Справа № 185/6225/16-ц
Провадження 2/185/3431/16
У Х В А Л А

25 липня 2016 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку про зняття арешту з рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2016 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, у якому просив зняти арешт зі всього рухомого майна, що належить позивачу, накладений постановою Старшого державного виконавця Відділу ДВС Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2, в межах виконавчого провадження номер за ЄДРВП 41939395 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/259/144/2013 (арешт зареєстровано 11.04.2014 р. за №14301675). У позові зазначав, що відносно позивача відділом державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку було відкрито виконавче провадження (ЄДРВП 41939395). Підставою для відкриття цього виконавчого провадження є виконавчий лист №2/259/144/2013, виданий 06.02.2014 року, про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 суми заборгованості. Але вищевказане виконавче провадження було завершено, а виконавчий лист повернуто без виконання 06.02.2014 року. Відповідно до Витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна, Старшим державним виконавцем відділу ДВС Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_2, в межах виконавчого провадження №41939395, своєю постановою було накладено арешт на все рухоме майно, що належить позивачу. Зокрема, арешт було накладено і на належний позивачу автомобіль марки MAZDA СХ 7. д.н.з. НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію CAO 474605 від 13.12.2012 р. Позивач змушений звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду, оскільки виконавче провадження (ЄДРВП 41939395) з виконання виконавчого листа №2/259/144/2013 було завершено, а наслідки завершення виконавчого провадження (зняття арешту з майна боржника) застосовані не були, державні виконавці Відділу ДВС Куйбишевського РУЮ у місті Донецьку на звернення позивача належним чином не реагують.

Під час вирішення питання про відкриття провадження по справі встановлено наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Також у п.п. 1, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У звязку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

У виконавчому провадженні (ЄДРВП 41939395) з виконання виконавчого листа №2/259/144/2013 ОСОБА_1 є боржником.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, ст.ст. 209-210, 293, 383-385 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку про зняття арешту з рухомого майна.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Бабій