутбук 2919,00гривень, планшет 2289,00 гривень.

Виділити ОСОБА_1 ноутбук вартістю 2919 гривень.

Виділити ОСОБА_3 майно, а саме: пароварка Tefal - 818,00 гривень; кронштейн Hitechic - 154,00 гривень; мікрохвильова піч «Daewoo» - 882,00 гривень; термопот «Vitek» - 709,00 гривень; гриль Delonghi - 1273,00 гривень; набір ножів Rondell- 500,00 гривень; фритюрниця Philips - 600,00 гривень; пристрій для різання Dekok - 236,00 гривень; електроплитка Saturn -181,00 гривень; холодильник LG Electronics модель GR 133924LC - 3000,00 гривень; планшет 2289,00 гривень, всього на загальну суму 10642,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю у вартості виділеного в натурі спільного майна подруг в розмірі 3861 (три тисячі вісімсот шістдесят одну) гривню 50 копійок.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: