У х в а л а

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області Марченка Радислава Олександровича, заінтересована особа - ОСОБА_6, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області (далі - ВДВС Дергачівське РУЮ у Харківській області) Марченка Р.О. обґрунтовуючи вимоги тим, що з жовтня 2014 року на виконанні у ВДВС Дергачівського РУЮ у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 1/0808/761/2012, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення на його користь з ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 42 770 грн 70 коп. Будь-яких дій, спрямованих на стягнення коштів з боржника, державним виконавцем не здійснюється, судове рішення досі невиконане. Постановою державного виконавця Марченка Р.О. від 24 березня 2015 року виконавче провадження зупинено, про що заявнику стало відомо лише при розгляді його скарг, оскільки ні поштою, ні іншим чином ВДВС Дергачівського РУЮ у Харківській області його не повідомляло. Посилаючись на викладене, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Марченка Р.О., яка полягає у неінформуванні його про хід виконавчого провадження; невинесенні постанови про примусовий привід боржника у зв'язку із неявкою за викликом; невинесенні постанови про стягнення виконавчого збору та не накладенні штрафів за невиконання вимоги добровільно виконати рішення суду, а також не проведенні виконавчих дій протягом шестимісячного строку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Марченка Р.О., яка полягає у неінформуванні ОСОБА_4 про хід виконавчого провадження за виконавчим листом від 19 листопада 2012 року, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. У решті вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами ст. 383 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 19 листопада 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у справі № 1/0808/761/2012 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 42 770 грн 70 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину.

До 01 жовтня 2014 року виконавчий лист знаходився на виконанні у Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та постановою державного виконавця вказане виконавче провадження було закінчене у зв'язку із направленням його для виконання за місцем проживання та знаходженням майна боржника.

Постановою державного виконавця ВДВС Дергачівського РУЮ у Харківській області Марченка Р.О. від 08 жовтня 2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

15 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

04 листопада 2014 року на адресу боржника направлено виклик, за яким боржник не з'явися.

Згідно з інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано 1/4 частини квартири АДРЕСА_1

18 грудня 2014 року та 28 січня 2015 року з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснені виходи за зазначеною адресою. Провести виконавчі дії не виявилося можливим у зв'язку із відсутністю мешканців квартири. Зі слів сусідів було встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, про що було складено відповідні акти.

Також державним виконавцем встановлено, що на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України боржник не перебуває.

Крім того, із відповіді відділу державної автомобільної інспекції від 24 березня 2015 року встановлено, що за ОСОБА_6 зареєстровано транспортний засіб марки «ВАЗ 211440», на який державним виконавцем накладено арешт та оголошено про розшук майна боржника.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_4, суди першої та апеляційної інстанцій,з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходили із того, що на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було належним чином повідомлено стягувача про виконавчі дії.

Також, керуючись п. 4 ст. 38 та п. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», суди дійшли правильного висновку про те, що державний виконавець дотримався строків проведення виконавчих дій з виконання рішення суду та стягувачем не доведено неналежного виконання державним виконавцем своїх посадових обов'язків.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, отже колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

А.О.Леванчук

О.В.Ступак