УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

04.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було розглянуто вказану справу та було постановлене заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги були задоволені частково. З даним рішенням він не згоден, просить його переглянути, скасувати та призначити до загального порядку, оскільки про розгляд справи він не був повідомлений, виклик по місцю реєстрації не отримував, так як вже близько шести місяців там не проживає, неодноразово намагався потрапити до свого житла, в тому числі і для спілкування з дітьми, але позивач його позбавила такої можливості, у зв'язку з чим він звертався до правоохоронних органів. Крім того, вони з позивачем неодноразово зустрічалися з моменту подачі позову, проте вона нічого не повідомила про наявність справи в суді. Вважає, що рішення прийнято судом з порушенням процесуального законодавства, в тому числі і щодо заочного порядку розгляду справи. Крім того, ним заперечується одноособове право позивача на власність спірної квартири. Оскільки квартира була приватизована, і він теж приймав участь в приватизації, у зв'язку з чим квартира є спільною власністю. Вважає, що рішення підлягає скасуванню і з тих підстав, що позивачем не надано доказів на підтвердження її вимог. Про наявність рішення він дізнався від позивача 08.12.2015 року, його копію отримав лише 17.12.2015 року.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали усі обставини викладені в заяві, вимоги, просили їх задовольнити. Представник зауважив, що відповідач доступу до квартири не мав, оскільки позивач чинить перешкоди. В квартирі він проживав періодично. Крім того, акти про не проживання відповідача складено за чотири місяці, тоді як згідно закону особа втрачає право в разі не проживання більше року. Заявник додатково зазначив, що він виховує двох дітей, всі гроші віддає, а позивач до квартири не пускає, дітьми не займається. З сином роблять уроки в кафе. Позивач викинула його як собаку, всі його речі виставила за двері. В серпні, вересні 2015 року він ночував на роботі. Місце його роботи позивачу відоме.

Представник позивача в судовому засіданні з заявою про перегляд заочного рішення не погодився, вважав її безпідставною, а рішення суду законним. Зазначив, що відповідач ще в 2010 році пішов з квартири, про це він писав в позові про розірвання шлюбу. Спочатку стосунки між сторонами були більш менш нормальні, однак в квітні 2015 року між ними сталася сварка, і відповідач погрожував, що подасть позов, та зайде до квартири через суд.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, в матеріалах справи місться його прохання щодо розгляду даної справи за його відсутності.

Вислухавши заявника, його представника, представника позивача, та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення від 04.09.2015 року підлягає задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що заочне рішення постановлено з грубим порушенням процесуального законодавства. Крім того, з пояснень сторін встановлено, що наявні обставини, які не були відомі суду та не досліджувалися в процесі розгляду справи.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню.

З текстом заочного рішення сторона заявника ознайомилася 14.12.2015 року, заява про перегляд заочного рішення подана до суду 18.12.2015 року, що свідчить про те, що строк звернення до суду із даною заявою не пропущено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 228-231 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 04.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Скасувати заочне рішення від 04.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Розгляд справи призначити на 08.09.2016 року на 16.30 год. В судове засідання викликати сторони.

Суддя: