07.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/3283/16-ц
Справа № 2о/205/80/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі : головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 3-4).

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 24 вересня 1993 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №1201, відповідно до якого у свідоцтві про шлюб, прізвище чоловіка зазначено як «Стано», а дружини як «Станова».

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

У 2011 році заявниця виявила, що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області при внесенні відомостей про прізвищ чоловіка та дружини до книги реєстрації актів було допущено помилку в написанні прізвища дружини як «Стано», замість вірного «Станова», у зв'язку із чим, вона не може розірвати шлюб на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року.

Заявниця звернулась до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про внесення змін до актового запису №1201 від 24.09.1993 року складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, але отримала відмову, у зв'язку із ненаданням останнім відповідних документів.

У зв'язку із вищевикладеними обставинами, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою, в якій просить суд, встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що актовий запис про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 № 1201 від 24.09.1993 року складений Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області є - фактом підтверджуючим укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серія IV № 355643 від 24.09.1993 року виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заявниця в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Просила позов задовольнити у повному обсязі (а.с.13).

Заінтересована особа Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в особі свого законного представника, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилала.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сімю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги не належать задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 із 24 вересня 1993 року, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року (а.с.7,9).

У свідоцтві про укладення шлюбу серії ІV-КИ №355643 від 24.09.1993 року прізвища чоловіка зазначено як «Стано», а дружини «Станова» (а.с.9).

У висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 20 квітня 2012 року (а.с.6) зазначено, що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 1201, в якому прізвище чоловіка зазначено як «Стано», прізвище дружини як «Стано».

Згідно паспорта серії АО №017312 виданого 22.11.2011 року Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, а також, виписки з рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2006 року (а.с.7) прізвище заявниці зазначено як «Станова» (а.с.8).

Разом з тим, на підставі ч.2,3 ст. 273 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У відповідності до п.2.1. Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Згідно п.2.7. Правил, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, зберігається в архіві іншого відділу державної реєстрації актів цивільного стану України, то відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит щодо підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, яке в подальшому додається до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у відповідній справі. Копія актового запису цивільного стану направляється, якщо про необхідність її надіслання було зазначено у запиті.

У висновку Ленінського відділу РАЦС ДМУЮ про внесення змін до актового запису цивільного стану від 20 квітня 2012 року зазначено, що відділ направляв запити до компетентних органів Словацької Республіки задля отримання необхідних документів у підтвердження достовірності представлених заявницею документів, але вказані у висновку документи (копії актових записів про народження чоловіка та дітей заявниці, копії актового запису про шлюб заявниці) відділом одержані не були (з.а.с.6).

Відповідно до п. 1,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Суд наголошує, що вимоги заявниці встановити факт того, що актовий запис про укладення шлюбу є фактом укладення шлюбу не є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення будь-яких правовідносин, а тому не має безпосереднє значення для реалізації заявницею своїх прав. Крім того, суд зауважує, що законом встановлений певний порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, яким заявниця має право скористатись.

За ст.. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги заяви є недоведеними, в повній мірі необґрунтованими, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 57-60, 212, 213-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Шавула