Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Савченко В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородня І.М., Попович О.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, громадської організації «Незалежна Правозахисна Громадська організація «Право на Захист» до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа - Державна казначейська служба, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 та громадська організація «Незалежна Правозахисна Громадська організація «Право на Захист» (далі - ГО «НПГО «Право на Захист»), яка представляє її інтереси, звернулися до суду з позовом до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями голови Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на відшкодування якої просила стягнути на свою користь 2 000 грн.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року резолютивну частину рішення районного суду викладено у наступній редакції: «Стянути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 завдану Кіровською селищною радою Дніппопетровського району Дніпропетровської області в особі голови ОСОБА_2 внаслідок вчинення неправомірних дій 2 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди».

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить ухвалені в справі судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на відшкодування, завданої їй неправомірними діями голови Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області моральної шкоди, розмір якої визначено з врахуванням принципів розумності й справедливості, змінивши при цьому спосіб стягнення коштів на її відшкодування, виклавши резолютивну частину рішення в іншій редакції.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Судом установлено, що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та визнано дії суб'єкта владних повноважень в особі голови Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, що виразилася в ненаданні повних відповідей із відповідними копіями документів на два інформаційні запити ОСОБА_1 - неправомірними.

Відповідно до ст. 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 статті 1167 ЦК Українипередбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК Українипередбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шкода заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Проте, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 304, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, доводів сторін не перевірив, не встановив у якому порядку, ким саме й за рахунок коштів якого бюджету, має бути відшкодована завдана позивачу моральна шкода, з урахуванням встановленого заподіювача такої шкоди - голови селищної ради, унаслідок чого в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них та передчасно погодився з висновками суду першої інстанції, вказавши про їх відповідність нормам матеріального й процесуального права.

Отже, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України, а також не надав мотивування всім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення із передачею справи на новий судовий розгляд до апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Савченко

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

О.В.Попович

О.М.Ситнік