Справа №613/1249/15-ц Провадження № 2/613/54/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого-судді Уварової Ю.В.

за участі секретаря Христенко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому після збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 114033.00 грн., а також судові витрати в сумі 1140.33 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у травні 2014 року він домовився з відповідачкою про придбання належного їй будинку з надвірними побудовами по вул. Артема 11 в м.Богодухові та сплатив їй гроші в сумі 3000.00 доларів США /що станом на день уточнення суми позову склало 76710.00 грн./ а також 37323.00 грн. В подальшому через підвищення курсу долара сторони не досягли домовленості щодо вартості будинку, тому позивач вважає, що кошти, які були передані ним відповідачці, підлягають поверненню.

Незважаючи на його усні звернення з приводу повернення коштів, до теперішнього часу відповідачка гроші не повернула, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що домовились про придбання вказаного у позові будинку за 8000.00 доларів США. Відповідачка та її сини повідомили, що 1000.00 доларів необхідна на оформлення правовстановлюючих документів на будинок. Також по 1000.00 доларів попросили сини відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В решті через кілька днів ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_5 приїхала до дружини позивача і отримали від останньої 3000.00 доларів США. Ці кошти були передані в руки ОСОБА_2, в результаті чого та склала розписку про отримання авансу у зазначеній сумі.

Після отримання технічного паспорту на будинок виявилось, що право власності взагалі не оформлено, а будинок належав матері ОСОБА_2, яка померла пять років назад, тому у проханні дати ще частину коштів, він відмовив та сказав оформляти спадщину. У нотаріуса позивач сплатив 1125.00 грн., що ОСОБА_2 підтвердила своїм підписом. Також нотаріус розяснила, що продаж будинку неможлива до присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Крім того, в БТІ повідомили, що наявні самочинні побудови і їх треба оформити через суд або знести. Після спільного знесення самочинних будівель відповідачка віддала ключі від будинку і дозволила проживати в ньому, а позивач зобовязався оплачувати подальше оформлення документів на будинок про що вони склали договір у простій письмовій формі. Після чого позивач з родиною завіз в будинок речі та почав робити ремонт.

Через певний час ОСОБА_1 зустрів відповідачку та зазначив, що документи слід оформляти скоріше, так як спливає строк дії звіту незалежної оцінки вартості будинку, за складення якого він також заплатив 1500.00 грн., однак ОСОБА_2 відповіла, що не має часу, тоді позивач звернувся до поліції. Дізнавшись про це, відповідачка разом з синами прийшли виганяти його з будинку та вимагати повернути ключі. ОСОБА_1 відмовився йти з будинку, так як там були його речі, і викликав поліцію. В своїх поясненнях відповідач зазначила, що вважає, що позивач має доплатити ще 18.000 грн. за придбання будинку, інші обставини підтвердила. В решті ОСОБА_2 викинула речі позивача з будинку, змінила замки. На його прохання повернути кошти відмовила, у звязку з чим він вимушений звернутись до суду з цим позовом.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримав збільшені позовні вимоги, зазначив, що позивач передавав частину коштів в рахунок вартості будинку саме в доларах США, що визнавалось відповідачкою і зазначено нею в поясненнях до органів поліції.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в сумі 61.000 грн., та пояснила, що влітку 2013 року її сини знайшли покупця на будинок, який залишився їй у спадщину після смерті матері. З покупцем домовились про продаж будинку за 8000.00 доларів США, на той момент курс долара становив 08.00 грн. за один долар США. З цих коштів 1000.00 доларів планувалось витратити на оформлення правовстановлюючих документів на будинок, оформленням яких за спільною домовленістю займався ОСОБА_1, тому вона віддала йому ті документи, які були в наявності та попросила сплатити їй частину вартості будинку. Відповідачка дійсно отримала гроші від дружини позивача, а саме 24000.00 грн, після чого позивач з родиною стали проживати в будинку та робити в ньому ремонт. Потім отримала ще 30000.00 грн. Восени ОСОБА_1 повідомив, що на його депозитному рахунку не вистачає коштів, щоб повністю розплатитись, а весною курс долара піднявся до 12.00 грн., у звязку з чим сторони не змогли домовитись про кінцеву вартість будинку і вона сказала, щоб ОСОБА_1 припиняв ремонтні роботи та забирав свої речі з будинку. Позивач проігнорував її прохання і вона винесла його речі.

Коли зявився покупець на будинок, ОСОБА_2 попросила позивача відчинити будинок, так як ключі були в нього, однак він відмовився, після чого вона змінила замки. Зазначила, що сума коштів, проти стягнення яких вона не заперечує, складається з грошів, які вона отримала на руки, а саме: 24000.00 грн. + 30000.00 грн., а також затрат, понесених позивачем на оформлення документів на будинок, всього 61000.00 грн.

Крім того позивачка зазначила, що підпис в договорі від 30.05.2014 року, на який посилається позивач, їй не належить, розписку про отримання 3000.00 доларів вона також не писала. Щодо її пояснень працівникам міліції, то вона мала на увазі, що отримала від дружини позивача суму, еквівалентну 3000.00 доларів США.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, що вимоги ОСОБА_1 як і сам факт передачі коштів в іноземній валюті не підтверджуються наданими та дослідженими доказами. Просив суд звернути увагу на те, що у складеному власноруч позивачем договорі зазначено про передачу саме 61000.00 грн. і про долари мова в ньому не іде. В своїй заяві на імя прокурора від 13.10.2014 року позивач також зазначав про грошові кошти в сумі 61000.00 грн. Просив врахувати показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про те, що передача коштів сталась в національній валюті.

Також зазначив, що за час проживання позивача у будинку, він значно погіршив його стан, чим завдав шкоди відповідачці.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані письмові докази, матеріали за зверненнями сторін до органів поліції, приходить до наступного.

Виконання зобов'язання за договором відповідно до статті 546 ЦК може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком.

В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалось сторонами, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про купівлю-продаж будинку №11 по вул. Артема в м.Богодухові,

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передані позивачем відповідачу грошові кошти вважаються авансом, який підлягає поверненню позивачу, оскільки Законом не передбачено, що якщо аванс був переданий, а зобовязання не виконано, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Таким чином, кошти, отримані відповідачкою в якості авансу підлягають стягненню на користь позивача.

Щодо суми, яка підлягає стягненню з відповідачки, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи була приєднана копія договору між ОСОБА_2 /продавець/ та ОСОБА_1 /покупець/ від 30.05.2014 року. З договору вбачається, що сторони домовились про те, що покупець продає, а покупець придбає домоволодіння по вул. Артема 11 в м.Богодухові, яке сторони оцінюють у 65200.00 грн. і станом на 30.05.2014 року покупець оплатив, а продавець отримав 61000.00 грн., а ще 4200.00 грн. будуть використані на оформлення купівлі-продажу. При цьому позивач не заперечував у судовому засіданні, що цей договір складений ним особисто, таким чином він не може бути доказом передачі коштів саме в іноземній валюті.

Сама ж ОСОБА_2 взагалі заперечувала, що підписувала цей договір, у звязку з чим за клопотанням учасників процесу в судовому засіданні оглядались матеріали цивільної справи №613/1458/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним. В матеріалах справи знаходиться оригінал договору від 30.05.2014 року. В рамках розгляду зазначеної справи за клопотанням позивача була проведена почеркознавча експертиза, з висновків якої вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2 на цьому договорі виконаний не ОСОБА_2, проте відповідачка не заперечувала той факт, що отримала від позивача 54000.00 грн. на руки та певні кошти він витратив на оформлення документів, у звязку з чим вона і визнала позовні вимоги в сумі 61000.00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія розписки від 12.08.2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 отримала аванс в сумі 3000.00 доларів США. Той факт, що розписка складена відповідачкою, остання заперечувала як і свій підпис на ньому. Клопотань про призначення почеркознавчої експертизи з метою дослідження цього документу сторони не заявляли, крім того з зазначеного документу неможливо встановити від кого були отримані ці кошти та у звязку з чим.

Диск з аудіо записом, прослуханий в судовому засіданні та приєднаний до матеріалів справи за клопотанням позивача, суд також не бере до уваги, так як відповідач заперечувала, що голос на записі належить їй, встановити коли і за яких обставин зроблено запис неможливо, клопотання про проведення фоноскопічної експертизи позивач не заявляв.

Письмові пояснення ОСОБА_2 до органів поліції від 11.08.2014 року та показання свідка ОСОБА_8 /дружини позивача/, яка зазначила, що особисто передавала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3000.00 доларів США купюрами по 100 доларів, виходячи з положень ч.2 ст.59 ЦПК України не є належним доказом передачі коштів саме в іноземній валюті.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, та ОСОБА_3 пояснили, що мати отримала від дружини позивача частину коштів за продаж будинку, це була сума еквівалентна 3000.00 доларів США, але кошти були отримані в національній валюті гривні. Ці показання суд також не враховує, виходячи з ч.2 ст.59 ЦПК України.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили в судовому засіданні, що знають сторін у справі у звязку з виконанням своїх професійних обовязків, так як ці особи звертались до Богодухівського райвідділу із заявами. Зазначили, що їх пояснення писали зі слів, нічого не спотворюючи. Ці показання суд не бере до уваги, так як вони не мають відношення до предмету доказування.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 61000.00 грн.

Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 61000 /шістдесят одна тисяча/ грн. та судовий збір в сумі 610,00 /шістсот десять/ грн., в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ -