АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/8142/15-ц Головуючий суддя І інстанції Горпинич О. В.
Провадження № 22-ц/790/3528/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 06 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначають, що 27 листопада 2014 року близько 17 години ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом SAIРА ТІВА SХ, державний номер НОМЕР_1 в районі будинку № 32 по вул. Кооперативній у м. Харкові не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем FAW, державний номер НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_1 та яким керував ОСОБА_2

Постановою Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

23 квітня 2015 року ХНДІСЕ ім. засл. ОСОБА_4 Бокаріуса складено експертне дослідження, відповідно до якого сума матеріальної шкоди, спричинена автомобілю FAW, становить 6671,20 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 моральну шкоду, яку він оцінює в 4000 грн., оскільки в результаті протиправних дій відповідача був пошкоджений належний йому транспортний засіб, він був позбавлений можливості тривалий час привести автомобіль в належний стан, був порушений звичайний уклад життя, він витрачав свій час на ремонт автомобілю, на відвідування спеціалістів, органів дізнання, звертався за юридичною допомогою. Сплата коштів за ремонт автомобіля погіршила його матеріальне становище.

Також ОСОБА_3 своїми діями спричинив ОСОБА_2 моральну шкоду, яку він оцінює в 6000 грн., оскільки в результаті неправомірних дій відповідача він зазнав душевних страждань, отриманих в момент ДТП, а також у звязку з порушенням звичайного ритму життя він був позбавлений можливості тривалий час експлуатувати автомобіль, вимушений був витрачати час на ремонт автомобіля, відвідувати спеціалістів, органи дізнання, суд, звертатися за отриманням правової дороги до юристів. Крім того, у звязку з оплатою ремонтних робіт, оплатою проведення автотоварознавчого дослідження він поніс матеріальні втрати, що погіршило його матеріальний стан.

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнено позовні вимоги та визначено в якості співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Україна».

Зазначають, що цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПАТ «Страхова компанія «Україна».

Відповідно до полісу ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну 50 000 грн., строк дії поліса до 09 січня 2015 року включно.

Остаточно просять стягнути солідарно з ПАТ «Страхова компанія «Україна» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 6671,20 грн., моральну шкоду 4000 грн.; на користь ОСОБА_2 моральну шкоду - 6000 грн., а також понесені ним витрати по оплаті проведення експертного дослідження в сумі 1033, 20 грн. та стягнути судові витрати.

Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди у повному обсязі, відмовити задоволенні позову в частині, що не підлягає відшкодуванню як франшиза за договором про цивільну відповідальність власника транспортного засобу. Зазначив, що було укладено договір цивільної відповідальності власника транспортного засобу, що підтверджується полісом. Сума матеріальної шкоди становить 6671,20 грн., яка повністю, за виключенням франшизи, покривається страховою виплатою, що має зробити ПАТ «Страхова компанія «Україна»». В частині виплати франшизи згоден сплатити матеріальну шкоду. Позивачі не обґрунтували моральну шкоду, не надали відповідних доказів. Ушкодження автомобіля були незначні, ремонтні роботи не є довготривалими, немає доказів матеріального стану позивачів.

Представники відповідача ПАТ «Страхова компанія «Україна»» в судове засідання не зявилися.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 06 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 5671 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 франшизу в сумі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1033 грн. 20 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 609 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 609 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду змінити, стягнувши моральну та матеріальну шкоду з відповідачів саме солідарно.

У листопаді 2015 року їм не було відомо, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована. ОСОБА_3 до страхової компанії про ДТП не звертався, тому вони були позбавлені можливості у встановлений строк звернутися до неї за відшкодуванням.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 27 листопада 2014 року ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки SAIРА ТІВА SХ, державний номер НОМЕР_1 в районі будинку № 32 по вул. Кооперативній не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки FAW, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 та який належить ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було заподіяно матеріальну шкоду.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до полісу № АС/3988765 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільна правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Україна». Строк дії полісу з 09 вересня 2014 року по 09 січня 2015 року та ліміт відповідальності щодо майна 50 000 грн.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження матеріальна шкода спричинена володільцю автомобілю ОСОБА_1 в результаті ДТП складає 6671,20 грн.

Відповідно до ст. 1187, 979 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3.; постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності набрала законної сили; розмір відшкодування у сумі 6671,20 грн. визначений експертом. З урахування франшизи, яка визначена страховим полісом, зі страхової компанії підлягає стягненню 5671,20 грн., а з ОСОБА_3 1000 грн.

Посилання позивачів щодо солідарного стягнення матеріальної шкоди безпідставне.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Отже, солідарне стягнення передбачено лише у разі винних сумісних дій відповідачів або у випадках, передбачених договором.

Шкода спричинена ОСОБА_3 особисто, тобто страхова компанія не є учасником деліктних зобовязань. ПАТ «Страхова компанія «Україна» шкоди власними діями чи бездіяльністю позивачам не завдала.

Умовами договору страхування, укладеного між відповідачами, також не передбачено обовязку солідарного відшкодування у разі настання страхового випадку.

Стягнення матеріальної шкоди лише зі страхової компанії не є порушення права позивачів на отримання відшкодування.

В суді апеляційної інстанції представник позивачів наполягав саме на солідарному стягненні коштів з ОСОБА_3 та страхової компанії, що не ґрунтується на законі.

Що стосується моральної шкоди, то колегія виходить з наступного.

За ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За п.9 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами не надано доказів на підтвердження своїх вимог.

Сам факт керування транспортним засобом під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не свідчить, що ОСОБА_2 завдано моральну шкоду. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження ушкодження автомобіля є незначними, тому вважати, що ОСОБА_1 як власнику автомобіля спричинено моральну шкоду самим фактом ДТП підстав також не має.

Доказів, що ДТП спричинило погіршення їх стану здоровя або призвело до душевних страждань та хвилювань, або вплинуло на звичайний спосіб життя тощо позивачами не надано. Тілесних ушкоджень внаслідок зіткнення автомобілів не отримано, що не заперечується сторонами.

За таких обставин судом обґрунтовано відмовлено у позові в частині стягнення моральної шкоди.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 06 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: