Справа № 740/2032/16-ц
Провадження № 2/740/702/16
18 липня 2016 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Бережняка В.Д.
при секретарі Полторацькій В.М.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у звязку з невиконанням рішення суду, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати в сумі 72 369 грн. 53 коп. та 3% річних 6 566 грн. 40 коп., а всього стягнути 78 935 грн. 93 коп. та судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на його користь 36 000 грн. повернення боргу за договором позики, та 480 грн. в рахунок повернення судового збору.. На виконанні в ДВС знаходиться виконавчий лист, грошове зобовязання не виконується, тому і просив стягти інфляційні та 3% річних.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з*явилась, повідомлялась про розгляд справи, але ігнорує з*являтись на пошту для отримання повістки, тому суд вважає за можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів в силу ст..169 ч.4 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку:
Відповідно до ст.509 ч.1, 2 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Однією з підстав виникнення зобовязання, відповідно до ст.11 ч.2 п.3 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 5 вказаної статті передбачено виникнення цивільних прав та обовязків за рішенням суду.
Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2011 року з відповідача стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 36 480 грн. Рішення набрало законної сили 06 січня 2012 року.
В матеріалах справи є копія виконавчого листа №2-1562/11, виданого 13 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за договором позики в сумі 36 000 грн. та 480 грн. сплачених судових витрат.
Крім того, з копії листа Ніжинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області №12-161 від 25 травня 2016 року вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2, борг не стягнутий, залишок боргу складає 36 480 грн..
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.625 ч.2 ЦК України у разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Саме таку правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 01 жовтня 2014 р. у справі № 6-113цс14.
Відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
3% річних з 24.12.2011р. по 01.06.2016р.
За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.526, 527, 530, 625 ЦК України, ст.ст.88, 209, 213-215, 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайсудом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_4