У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький (далі - КЕВ) звернувся до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог на 12 листопада 2015 року просив усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_1 із кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на балансі КЕВ перебуває приміщення АДРЕСА_1 яке належить на праві власності державі в особі Міністерства оборони України.

Після перевірки правомірності проживання осіб у вказаному приміщенні встановлено, що ОСОБА_1 самовільно заселилась до кімнати № 27 та чинить перешкоди власнику у користуванні належним йому майном.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року позов задоволено. Усунено перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_1 із кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі КЕВ просить скасувати рішення апеляційного суду у справі, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Як встановлено судами, будівля по АДРЕСА_1 є гуртожитком та перебуває на балансі КЕВ.

Із 13 вересня 1996 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано у вказаному гуртожитку, вона разом з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у кімнаті № 27.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 125 ЖК Української РСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 була вселена до вказаного гуртожитку як дружина військовослужбовця та не підлягає виселенню з нього без надання іншого жилого приміщення, як одинока особа з неповнолітніми дітьми.

Такі висновки апеляційного суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги КЕВ про те, що приміщення по АДРЕСА_1 не є гуртожитком, а тому до правовідносин помилково застосовано положення ст. 125 ЖК Української РСР, є необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються встановленими судами обставинами справи.

Доводи касаційної скарги про незаконність рішення апеляційного суду не спростовують його висновків, із урахуванням установленого судами факту реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у спірному жилому приміщенні із вересня 1996 року, незаконність якої не доведена належними та допустимими доказами, а також того факту, що ОСОБА_1 є одинокою особою, разом із якою у спірному приміщенні проживають її неповнолітні діти.

Посилання КЕВ на те, що позов було обґрунтовано посиланням на положення ЦК України, а апеляційний суд помилково застосував до правовідносин ст. 125 ЖК Української РСР, є безпідставними, оскільки суд може з власної ініціативи застосувати норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини між сторонами, відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами першої та апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова