Номер провадження: 22-ц/785/4960/16
Головуючий у першій інстанції Крачкова
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав задоволений.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_8-ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції керувався ст.ст. 150, 164, 182, 183 СК України, та виходив із того, що ОСОБА_1 свідомо, із власною волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих йому прав.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підставою для відповідальності батьків є ухилення їх від виконання батьківських обов'язків, що включає наявність вини.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Відповідно п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

З урахуванням вказаних вимог законодавства, колегія вважає, що позивачка не надала суду жодних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не довела в чому саме полягає винна поведінка відповідача та свідоме нехтування ним своїми обов'язками , з огляду на пояснення відповідача про те, позивач та її родичі перешкоджають бачитися йому з сином, не допускають до помешкання, а він бажає приймати активну участь у вихованні свого сина.

Згідно характеристики, наданої Головою спортклубу ОГАСА ОСОБА_3 та Завідувачем кафедри фізичного виховання та спорту Одеського інженерно-будівельного інституту ОСОБА_4 за час навчання з вересня 2011 року по червень 2013 року зарекомендував себе здібним, дисциплінованим і старанним студентом, витриманий, доброзичливий та спокійний.

Згідно клопотання Директора СДЮСШОР №14 ОСОБА_5 від 09.06.2016 року ОСОБА_1 входить у збірну Одеської області з вільної боротьби з вересня 2011 року по нинішній час, також працює помічником тренера ОСОБА_6, батьки дітей гарно про нього відзиваються врівноважений та трудолюбивий.

Відповідно договору оренди приміщення ОСОБА_1 орендує у ОСОБА_6 будинок за адресою: АДРЕСА_1

В силу вимог ст. 19 ч. 6 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновком органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області під №01/01-18/1497 від 22.06.2015 року (а.с.5), за змістом якого останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки, висновок органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, як батька, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у цій справі при вищевикладених обставинах суперечать фактичним обставинам, що були встановлені колегією суддів і мають суттєве значення у цій справі, тобто нічим не обґрунтованим саме щодо обраного способу захисту прав дитини - позбавлення батьківських прав його батька.

Крім того, в силу вимог ст. 19 ч.ч. 4-5 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Однак, орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області в остатньому судовому засіданні не приймав участі та ухилився від участі в суді апеляційної інстанції.

Позбавляючи батьківський прав ОСОБА_1, суд першої інстанції послався лише на акт обстеження матеріально-побутових умов та довідку Іллінської сільської ради, з котрих вбачається, що дитина ОСОБА_8 проживає лише з матір'ю, однак суд не звернув уваги на те, що акт обстеження та довідка про склад сім'ї складені зі слів самої позивачки.

Більш того, оскаржуване заочне рішення взагалі не відповідає вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно якої, ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта частково ґрунтуються на законі та доказах, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З врахуванням вищезазначеного, заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

С.О. Погорєлова