н/п 2/490/1656/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді - Мамаєвої О.В.,

із секретарем - Баришніковою І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, Миколаївської міської ради, ОСОБА_8 про визнання угоди дійсною, визнання права власності в порядку спадкування, третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Універсальна товарна біржа "Миколаївська нерухомість 2000",-

ВСТАНОВИВ :

21 березня 2016 року представник позивача звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до Миколаївської міської ради та ОСОБА_8 та просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - 57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 дійсним та визнати за позивачем право власності на вказану частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В подальшому предстаник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, в якій заявив позовні вимоги і до інших спадкоємців ОСОБА_9 - ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, та до ОСОБА_6, та просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - 57/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, - дійсним; визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3., право власності на 1/2 частину від 57/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, розташованого на земельній ділянці площею 263 кв.м., та складається з: житлового будинку саман, площею 57,8кв.м., на плані Літ. А; гаража з каменя, на плані Літ. Т; сараю з цегли, на плані Літ. С; підвалу з цегли, на плані Літ. Спд; огорожі та споруди № 3, 4, 1. та визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3., право власності на 1/4 частину від 57/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, розташоване на земельній ділянці площею 263 кв.м., та складається з: житлового будинку саман, площею 57,8кв.м., на плані Літ. А; гаража з каменя, на плані Літ. Т; сараю з цегли, на плані Літ. С; підвалу з цегли, на плані Літ. Спд; огорожі та споруди № 3, 4, 1, за кожним. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що на Універсальній товарній біржі "Миколаївська нерухомість 2000", 20.10.2001 року згідно договору купівлі-продажу №1-364, ОСОБА_9 придбав 57/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_8. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 236 від 16.11.2001 року. Посилаючись на те, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина у вигляді 57/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, проте нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що договір-купівлі продажу спірної частини домоволодіння є недійсним, оскільки немає нотаріального посвідчення договору. Враховуючи вищевикладене позивач просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача вимоги уточненої позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради проти задоволення позову не заперечувала. Відповідачі ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Представник відповідача Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, рішення просив прийняти за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм діючого законодавства. Представник третьої особи Універсальної товарної біржи "Миколаївська нерухомість 2000" у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечь проти позову не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, оглянувши письмові докази по справі та спадкову справу № 14/2013 до майна померлого ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20.10.2001 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на Універсальній товарній біржі "Миколаївська нерухомість 2000" був укладений договір № 1-364 купівлі-продажу 57/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2000 року, зареєстрованого на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" за № 4191, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ за реєстровим № 236 /а.с.8/. Цей Договір купівлі-продажу частини домоволодіння був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 1-364 від 20.10.2001 року, право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у БТІ 16.11.2001 року за № 236 /а.с.8 оборот/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Судом досліджено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 /а.с.14/.

09 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька /а.с.63/. 18 лютого 2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 винесена постанова про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з тим, що договір-купівлі продажу спірної квартири є недійсним, оскільки договір не має нотаріального посвідчення /а.с.19/. 04 листопада 2013 року до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори м.Миколаєва звернувся ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 /а.с.78/. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 є його син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_11, які мають право на спадщину за законом після смерті свого батька у розмірі по 1/2 частині від 57/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 04 травня 2008 року померла ОСОБА_11, відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 /а.с.79 оборот/. В свою чергу спадкоємцями після смерті ОСОБА_11 є її сини ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які мають право на спадщину за законом в силу ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення), яку успадкувала би їх матір після смерті ОСОБА_9, тобто по 1/2 частині за кожним від 1/2 частини спадкового майна (по 1/4 частині спадкового майна за кожним)- домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив із наступного. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач є спадкоємцем 1 черги за законом, та він своєчасно у 6-місячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що уточнені позовні вимоги в частині визнання договору купівлі- продажу 57/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 дійсним та визнання за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного домоволідння є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно вимог, щодо визнання за відповідачами ОСОБА_6 та за ОСОБА_5, права власності на 1/4 частину від 57/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уповноважили позивача діяти в їх інтересах та не надано доказів на підтвердження того, що були порушені права останніх, зокрема не надано відмови нотаріуса у вчиненні нотарільних дій. При цьому суд врахуває, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5, якщо вважають, що порушено їх права мають право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про визнання права власнсоті в порядку спадкування за законом. Також, вимоги позивача до Миколаївської міської ради є безпідставними, Миколаївська міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки є спадкоємці після смерті ОСОБА_9 - його онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, до яких заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності на чатсину спадкового майна.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат. Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, Миколаївської міської ради, ОСОБА_8 про визнання угоди дійсною, визнання права власності в порядку спадкування, третя особа Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Універсальна товарна біржа "Миколаївська нерухомість 2000", - задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу № 1-364 нерухомого майна - 57/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 укладений 20.10.2001 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дійсним.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/2 частину 57/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці площею 263 кв.м., та складається з : житлового будинку, жилою площею 54,6 кв.м., на плані Літ.А, гаража, на плані Літ.Т., сараю, на плані Літ.С., підвалу, на плані Літ. Спд, огорожі та споруди №3, 4, 1.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя О.В. Мамаєва