У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Гулька Б.І., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Відділу Держгеокадастру у Роздільнянському районі Одеської області, садового товариства «Судоремонтник-5» про визнання недійсними свідоцтва про право власності та державного акта на землю, розподіл спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просила:

- визнати недійсним та скасувати рішення Єреміївської сільської ради від 05 березня 1994 року № 16 про надання ОСОБА_5 в користування земельної ділянки площею 0,084 га на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області;

- визнати недійсним та скасувати рішення Єреміївської сільської ради від 24 квітня 2003 року № 56 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,084 га на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за адресою: ділянка № НОМЕР_1, НОМЕР_2, садове товариство «Судоремонтник-5» Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області;

- визнати недійсним та скасувати державний акт НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення Єреміївської сільської ради від 24 квітня 2003 року № 56;

- визнати недійсним та скасувати рішення Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 26 травня 2010 року № 16-10 в частині передачі у власність ОСОБА_5 садового будинку № НОМЕР_1, загальною площею 181,50 кв. м., житловою площею 75,80 кв. м за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єреміївська сільська рада, садове товариство «Судоремонтник-5», садовий масив «Бурдівський» і видане на підставі вказаного рішення свідоцтво про право власності на будинок від 07 вересня 2010 року НОМЕР_3;

- визнати за нею (позивачкою) та відповідачем право власності по Ѕ частини вказаного вище садового будинку, який є їх з ОСОБА_5 спільною сумісною власністю;

- визнати за нею право на користування земельними ділянками № № НОМЕР_5, НОМЕР_1, НОМЕР_4 площею 0,010 га на території садового товариства «Судоремонтник-5» Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області для ведення садівництва;

- зобов'язати садове товариство «Судоремонтник-5» видати на її ім'я членську книжку садовода на земельні ділянки № № НОМЕР_5,НОМЕР_1,НОМЕР_4.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 1983 року до 1994 року вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, з 29 січня 1994 року до 1997 року - у зареєстрованому шлюбі. У 1997 році шлюб муж ними був розірваний, проте вони продовжували підтримувати сімейні відносини до 2003 року.

У 1987 році вона, як вдова працівника МВС, отримала у садовому товаристві «Судоремонтник-5» земельну ділянку № НОМЕР_1 для ведення садівництва, у 1992 році - земельну ділянку № НОМЕР_4, а в 1998 році - земельну ділянку № НОМЕР_5. В 1991 році вони разом із ОСОБА_5 розпочали будівництво садового будинку, яке закінчили в 1996 році. У 1999 році вона виїхала до США до сина та перебувала там до 2010 року. В цей час у садовому будинку залишився проживати ОСОБА_5, вони продовжували підтримувати сімейні відносини, спілкувались по телефону, вона надсилала відповідачу кошти та одяг.

Повернувшись в Україну, вона дізналась, що відповідач незаконним шляхом заволодів наданими їй земельними ділянками № № НОМЕР_5, НОМЕР_1, НОМЕР_4 та садовим будинком, за підробленими документами отримав на них правовстановлюючі документи та зареєстрував право власності на своє ім'я.

Вказувала, що спірні земельні ділянки в установленому законом порядку відповідачу не передавались, будь-які рішення з цього приводу не приймались.

Посилаючись на наведені вище обставини, позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 грудня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 05 березня 1994 року № 16 про надання ОСОБА_5 земельної ділянки № НОМЕР_1 загальною площею 0,04 га, розташованої на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, для будівництва садового будинку.

Визнано недійсним та скасовано рішення Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області 7 сесії XXIV скликання від 24 квітня 2003 року № 56 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки загальною площею 0,084 га, розташованої на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, за адресою ділянки № НОМЕР_1, НОМЕР_4, садове товариство «Судоремонтник-5» Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, для ведення садівництва.

Визнано недійсним та скасовано державний акт НОМЕР_6 про право приватної власності на землю, виданий на підставі рішення 7 сесії XXIV скликання Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 24 квітня 2003 року № 56, на ім'я ОСОБА_5 на земельні ділянки № НОМЕР_1, НОМЕР_4 загальною площею 0.084 га з цільовим призначенням - для ведення садівництва, які розташовані на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, садове товариство «Судоремонтник-5», зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 03 червня 2003 року за № 2351.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини садового будинку з надвірними спорудами № НОМЕР_1, загальною площею 181,50 кв. м, у тому числі житловою 75.80 кв. м, який розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єреміївська сільська рада, садове товариство «Судоремонтник-5», садовий масив «Бурдівський», який складається з житлового будинку літ. «А», веранди літ «а», альтанки літ. «Б», сараю літ. «В», санвузла літ. «Г», цистерни літ. «І», огорожі № 1, воріт № 2, та зареєстрований на праві власності на ім'я ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 вересня 2010 року НОМЕР_3, виданого Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області.

Зобов'язано садове товариство «Судоремонтник-5» видати ОСОБА_4 садові книжки на члена садового товариства «Судоремонтник-5» на земельні ділянки № № НОМЕР_5,НОМЕР_4.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), та встановивши, що земельні ділянки № № НОМЕР_1, НОМЕР_4 в садовому товаристві «Судоремонтник-5» передані у власність ОСОБА_5 в незаконний спосіб та з порушенням вимог ст. ст. 116, НОМЕР_5 ЗК України, дійшов висновку про скасування оскаржуваних рішень Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про їх передачу та державного акта про право власності, виданого на підставі цих рішень.

Встановивши, що будівництво спірного садового будинку було здійснено сторонами під час перебування їх у шлюбі, суд дійшов висновку про те, що вказане майно є спільним майном подружжя й позивачка має право на його Ѕ частини.

Висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги зводяться до пропуску позивачкою строку позовної давності, проте в рішенні судом першої інстанції зроблені висновки з цього приводу. Зокрема, встановивши, що про порушення свого права ОСОБА_4 дізналась 13 грудня 2012 року, а з позовом до суду звернулась у квітні 2015 року, суди вважали, що строк позовної давності не пропущено і підстави для відмови у задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності відсутні.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_5 посилався на те, що судами невірно застосовано норми ст. 74 СК України і що час проживання однією сім'єю після розірвання шлюбу повинен бути встановлений лише рішенням суду.

Між тим, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами при вирішенні даного спору не застосовувалися положення ст. 74 СК України. Судові рішення ухвалено на підставі ст. ст. 12, 17 Закону України «Про власність», ст. 24 КпШС України, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Інших доводів касаційна скарга не містить.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

Б.І. Гулько

В.А. Черненко