АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5170/16 Справа № 202/8128/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 серпня 2008 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», укладено договір поруки №223060, відповідно до умов якого він поручився за позичальника ОСОБА_3 всіх її зобовязань, що виникли з кредитного договору про надання споживчого кредиту №0 від 12 серпня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк». Вважає вищезазначений договір поруки таким, що припинив свою дію на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки з довідки-розрахунку вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором виникла 13 лютого 2012 року, внаслідок чого настав строк виконання основного зобовязання за кредитним договором. За таких обставин, у відповідача ПАТ «УкрСиббанк» виникло право предявлення вимоги до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 14 лютого 2012 року, яким банк не скористався, тому строк такої вимоги поручителю сплинув 15 серпня 2012 року. На даний час він вимог про виконання порушеного зобовязання боржника не отримував, натомість у 2014 році банк звернувся до суду з позовом до нього та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, тому просив суд визнати договір поруки №223060 від 12 серпня 2008 року, укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» припиненим з 15 серпня 2012 року, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено ОСОБА_3 (а.с.55).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір поруки №223060 від 12 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» припиненим з 15 серпня 2012 року (а.с.95-98).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2016 року виправлено описку в вищевказаному рішенні суду від 10 травня 2016 року (а.с.119).

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просять рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 12 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 31 900 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 серпня 2023 року (а.с.79-87).

12 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено та підписано додаток №2 до вказаного кредитного договору, а саме графік погашення кредиту (а.с. 88).

В якості забезпечення зобовязань за вищевказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 223060 від 12 серпня 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобовязався перед кредитором відповідати за виконання позичальником ОСОБА_3 усіх зобовязань за кредитним договором № 0 від 12 серпня 2008 року (а.с.89-91).

ОСОБА_3 було допущено невиконання умов кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку із порушенням зобовязань за вищевказаним кредитним договором банком 30 грудня 2013 року на адресу позивача ОСОБА_2 та на адресу ОСОБА_3 були направлені вимоги про усунення порушень за кредитним договором №0 від 12 серпня 2008 року, однак вимоги банку виконані не були, у звязку з чим ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.5-7, 32, 33).

Звернувшись із вищевказаними позовними вимогами ОСОБА_2 посилався на те, що відповідно до ч.4 ст. 559 ЦПК України порука починаючи з 15 серпня 2012 року є припиненою, оскільки з довідки-розрахунку, наданої банком, вбачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором виникла 13 лютого 2012 року, внаслідок чого настав строк виконання основного зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим у банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 14 лютого 2012 року, яким банк не скористався, а тому договір поруки №223060 від 12 серпня 2008 року, укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» є припиненим з 15 серпня 2012 року (а.с.2-4).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції посилався на те, що позов до поручителя ОСОБА_2 подано банком після закінчення строку дії поруки, що є підставою для визнання поруки припиненою, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З матеріалів справи вбачається 12 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 31 900 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 серпня 2023 року (а.с.79-87).

12 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено та підписано додаток №2 до вказаного кредитного договору, а саме графік погашення кредиту (а.с. 88).

В якості забезпечення зобовязань за вищевказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 223060 від 12 серпня 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобовязався перед Кредитором ідповідати за виконання Позичальником усіх його зобовязань за кредитним договором № 0 від 12 серпня 2008 року (а.с.89-91).

ОСОБА_3 було допущено невиконання умов кредитного договору.

З розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, наданим банком, вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 станом на 17 листопада 2015 року становить: 29,193.17 доларів США заборгованість за кредитом, 14,374.01 доларів США заборгованість за відсотками, 48424 грн. 95 коп. пеня за кредитом, 132733 грн. 05 коп. заборгованість за відсотками (а.с.21-32).

Також з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останню проплату за кредитним договором ОСОБА_3 було здійснено - 25 листопада 2013 року (а.с. 27).

В пункті 24 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається у звязку із порушенням зобовязань за вищевказаним кредитним договором банком 30 грудня 2013 року на адресу позивача ОСОБА_2 та на адресу ОСОБА_3 були направлені вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 0 від 12 серпня 2008 року, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, однак вимоги банку виконані не були, у звязку з чим ПАТ «УкрСиббанк» 03 березня 2014 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.5-7, 32, 33, 37, 39).

З договору поруки №223060 від 12 серпня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 вбачається, що строк дії поруки не визначено, та в п.3.1 договору зазначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої з перерахованих подій, яка настане раніше (а.с.89-91).

Строк, на який позичальнику ОСОБА_3 надано кредитні кошти, згідно п.1.2.2. кредитного договору від 12 серпня 2008 року №0, зазначено в термін, не пізніше - 15 серпня 2023 року (а.с.79-87).

Отже, як вбачається з матеріалів справи останню проплату за вищевказаним кредитним договором, строк дії якого визначено не пізніше - 15 серпня 2023 року, ОСОБА_3 було здійснено - 25 листопада 2013 року. У звязку із порушенням зобовязань за вищевказаним кредитним договором банком 30 грудня 2013 року на адресу позивача ОСОБА_2 та на адресу ОСОБА_3 були направлені вимоги про усунення порушень за кредитним договором №0 від 12 серпня 2008 року, а саме погашення простроченої заборгованості.

ПАТ «УкрСиббанк» 03 березня 2014 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто позовні вимоги банком були заявлені в межах шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що має відраховуватися від 30 грудня 2013 року дати направлення банком вимоги боржнику та поручителю про усунення порушень за кредитним договором, а тому правові підстави для визнання договору поруки таким, що припинив свою дію відсутні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції від 10 травня 2016 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий судя

Судді