справа №176/2552/15-ц
провадження №2/176/640/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, у якій просить ухвалити судове рішення про зменшення стягнення з нього аліментів за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року із нього на користь відповідача, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття останньої. Однак, рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2015 року із нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 08.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Дані обставини погіршують його матеріальне та фінансове становище. За викладених обставин просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, та просили його задовольнити. Також позивач надав суду заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, посилаючись на те, що тих коштів які надає позивач їх не вистачає, оскільки дитина часто хворіє на простудні вірусні захворювання, в звязку з чим виникає потреба в постійному лікуванні на які потрібні додаткові кошти. При цьому зазначила, що дитина на обліку у лікарів не перебуває. Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_7 в свою чергу також зазначила, що позивач, ОСОБА_1 в своїй позовній заяві висуває позовні вимоги про зменшення розміру аліментів лише стосовно доньки ОСОБА_4, але не ставить питання стосовно відповідного зменшення частки аліментів на утримання ОСОБА_5, в той час, як за рішеннями судів на дітей стягнуто аліменти в рівних частках по ?. Статтями 51 та 52 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття і діти рівні у своїх правах незалежно від походження. Таким чином, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на доньку ОСОБА_4, поставить дитину в нерівні умови порівняно з ОСОБА_5, і відповідно буде порушено її конституційні права. Вважає, що наразі відсутні правові підстави для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_8, оскільки позивачем також не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Також від представника відповідача до суду надійшла заява про закінчення розгляду справи за її відсутності.

Третя особа у судові засідання не зявлялась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та ухвалити по справі рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства України.

З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши сторони по справі, повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони з 05 травня 2001 року по 18 березня 2013 рік перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного життя мають малолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 на яку сплачує аліменти за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття, починаючи з 21 грудня 2012 року (а.с.4).

Згідно рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 на її користь із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття останньої, починаючи з 08 жовтня 2015 року. /а.с.5/

Ухвалюючи зазначене рішення, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд враховував усі істотні обставини, передбачені ст. 182 СК України і останній, погодившись на той момент із рішенням суду, не зазначивши при цьому що вже сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, не оскаржував його.

Згідно довідки про доходи № 142 від 21.05.2015 року, наданої позивачу ДП «Схід ГЗК» останній отримує стабільний заробіток у розмірі 2878,50 грн. з якого відраховуються аліменти (а.с. 72).

Також судом безспірно встановлено, що на утриманні позивача перебуває його донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу.

Хворіє згідно довідок медичних установ, що потребує значних витрат.

При цьому, позивач зазначає, що на даний час це ставить його в скрутне матеріальне становище.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обовязків (ч.2 ст. 51 Конституції України).

За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічне роз'яснення надане і Пленумом Верховного Суду України і п. 23 Постанови Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3.

При цьому, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить позов задовольнити, а відповідач відмовити у задоволенні позову, третя особа покладається на розсуд суду, матеріальне становище сторін, те що позивач працює і сплачує аліменти за рішенням суду на утримання неповнолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також що змінилось сімейне становище позивача, який вдруге одружився, і на утриманні останнього також перебуває малолітня донька ОСОБА_5, 16.08.2014 року, у звязку із чим суд вважає, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_9 повинен бути зменшений до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача до його повноліття.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184 192 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 208-209, 213-215, 218, 223, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_9, відповідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року з 1/4 частини до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття, тобто до 10 січня 2025 року, почавши стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили.

Припинити, з дня набрання даним рішенням законної сили, стягнення аліментів із ОСОБА_1, за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Виконавчий лист по справі №0414/3520/2012 (провадження 2/176/240/13) відкликати та залучити його до матеріалів справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек