Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1609/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

19.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого :суддів Франко В.А.,

суддів : Бубличенко В.П.,Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, Кіровоградської міської ради, третьої особи без самостійних вимог нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу приватний нотаріус ОСОБА_6, приватний нотаріус міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору міни та договору купівлі-продажу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И ЛА

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вищезазначеним позовом і просив визнати недійсним з дати видання та скасувати розпорядження органу приватизації 25.03.2009 року № 48326; визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Кіровоградською міською радою 25 березня 2009 року та зареєстроване КП «Правник» за реєстровим номером 48326 на квартиру №1 розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Фрунзе 14Б , на ім'я ОСОБА_3, визнати недійсним договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 07.04.2009 року, реєстровий №109; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.12.2014 року посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером №1047; скасувати рішення приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру №1 розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Фрунзе 14Б.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації від25.03.2009 року №48326.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Кіровоградською міською радою 25 березня 2009 року та зареєстроване КП «Правник» за реєстровим номером 48326 на квартиру №1, розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Фрунзе, 14Б, на ім»я ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 заперечує проти доводів апеляційної скарги, погоджуючись з рішенням суду.

Представник Кіровоградської міськради ОСОБА_9 підтримує доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_10 в судове засідання апеляційної інстанції не зявились. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи згідно зворотних повідомлень, які містяться в матеріалах справ.

Відповідно до ч. 2 ст.305 ЦПК України неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у розглядові справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.. 303 ЦПК України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі №1 в будинку №14 б по вул. Фрунзе у м. Кіровограді з 7 вересня 1966 року (а.с.14), і дій щодо приватизації цієї квартири не вчиняв.

На початку 2010 року ОСОБА_2 дізнався, що його квартира 25 березня 2009 року була приватизована ОСОБА_3

Частково задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 на підставі підроблених документів, згідно розпорядження органу приватизації від 25.03.2009 року № 48326 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Кіровоградською міською радою 25 березня 2009 року та зареєстроване КП «Правник» за реєстровим номером 48326 на квартиру №1 розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Фрунзе 14Б /а.с. 7-8/.

07.04.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 було укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 Кіровоградського міського нотаріального округу за р.№109 /т. 1, а.с. 9-10/. За умовами договору було здійснено обмін квартири належної ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на квартиру належну ОСОБА_4 за адресою: м. Кіровоград, вул.. Полтавська 24, корп..1 кв.№6

20.12. 2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером №1047 ОСОБА_4 продала спірну квартиру ОСОБА_5 О.В.т.1, а.с. 121-122/.

Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені злочинів за шахрайство та підроблення документів і використання підроблених документів (а.с. 17-44; 122-127 т.2 ).

Вбачається з вироку, що ОСОБА_3 станом на 26 березня 2009 р., незаконно набувши право власності на вищевказану квартиру шляхом підробки відповідних документів та введенням в оману працівників органів приватизації та реєстрації прав власності, шляхом шахрайства заволодів належною Кіровоградській міській раді квартирою № 1 в будинку № 14 б по вул. Фрунзе у м. Кіровограді.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції з посланням на Закон України Про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.1992 року та Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 15.09.1992 року, ст..203, 215,216 ЦК України, обґрунтовано дійшов висновку, що приватизацію квартири № 1, розташованої в м. Кіровограді по вул. Фрунзе, 14б було проведено з порушенням діючого законодавства. І зазначив, що скасування розпорядження про приватизацію тягне за собою визнання недійсним і скасування виданого на підставі розпорядження свідоцтва про право власності.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині, визнання недійсним договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 07.04.2009 року, реєстровий №109; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.12.2014 року посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером №1047; скасування рішення приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру №1 розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Фрунзе 14Б, суд першої інстанції обґрунтовано послався на пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», в якому зазначається, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Відповідно до частини пятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304,307,308,313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2016 року-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча суддя: В.А. Франко

Судді: В.П. Бубличенко

ОСОБА_12