Справа № 152/992/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 липня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересована особа Конатковецька сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

04.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Мотивуючи заяву, зазначив, що 08.12.2015 року помер його батько ОСОБА_2, який на день смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті батька залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки (паю), що розташована на території Конатковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Він є спадкоємцем майна після смерті батька за законом.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_2 він прийняв, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, розпорядився його домашніми та особистими речами, а також на день смерті батька проживав разом з ним в одному будинку, похоронив його.

Інші спадкоємці його матір та дружина померлого ОСОБА_3, його племінники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину після смерті чоловіка та дідуся, відповідно, не прийняли і на неї не претендують, про що написали відповідні заяви.

В ході підготовки документів для оформлення своїх спадкових прав він звертався в нотаріальну контору, але у оформлені спадщини йому відмовлено через те, що не підтверджується факт прийняття ним спадщини після смерті батька, тобто реєстрацію в одному будинку та проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Він проживав з батьками тривалий час перед смертю батька ОСОБА_2, оскільки батьки особи похилого віку, батько тривалий час хворів, був інвалідом першої групи, тому потребував сторонньої допомоги та догляду.

На даний час він продовжує доглядати матір, яка хворіє.

Просить встановити факт його постійного спільного проживання з батьком ОСОБА_2 в с. Конатківці Шаргородського району Вінницької області по вул. Гагаріна, 24, на час відкриття спадщини, тобто на день смерті батька, що сталася 08.12.2015 року.

Встановлення цього факту має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_2

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просив встановити юридичний факт постійного проживання його із батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього, що сталася 08.12.2015 року. Встановлення означеного факту має для нього юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом після смерті батька, оскільки інші спадкоємці померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину після смерті останнього не прийняли і на неї не претендують. Спору з приводу спадщини між спадкоємцями ОСОБА_2 немає.

Представник заінтересованої особи Конатковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не зявився. Від Конатковецького сільського голови до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.17-18).

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав з батьком ОСОБА_2 в будинку за №24, що знаходиться на вул. Гагаріна в с. Конатківці Шаргородського району Вінницької області, протягом останніх шести років по день смерті батька, що сталася 08.12.2015 року, тобто на час відкриття спадщини.

Вказаний факт підтверджується, крім пояснень заявника, показаннями свідків та дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_6 суду показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Гагарніна, 23, тобто по сусідству із заявником. Їй достовірно відомо, що заявник проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 із батьками, зокрема батьком ОСОБА_2. Останніх чотири роки життя ОСОБА_2 хворів, тому потребував стороннього догляду, а ОСОБА_1 здійснював за ним постійний догляд.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Гагаріна, 22, тобто по сусідству із заявником. Протягом останніх чотирьох років заявник постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, куди переїхав проживати до батьків на вул. Гагаріна, 24, і де постійно проживав до смерті батька ОСОБА_2, яка сталася 08.12.2015 року. На даний час заявник також проживає там та здійснює догляд за матірю.

08.12.2015 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №334885 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки (паю), розташованої на території Конатковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом є його син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії 1-АМ №263751 (а.с.6).

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_2 не прийняли і на неї не претендують, про що подали відповідні заяви від 06.06.2016 року та 24.06.2016 року (а.с.9-11).

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_1 на день смерті батька ОСОБА_2 та відкриття спадщини після його смерті, що сталася 08.12.2015 року, постійно проживав з батьком в домогосподарстві, що знаходиться на вул. Гагаріна, 24, в с. Конатківці Шаргородського району Вінницької області.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч.1 ст.29 ЦК України ).

Відповідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлений судом факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_2, що сталася 08.12.2015 року, в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, визнається представником заінтересованої особи Конатковецької сільської ради, що вбачається із заяви від 19.07.2016 року (а.с.16).

30.06.2016 року завідуючою Шаргородської ДНК Вінницької області ОСОБА_8 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано доказів про прийняття спадщини, а заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк ним подано не було (а.с.5).

У звязку із наведеним встановлення означеного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України, ст.1268 ЦК України, суд,

вирішив:

ОСОБА_9 Васильовича про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересована особа Конатковецька сільська рада Шаргородського району Вінницької області задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, що сталася 08.12.2015 року.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя