НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4011/16
№ 2/183/2265/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретареві Драній В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 лютого 2011 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами № 30 по вул. Радгоспна в с. Троїцькому Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя, 08 грудня 1997 року батько склав заповіт, посвідчений секретарем Голубівської сільської ради Новомосковського району, зареєстрований в реєстрі за № 216, згідно якого все майно заповів позивачці. Спадкоємицею за законом на обовязкову частку у спадщині є мати позивачки, відповідач по справі ОСОБА_2. Яка у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини, однак 01 червня 2016 року позивачу постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю інформації щодо реєстрації права власності на цей будинок за померлим, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом, в якому просить встановити факт належності померлому ОСОБА_3 домоволодіння № 30 по вул. Радгоспна в с. Троїцькому Новомосковського району Дніпропетровської області та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними побудовами № 30 по вул. Радгоспна в с. Троїцькому Новомосковського району Дніпропетровської області.

В судове засідання позивач не зявилася, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилась, в своїй заяві просила справу розглянути без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в своїй заяві просили суд розгляду справи за відсутності їхнього представника.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом по справі встановлено факт, що 28 лютого 2011 року помер ОСОБА_3, згідно свідоцтва про смерть, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації смертей від 04 березня 2011 року за № 294; який є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача.

Як вбачається з заповіту, складеного 08 грудня 1997 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Голубівської сільської ради Новомосковського району, яким заповідав ОСОБА_1 все його майно, який був зареєстрований в реєстрі за № 218.

Як вбачається з договору дарування від 07 грудня 1994 року, ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_3 отримав у дар житловий будинок з господарськими будівлями № 30 по вул.. Радгоспна в с. Троїцьке Новомосковського району. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстраційним № 2-3502. Згідно штампу який міститься на договорі дарування, він був зареєстрований в БТІ 20 грудня 1994 року на реєстраційним № 9-1.

Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 28 лютого 2011 року № 710/2011 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася позивач; та з заявою про відмову від прийняття спадщини відповідачка ОСОБА_2 жінка померлого. З довідки про склад сімї вбачається, що ОСОБА_3 проживав до дня смерті в квартирі №37 корпусу № 10 будинку № 79 по вул. Янтарна в м. Дніпропетровську разом з жінкою ОСОБА_2, донькою ОСОБА_1, та онукою ОСОБА_6

Постановою від 01 червня 2016 року державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 30 по вул. Радгоспна в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, померлого 28 лютого 20111 року позивачу неможливо, оскільки право власності на вищезазначене майно не зареєстроване.

З відповіді КП «НМБТІ» ДОР» за вих. № 279 від 15 листопада 2016 року вбачається, що інформація стосовно реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня вул.. Радгоспна), 30, в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області відсутня.

З копії інвентаризаційної справи, вбачається що згідно копії договору дарування від 07 грудня 1994 року та копії технічного паспорту на будинок з надвірними побудовами, які розташовані за адресою: вул. ОСОБА_4 (Радгоспна), 30 в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_3.

З державного акту про прав приватної власності на землю серії І-ДП № 000703, який виданий Голубівською сільською радою 27 червня 2000 року, вбачається, що власником земельної ділянки загальною площею 0,5243 га, яка складається з: 0,250га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,2743 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться за адресою: вул.. Радгоспна, 30 с. Троїцьке Голубівської сільської ради Новомосковського району є ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оцінюючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, померлому 28 лютого 2011 року, за життя належало домоволодіння № 30 по вул. Радгоспна в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.ст. 1217-1218, 1268-1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Сукупність зазначених доказів переконує суд в тому, що позивач позбавлений можливості захистити свої права власника не інакше як за зверненням до суду з зазначеним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 28 лютого 2011 року.

З технічного паспорту на домоволодіння № 30 по вул. Шевченко (Радгоспна) в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області, що будинок з надвірними побудовами побудований протягом 1950-1991 р.р.

Відповідно до п. 3.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року за № 91 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що обставини справи не суперечать вимогам, передбаченим ст. 376 ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на будинок № 30 по вул. Шевченка (Радгоспна) в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 28 лютого 2011 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог щодо встановлення факту належності померлому ОСОБА_3 домоволодіння, то в цій частині суд вважає ці вимоги зайво заявленими та необхідним відмовити позивачу в їх задоволенні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 28 лютого 2011 року на житловий будинок загальною площею 44,2 кв.м. житловою площею 28,3 кв.м., з надвірними побудовами, розташований за адресою: будинок 30 по вул. Шевченка (Радгоспна) в с. Троїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області, який складається з: житловий будинок під літ. А-1, прибудова літ. а, сараю літ. Б, сараю літ. Г, сараю літ. Д, вбиральні літ. В, колодязь літ. к, огорожі - № 1-2.

В іншій частині позовних вимог позивачці відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко