У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської міської ради Донецької області, Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області, третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Донецької області, про надання жилого приміщення та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1981 року по 1997 він обліковувався за адресою: АДРЕСА_1. У 1990 році померла його маги ОСОБА_3, а батько ОСОБА_4 у 1993 році був позбавлений батьківських прав. З 1993 року позивач перебував в школі-інтернаті № 1 для дітей-сиріт м. Маріуполя, з 1996 року навчався в ПТУ № 33 м. Горлівки. З жовтня 1997 року по серпень 1999 року відбував покарання у зв'язку зі скоєнням кримінального правопорушення. Після відбування покарання позивачу стало відомо, що зазначена квартира в період його відсутності була незаконно продана сестрою ОСОБА_5, яка померла у травні 1999 року. Ураховуючи, що він незаконно був позбавлений житла, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив на підставі ст. 46 ЖК України, ст. 1173 ЦК України зобов'язати відповідачів надати йому жиле приміщення рівноцінне житлу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з Костянтинівської міської ради Донецької області моральну шкоду, завдану позбавленням права на житло, грошову компенсацію у розмірі 5 млн. гри.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано виконавчий комітет Костянтинівської міської ради надати в користування ОСОБА_2 благоустроєне та таке, що відповідає санітарним і технічним вимогам, жиле приміщення розміром не менше норми жилої площі, передбаченої ст. 47 ЖК України.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2016 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2016 року в частині задоволення позовних вимог та стягнення судового збору скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, вказуючи на тяжкий майновий стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Аналогічну норму місить ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та в цій частині ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував, що відповідно до ЖК Української РСР та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, підстави для надання ОСОБА_2 позачергового жилого приміщення відсутні.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 82, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору при зверненні з касаційною скаргою у справі за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської міської ради Донецької області, Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області, третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Донецької області, про надання жилого приміщення та відшкодування моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської міської ради Донецької області, Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області, третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Донецької області, про надання жилого приміщення та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов