Справа № 201/7183/16-ц
Провадження № 2/201/2001/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача зазначивши, що 11.12.2004 позивач та ОСОБА_2 уклали Договір купівлі-продажу, відповідно якого Відповідач продала, а позивач купила 57/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд в АДРЕСА_1, розташований на ділянці розміром 325 кв.м. Вартість майна за Договором становить 50 000 грн. Вказане домоволодіння належить відповідачу на підставі договору дарування від 11.11.1991 року. Проте вказаний договір купівлі-продажу нотаріально посвідчити сторони не встигли. Саме з 11.12.2004 позивач почала відкрито володіти 57/100 частин домоволодіння. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 57/100 частин домоволодіння.

Представник позивача надала заяву про можливість розгляду справи без її участі позовні вимоги підтримала з підстав в позові викладених.

Представник відповідача надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без його участі.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши надані та добуті докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2004 позивач та ОСОБА_2 уклали Договір купівлі-продажу, відповідно якого відповідач продала, а позивач купила 57/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд в АДРЕСА_1, розташований на ділянці розміром 325 кв.м.

Вказане домоволодіння належить відповідачу на підставі договору дарування від 11.11.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Деллаловою В.М за № 5-9267 та складається з жилого шлакобетонного будинку А-1, 1956 року побудови, жилою площею 63.2 м.кв., сарай Б цегляний 1972 року побудови, гараж В шлакоблочний 1981 року побудови, душ Г дощатий, убиральня 3 цегляна, с труди 1-5,1.

Однак, як було встановлено в ході розгляду справи, вказаний договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено сторонами не було.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги вищевикладене, суд, враховуючи те, що позивач дійсно відкрито і добросовісно володіє спірним майном більше 10 років, інші особи на спірне майно не претендують, тому позивач є добросовісним набувачем, вважає що позовні вимоги щодо визнання права власності на вказану квартири за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судові витрати слід покласти на позивача, оскільки визнання права власності за набувальною давністю можливе лише в судовому порядку відповідно до вимог ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст. 344, 328 ЦК України, ст.ст.10, 60, 130, 214, 215,224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1), за набувальною давністю право власності на 57/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд в АДРЕСА_1, що складається з жилого шлакобетонного будинку А-1, 1956 року побудови, жилою площею 63.2 м.кв., сарай Б цегляний 1972 року побудови, гараж В шлакоблочний 1981 року побудови, душ Г дощатий, убиральня З цегляна, споруди 1-5,І.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська В.В. Батманова