Справа № 361/8810/15-ц
Провадження № 2/361/723/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю житлового будинку та поділ спільного майна подружжя,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і поділ майна подружжя.

Позивач зазначав, що з 18 березня 1994 року по 13 червня 2015 року він перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим Мелітопольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області 18 березня 1994 року, актовий запис №256, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 13 червня 2015 року, актовий запис № 74.

За час проживання у шлюбі ними збудовано житловий будинок загальною площею 138,5 кв.м. із надвірними будівлями та спорудами: огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, рік побудови - 2008.

Право власності на житловий будинок оформлено на відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_11 виданим виконкомом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області 21 вересня 2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №239065522 від 21 вересня 2009 року, виданим КП Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Також під час перебування в шлюбі, сторонами було придбано транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7.

Зараз його ринкова вартість становить приблизно 7 000,00 доларів США.

В 2009 році позивач отримав в приватну власність, згідно рішення Степанівської Першої сільської ради №17 від 20 березня 2009 року, земельну ділянку площею 0,1200 га на території АДРЕСА_3

Таким чином, право власності на вказане спірне майно було набуте у власність відповідачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі.

У зв'язку з тим, що житловий будинок є спільною сумісною власністю подружися і належить позивачу та відповідачу у рівних частках, але домовитися із відповідачем про порядок поділу спірного майна не вдається, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом з метою захисту своїх прав.

Орієнтовна вартість житлового будинку складає 1 250 000 грн. Отже, вартість ? частини житлового будинку складає 625 000 грн.

Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних заяв від 23 лютого 2016 року та 28 березня 2016 року (а.с.24-26,83-84), позивач просив суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий будинок загальною площею 138,5 кв. м. із надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку загальною площею 138,5 кв. м. із надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та на ? (одну другу) частину транспортного засобу марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? (одну другу) частину спірного житлового будинку та на ? (одну другу) частину вищевказаного транспортного засобу.

Заперечуючи проти первісного позову, відповідач ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю житлового будинку та поділ спільного майна подружжя, в якому зазначала, що в 2006 році її дочка ОСОБА_3 повідомила, що хоче розпочати будівництво будинку з метою придбання житла для своєї дочки ОСОБА_4, 1999 року народження. Зазначила, що може отримати кредит та взяти в позику грошові кошти на будівництво. ОСОБА_2 також надала погодження на фінансову участь у будівництві. Дочка запропонувала оформити договір на проведення будівництва на неї з зобов'язанням переоформлення права власності на доньку ОСОБА_4, 1999 року народження, після досягнення останньою вісімнадцятирічного віку.

На дану пропозицію відповідач погодилась, оскільки було погоджено її проживання та проживання чоловіка у спірному будинку, вона була зацікавлена у зміні місця проживання, оскільки знаходилась територіально ближче до дочки та онуки, за якою потрібен був догляд, була зацікавлена у благополуччі своїх рідних.

В кінці 2006 року було запропоновано варіант будівництва, який в повній мірі підходив по місцевості. В січні 2007 року дочка повідомила відповідачу про можливість укладення договору інвестування.

Після укладення договору дочка ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 грошові кошти: в сумі 300 000 грн. які вона взяла у позику у знайомого, в сумі 427 300 грн. по кредиту, який вона оформила в березні 2007 року.

Про вищезазначену домовленість було відомо чоловіку відповідача позивачу ОСОБА_1, він знав про джерело походження коштів на будівництво та про наявність розписок, у зв'язку з чим договір Інвестування будівництва укладався одноособово на відповідача ОСОБА_2.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (правовий висновок ВСУ від 18.09.2013 року).

Враховуючи зазначене, на будівництво спірного будинку було залучено не спільні сімейні кошти, а грошові кошти, які були надані ОСОБА_3, а тому відповідно до ст. 57 СК України, є особистою власністю ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 до осені 2015 року не оспорював володільця спірним майном, хоча йому було відомо про джерело його отримання. Тільки в 2015 році після розлучення він вирішив визнавати спірний об'єкт як спільну сумісну власність подружжя, виходячи тільки з часу набуття - в період шлюбу.

Враховуючи вищезазначене, спірний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя оскільки фінансування його будівництва здійснювалось не за рахунок спільних коштів подружжя.

Орієнтовна вартість будинку становить 1 250 000 грн.

Виходячи з рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя, відповідач вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 ? частину автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на ? частину спірного автомобіля.

Посилаючись на викладене, просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на будинок АДРЕСА_2, та порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, визнати за нею ОСОБА_2 право власності на ? частину спірного автомобіля.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали, просили суд про задоволення позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, так як у спірному житловому будинку проживає один позивач ОСОБА_1, а відповідач ОСОБА_2 не проживає, вона зареєстрована та проживає за адресою її дочки ОСОБА_3 Позивач не заперечує проти вселення відповідача до спірного житлового будинку. Іншого житла в нього немає. Ремонтом в житловому будинку займався позивач ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 позовні вимоги за первісним позовом не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, оскільки грошові кошти, які були витрачені на ремонт, належали відповідачу ОСОБА_2, а сам спірний житловий будинок був придбаний за грошові кошти дочки відповідача ОСОБА_3 До 2012 року сторони проживали в м. Мелітополь Запорізької області, всіма справами займалася ОСОБА_3 Жодних обставин, на які посилається позивач ОСОБА_1, ним доведені не були. Просила суд про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він є знайомим дочки відповідача за первісним позовом ОСОБА_3, яка брала у нього в борг грошові кошти для будівництва житлового будинку для своєї матері, в нього є розписка, борг йому повернули. Розписки ОСОБА_3 писала ввечері. Також він настояв, щоб розписки писала і ОСОБА_2

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона є дочкою відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 Спірний житловий будинок купувала свідок для своєї матері, щоб вона там жила разом із своїм чоловіком, а потім щоб цей будинок перейшов дочці свідка. Вона все обговорювала з мамою та вітчимом, проте, займалася купівлею будинку вона і гроші брала в кредит також свідок. Кредит свідку надали 7 березня. Вносити гроші на рахунок забудовника свідок не мала права, тому це робила її мати ОСОБА_2, при останньому внесенні грошових коштів був присутній ОСОБА_1 Грошей не було і тому вони вирішили продати будинок в м. Мелітополь. Свідку гроші повернули лише з продажу будинку в м. Мелітополі, в неї і на даний час є борги. Гроші в борг свідок брала у ОСОБА_7, якого знає більше 10 років, договір позики укладався в м. Київ, вул.. Ревуцькаого, ввечері. Банк не давав кредиту ОСОБА_2 та ОСОБА_1, тому свідок оформила кредит на себе, проте, банк не надавав кредиту на будівництву, таким чином вона оформила споживчий кредит, поручителем якого була ОСОБА_2 Свідок пояснила, що сторони по справі перші 3-4 роки офіційно не працювали, вони їздили продавати черешню, підтримували будинок ОСОБА_2 в м. Мелітополь в належному стані. Зазначений будинок побудували батьки свідка на землі її бабусі, а ОСОБА_1 добудував прибудову до будинку та гараж. Свідок висилала гроші батькам. Чи були у них депозитні рахунки свідку не відомо. На даний момент свідок не працює, на час придбання спірного будинку розмір її заробітної плати становив 1 000 доларів США.

Судом встановлено, що з 18 березня 1994 року по 13 червня 2015 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим Мелітопольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області 18 березня 1994 року, актовий запис №256, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 13 червня 2015 року, актовий запис № 74 (а.с.9,10).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 вересня 2009 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 вересня 2009 року, за відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11,12).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться житловий будинок, позначений на плані літерою «А-2», загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N» (а.с.13-16).

Відповідно до довідки №327 від 04 березня 2016 року, виданої Виконкомом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, з 26 грудня 2012 року по теперішній час (а.с.91).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, позивачу за первісним позовом та відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_1, згідно рішення Степанівської Першої сільської ради №17 від 20 березня 2009 року, надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в межах АДРЕСА_3 (а.с.28,29).

Також за позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 (а.с.27).

22 січня 2007 року між ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 було укладено договір про участь у ФФБ №233-Б на інвестування будинку НОМЕР_10, за будівельною адресою: АДРЕСА_4 І черга будівництва, загальною площею 135,48 кв.м. (а.с.119-121).

Згідно довідки ПАТ АКБ «Аркада» №1335/7 від 15 травня 2015 року, ОСОБА_2 уклала договір про участь у ФФБ №233-Б від 22 січня 2007 року на інвестування будинку НОМЕР_10, за будівельною адресою: АДРЕСА_4 І черга будівництва, загальною площею 135,48 кв.м. Всього для інвестування 100% загальної площі будинку були внесені кошти в сумі 692 165,50 грн., які ОСОБА_2 сплатила готівкою за рахунок особистих коштів: 22.01.2007р. - 141 797,29 грн. (прибутковий ордер №49), 27.02.2007р. - 64 809,65 грн. (прибутковий ордер №28), 07.03.2007р. - 396 499,32 грн. (прибутковий ордер №14), 11.04.2007р. - 10 020,60 грн. (прибутковий ордер №43), 11.04.2007р. - 10 020,60 грн. (прибутковий ордер №47), 11.05.2007р. - 14 266,98 грн. (прибутковий ордер №13), 14.07.2007р. - 54 751,06 грн. (прибутковий ордер №8) (а.с.47).

18 червня 2009 року між ТОВ «Корпорація розвитку Київської області» в особі президента ОСОБА_9 та ОСОБА_2 підписано Акт приймання-передачі житлового будинку з прибудованим гаражем (а.с.48).

Відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 07 березня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, остання отримала кредит у розмірі 103 590 швейцарських франків, що дорівнює еквіваленту 404 000 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, зі сплатою 9,99% річних, строком на 120 місяці (а.с.49-57).

В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 07 березня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №49318 від 07 березня 2007 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,10 кв.м., а також 07 березня 2007 року було укладено договір поруки №100816 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с.58-61, 170-171).

Згідно договору безстрокової позики від 22 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, остання отримала грошові кошти в розмірі 300 000 грн., з кінцевою датою повернення 22 січня 2009 року (а.с.67).

Відповідно до розписок відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти для внесення в касу, а саме: 22.01.2007р. - 141 800 грн., 27.02.2007р. - 64 800 грн., 11.04.2007р. - 20 000 грн., 11.05.2007р. - 14 300 грн., 14.07.2007р. - 54 800 грн. (а.с.70-74).

22 травня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір №5600 USD банківського вкладу на вимогу «Активні гроші» (а.с.100-101).

Відповідно до квитанцій на заяви про видачу готівки, ПАТ «УкрСиббанк» видано ОСОБА_3 наступні грошові кошти: 07.07.2011р. - 9 100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 72 540,65 грн., 19.10.2012р. - 9 200 доларів США, що в еквіваленті становить 96 464,00 грн., 19.10.2012р. - 17 800 доларів США, що в еквіваленті становить 142 275,40 грн., 28.10.2011р. - 500 доларів США, що в еквіваленті становить 5 599,06 грн., 28.08.2012р. - 5000 доларів США, що в еквіваленті становить 39 965,00 грн. (а.с.102-106).

Згідно довідки №31-21-46/169 від 03 березня 2007 року, ОСОБА_3 користувалася кредитом у АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 25 000 доларів США за кредитним договором №13-5WX/10-2005И від 07 жовтня 2005 року терміном погашення 07 жовтня 2026 року, який було погашено достроково 14 лютого 2006 року (а.с.107).

В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №13-5WX/10-2005И від 07 жовтня 2005 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №13-5WX/10-2005И від 07 жовтня 2005 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,10 кв.м. (а.с.108-111).

Відповідно до довідок №03/02-1183/1 від 04 вересня 2012 року та №03/02-1185 від 05 вересня 2012 року, ОСОБА_3 філією АТ «Банк Золоті Ворота» в м. Києві 14 березня 2007 року надавався споживчий кредит на купівлю автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, в розмірі 20 277 доларів США за договором №40/07-А із строком погашення 13 березня 2014 року. Станом на 04 вересня 2012 року заборгованість за кредитним договором відсутня (а.с.112,113-118).

Згідно довідок про заробітну плату №№307,308 від 25 лютого 2016 року, розмір заробітної плати позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 становить: за 2005 рік - 17 879,58 грн., за 2006 рік - 19 785,55 грн., за 2007 рік - 25 526,55 грн., за 2008 рік - 35 326,65 грн., за 2009 рік - 47 491,78 грн., за 2010 рік - 51 766,42 грн., за 2011 рік - 68 728,11 грн., за 2012 рік - 51 252,40 грн. (а.с.92,93).

Відповідно до довідки про заробітну плату №306 від 25 лютого 2016 року, заробітна плата відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 становить: за 2007 рік - 19 359,61 грн., за 2008 рік - 35 079,07 грн., за 2009 рік - 4 677,17 грн. (а.с.122).

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А., зареєстрованого в реєстрі за №929, ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_11 житловий будинок з усією садибою, що знаходиться в м. Мелітополі Запорізької області, провулок Котовського, 57 а, житловою площею 41,3 кв.м., загальною площею 76,7 кв.м., та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0967 га, кадастровий номер :01:011:0013. Продаж майна вчинений за 304 087 грн. (а.с.123-124).

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації прибудов до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, початок будівництва - 1996 рік, закінчення будівництва - 2000 рік (а.с.125-129).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_5, розташований житловий будинок 1983 року побудови, з прибудовою, надвірними будівлями і спорудами 2000 року побудови (а.с.130-137).

Згідно довідки №С11-0000-157-02/324 від 29 березня 2016 року, на ім'я ОСОБА_1 були відкриті депозитні рахунки в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»: 09 грудня 2005 року №3 на суму 30 000, 00 грн., достроково розірваний 09 червня 2006 року з сумою 31 441,32 грн., 14 листопада 2007 року №2 на суму 2 000,00 доларів США, закритий по закінченню терміну дії 14 травня 2008 року з сумою 2 074,23 доларів США, 11 червня 2008 року №12 на суму 2 074,23 доларів США, достроково розірваний 12 червня 2009 року з сумою 2 239,47 доларів США (а.с.148,150).

Відповідно до довідки №1259 від 29 березня 2016 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та з 26 травня 2011 року отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи. Розмір пенсії за березень 2016 року складає 1 407,39 грн. (а.с.149).

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності та вислухавши сторін, допитавши свідків в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок, загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N», який розташований за адресою: АДРЕСА_2, був придбаний сторонами в 2007 році під час перебування в шлюбі за спільні кошти подружжя.

З досліджених письмових доказів, суд не вбачає прямого зв'язку між тим, що дочка відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 брала грошові кошти в кредит та позику для безпосереднього будівництва спірного житлового будинку. З огляду на вищевикладене, суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_3, що житловий будинок придбала вона за кредитні кошти для своїх батьків та в подальшому для доньки.

Крім того, судом в судовому засіданні було з'ясовано, що сторони з 1994 року жили в зареєстрованому шлюбі, працювали, вели спільне господарство, доглядали за спільні кошти за майном ОСОБА_2 та примножували його, що підтверджується відповідними документами та показами свідка ОСОБА_3 (а.с.125-137).

В судовому засіданні сторони погодили, що вартість спірного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, становить 1 250 000 (один мільйон двісті п'ятдесят тисяч) грн., а вартість автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн..

Своєю зустрічною позовною заявою відповідач ОСОБА_2 визнала, що автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7, є спільним майном подружжя, тому також вважає, що він підлягає поділу між ними в рівних частинах.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом слід відмовити в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 6090 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 69-72 СК України, ст.ст. 57, 60, 88, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Первісний позов задовольнити.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий будинок позначений на плані літерою «А-2», загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7.

Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: житловий будинок позначений на плані літерою «А-2», загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку, позначеного на плані літерою «А-2», загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та на ? (одну другу) частину транспортного засобу марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку, позначеного на плані літерою «А-2», загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та на ? (одну другу) частину транспортного засобу марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_7.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 6090 (шість тисяч дев'яносто) грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю житлового будинку та поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський