РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року

Київський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: Нев»ядомського Д.В.,

при секретарі: Кузнецова А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , Зацікавлена особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті бабусі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в Хутірі Дуленський, Боківського району, Ростовської області .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила , що Фактом підтвердження родинного зв'язку є Свідоцтво про народження її матері ОСОБА_3 , де в графі мати написано ОСОБА_2. Документом, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 є Лікарське свідоцтво про смерть № 156 та довідка про причину смерті. Лікарське свідоцтво про смерть, видане Державною установою Луганською міською поліклінікою № 12 Луганської народної республіки. Свідоцтво про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її фактичної смерті, тобто у місті Луганськ «23» травня 2016 № 156 видане Державною установою Луганською міською поліклінікою № 12 Луганської народної республіки.

Заявник в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України не залежно від місця проживання заявника.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та померла

ОСОБА_2 перебували у родинних відносинах, а саме ОСОБА_2. була її бабусею (що підтверджується копією свідоцтвом про народження її матері № 4).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась в Хутірі Дуленський, Боківського району, Ростовської області, (що підтверджується копією паспорта а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1, (а.с.6).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення та перемістився з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції та проживає в м. Харкові.

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її фактичної смерті, тобто у місті Луганськ «23» травня 2016 № 156 видане Державною установою Луганською міською поліклінікою № 12 Луганської народної республіки (а.с.9), причини смерті Хронічна серцева недостатність ішемічна хвороба серця.

Відповідно дост.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» становлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Згідно Постанови пленуму ВСУ N 5 Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Луганськ.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1, у віці 94 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Д.В.Нев»ядомський.