Провадження № 22ц/784/2731/16 Суддя першої інстанції Кирильчук О.І.
Справа№489/4986/16-ц
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Самчишиної Н.В.,

із секретарем Шагай О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк», Банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А:

6 жовтня 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року вказану позовну заяву залишено без руху, у звязку з тим, що до позовної заяви не було долучено оригінал довіреності, що підтверджує повноваження представника позивача, а 4 листопада 2016 року ухвалою судді того ж суду позовну заяву повернуто позивачу як неподану.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просило скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачу, якщо останній відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Повертаючи позовну заяву, суд зазначав, що позовна заява, з якою звернувся позивач, має недоліки, що перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 6 жовтня 2016 року Банк через свого представника звернувся з вказаним позовом до суду. На підтвердження своїх повноважень представник Банку додав до позову копію довіреності від імені юридичної особи, що підтверджує його повноваження.

10 жовтня 2016 року суддя постановив ухвалу про залишення позовної заяви Банку без руху, зазначивши при цьому, що представник Банку при зверненні до суду не долучила оригінал довіреності про надання йому повноважень на представництво інтересів Банку, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 119 ЦПК України, а відтак надав строк для усунення недоліків позову.

На виконання цієї ухвали Банк 31 жовтня 2016 року надав письмові пояснення та копію довіреності, завірену представником Банку.

Проте, повертаючи позовну заяву, суд в ухвалі зазначив, що позивач не виконав вимогу суду щодо надання оригіналу довіреності, а відтак не усунув недоліків позовної заяви, що перешкоджає суду відкрити провадження у справі.

Частина 8 ст. 119 ЦПК України визначає, що у разі, коли позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності). Оригінал довіреності або копія з неї, посвідчені суддею, приєднуються до справи (ч. 5 ст. 42 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Отже, зазначеними нормами процесуального закону визначено, що при поданні позовної заяви представник позивача може додавати копію довіреності, а вже суд при розгляді справи перевіряє оригінал довіреності представника, посвідчує копію довіреності та приєднує її до справи, а тому надана представником позивача копія довіреності посвідчена належним чином.

Зі змісту цієї довіреності вбачається, що представник Банку, який подавав до суду позовну заяву, наділений правом від імені ПАТ «УкрСиббанк» підписувати, подавати, предявляти необхідні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, у тому числі копії довіреності, що подаються до судів.

З огляду на таке, суд першої інстанції помилково вважав, що не надання до матеріалів позовної заяви оригіналу довіреності представника позивача є суттєвим недоліком позовної заяви та підставою для її повернення позивачу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню, а матеріали позову направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2016 року скасувати, а матеріали позовної заяви акціонерного товариства комерційного банку «УкрСиббанк» направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді В.І. Козаченко

ОСОБА_6