Справа №451/1289/16-ц
Провадження № 2/451/534/16
РІШЕННЯ

іменем України

04 листопада 2016 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Крет А.І.

при секретарі Загайській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радехів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд встановити факт, що Державний акт на право приватноъ власності на землю серії НОМЕР_1 виданий 12.04.2000 року Радехівською районною радою Львівської області на ім'я ОСОБА_2, належить ОСОБА_3. Також просить визнати за ним (ОСОБА_1), право власності, в порядку спадкування, після смерті його батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на земельну ділянку загальною площею 1,6002 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3149 га та площею 1,2853 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехіського району Львівської області. А також визнати за ним (ОСОБА_1), право власності, в порядку спадкування, після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на земельну ділянку загальною площею 2,0588 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3130 га та площею 1,7458 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехіського району Львівської області.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, подавши письмову заяву, в якій просять суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності, на задоволенні позову настоюють.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відносно задоволення позову не заперечує.

За викладених умов, відповідно до ст.169, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 10.03.2000 року Хмільнівською сільською радою Радехіського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 69 років помер батько позивача ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 25.07.2000 року Хмільнівською сільською радою Радехіського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 72 роки померла мати позивача ОСОБА_5.

Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 становить земельна ділянка загальною площею 1,6002 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3149 га та площею 1,2853 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехіського району Львівської області, і належали ОСОБА_4, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого 12.04.2000 року Радехівською районною радою Львівської області і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9545.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 становить земельна ділянка загальною площею 2,0588 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3130 га та площею 1,7458 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехіського району Львівської області, і належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 12.04.2000 року Радехівською районною радою Львівської області і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9546.

Після смерті батьків, фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном спадкодавців та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право власності на земельні ділянки та рекомендовано звернутися з позовом в суд.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог статей 548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560,561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Крім цього, з метою встановлення права на отримання спадкового майна після смерті матері позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, необхідно встановити факт належності померлій державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 12.04.2000 року Радехівською районною радою Львівської області, на прізвище, ім'я, по-батькові ОСОБА_2, однак в дійсності її прізвище, ім'я, по-батькові ОСОБА_5.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з вищенаведеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на спірне майно за мною у порядку спадкування.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання за позивачем одноосібного права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3. Прийняття такого рішення судом, як фактичному володільцю на законних підставах земельних ділянок, забезпечить його право власності вільного володіння, користування та розпорядження такими.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1 виданий 12.04.2000 року Радехівською районною радою Львівської області на ім'я ОСОБА_2, належить ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, право власності, в порядку спадкування, після смерті його батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на земельну ділянку загальною площею 1,6002 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3149 га та площею 1,2853 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехіського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1, право власності, в порядку спадкування, після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на земельну ділянку загальною площею 2,0588 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3130 га та площею 1,7458 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехіського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області, шляхом подання через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийКрет А. І.