Справа №: 343/1969/16-ц
Провадження №: 2/0343/881/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, складається з житлового будинку та криниці, і належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_3 У зв'язку з його смертю відкрилась спадщина за законом, так як за життя останній заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги є він та його мама, дружина померлого. ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, зазначивши, що спадкове майно: житловий будинок в АДРЕСА_1 автомобіль марки "Хонда" та земельна ділянка в с. Шевченкове Долинського району є особистою приватною власністю її чоловіка, тому на видачу свідоцтв про право власності як пережившій дружині вона не претендує, від прийняття спадщини відмовляється на його користь. Таким чином, він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем та у встановлений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ще за життя батько не зареєстрував на вищевказане домоволодіння своє право власності. У зв'язку з цим нотаріус відповіддю № 35/02-14 від 27.04.2015 р. відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки ним не представлено документів, які підтверджують право власності спадкодавця на майно. Так як у позасудовому порядку він не має можливості визнати за собою право власності на спадкове майно після смерті батька, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення та визнання за її сином ОСОБА_1 права власності на все будинковолодіння АДРЕСА_1, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_2 Від своєї частки у спадковому майні вона відмовилася, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 23 квітня 1977 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 23 квітня 1977 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_2 (а.с. 10).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 01.04.1978 р. у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 27 серпня 2012 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 17 (а.с. 8).

Довідки № 235, 236 від 07 лютого 2013 року, видані виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району, свідчать про те, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований в с. Шевченкове. Разом з ним були приписані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 У виконкомі сільської ради ОСОБА_3 заповіт не посвідчував і не відміняв (а.с. 15).

13 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою, в якій вказав, що після смерті його батька ОСОБА_3 залишилося таке спадкове майно: житловий будинок в АДРЕСА_1 автомобіль Honda, земельна ділянка в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області. Спадщину він прийняв за законом на підставі ст. 1261 ЦК України (а.с. 12).

13 лютого 2013 року ОСОБА_2 також звернулася до нотаріуса з заявою, в якій вказала, що вищевказане спадкове майно є особистою приватною власністю чоловіка, на видачі свідоцтв про право власності як пережившій дружині не претендує. Від прийняття спадщини відмовляється на користь сина померного ОСОБА_1 (а.с. 13).

27 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса з заявою, в якій вказав, що спадщину після смерті батька ОСОБА_3 він прийняв, просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст. 1261 ЦК на спадкове майно (а.с. 11).

Відповіддю № 35/02-14 від 27.04.2015 р. приватний нотаріус повідомив ОСОБА_1 про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_3 нема можливості, оскільки ним не надано документів, що підтверджують право власності померлого на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно довідки № 1711 від 12 жовтня 2016 року, виданої Шевченківською сільською радою, ОСОБА_3, 1951 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, надано дозвіл на забудову земельної ділянки в АДРЕСА_1. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд приватизована згідно державного акту про право приватної власності на землю від 15.01.2001 р. за № 43 (а.с. 16). Дані обставини також підтверджуються копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, що виділена індивідуальному забудівнику ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 (а.с. 22-26) та копією державного акту на право приватної власності на землю № 43 від 15 січня 2001 року (а.с. 21).

Копія технічного паспорта, виготовленого 17 лютого 2011 року, свідчить про те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку та криниці. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 642828,00 грн. (а.с. 17-20).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно, а саме на будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку та криниці, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідачка ОСОБА_2, яка є дружиною померлого, від своєї частки у спадковому майні відмовилася на користь позивача. Спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку у спадковому майні, судом не встановлено. Позивач прийняв спадщину, проте не має змоги її оформити. А тому є достатні підстави, щоб визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане вище будинковолодіння, а позов задовольнити.

На підставі ст.ст. 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд,-

РIШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, складається з житлового будинку та криниці, і належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 04.11.2016р.