У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко Оксана Іларіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що виконавчий напис, вчинений 09 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І., зареєстрований у реєстрі за № 681, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, вчинений нотаріусом без перевірки даних про безспірність заборгованості.

Позивач просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. від 09 березня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 681 щодо звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І., зареєстрований у реєстрі за № 681, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року скасовано та передано справу на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України, правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого 09 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І., зареєстрованим в реєстрі за № 681таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на вимогах закону та відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко Оксана Іларіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов