Справа № 182/1919/15-ц
Провадження № 2/0182/1335/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Е.Т.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарства про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарства (далі по тексту - Нікопольське УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз"), в якому просить суд визнати дії відповідача незаконними та скасувати рішення про нарахування заборгованості за 2014 рік у сумі 1 347 грн. 64 коп. (одна тисяча триста сорок сім грн. 64 коп.), які згодом доповнив щодо стягнення на його користь моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 січня 2015 року Нікопольським УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз" надано акт № 00712031 звірки взаєморозрахунків спожитого ним природнього газу за 2014 рік, згідно якого йому було нараховано заборгованість в розмірі 1347 грн. 64 коп. (одна тисяча триста сорок сім грн. 64 коп.).

З даним актом та нарахованою сумою заборгованості він не погодився, оскільки в 2014 рік він сплачував послуги за газопостачання відповідно до п. 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року, який передбачає 1,788 за 1 м3 та витратив природній газ в межах встановленого ліміту (2500 м3).

Відповідно до знятих показників лічильника кількість ним спожитого природного газу становить 2492 м3, а відповідачем, в свою чергу, нараховано кількість спожитого ним природного газу за 2014 рік - 2537 м3.

Тому, просить суд дані дії відповідача визнати незаконними та скасувати рішення про нарахування заборгованості за 2014 рік в розмірі 1347 грн. 64 коп. (одна тисяча триста сорок сім грн. 64 коп.).

До того ж, позивач вважає, що даними діями відповідача йому було заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних страждань, пов'язаних з безпідставними претензіями відповідача; те, що він повинен сплачувати неіснуючий борг; змушений витрачати кошти та час на отримання юридичних консультацій, придбання юридичної літератури, вивчення норм законодавства, пошук достовірної інформації про дійсну вартість комунальних послуг. Моральну шкоду оцінює у розмірі 1000 грн. 00 коп., яку просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки плата за користування послугами газопостачання позивачем проводилась не регулярно, показники газового лічильнику вказані на день проведення ним оплати, тому не можливо визначити місячний та річний обсяг використаного ним природного газу. Також позивач не надавав Нікопольському УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз" показники свого лічильника на перше число наступного місяця.

Тому, заборгованість відповідача за спожитий природний газ за 2014 рік склала 1347 грн. 64 коп. та за січень 2015 року - 35 грн. 29 коп.

23.02.2015 року ОСОБА_1 було запропоновано в термін до 01 квітня 2015 року сплатити заборгованість в розмірі 1 382 грн. 93 коп. та попереджено, що відповідно до п. 6 "Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України" № 2246 від 09 грудня 1999 року можливе припинення газопостачання.

Також було доведено до відома ОСОБА_1, що з 01 січня 2015 року він повинен сплачувати послуги з газопостачання за тарифом 1 788 грн. 00 коп. за 1 м3.

14 квітня 2015 року, у зв"язку з несплатою ОСОБА_1 заборгованості, було припинено газопостачання до належного позивачу будинку, про що складено відповідний акт №91 від 14 квітня 2015 року.

Представник відповідача також вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. 00 коп., оскільки ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що йому було заподіяння шкоди, яка є небезпечною для життя та здоров"я.

Тому, представник відповідача просила суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу серія ВСК №336017 від 25 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Щорса, буд. 9 (а.с.96-97).

29 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та Нікопольським УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз"був укладений договір №12031 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.30-32), відповідно до якого ОСОБА_1 є споживачем природного газу через приєднану мережу.

Як вбачається з наданого відповідачем розрахунку контрольних показників, витрати спожитого ОСОБА_1 газу на 13 грудня 2014 року становить 42516 м3 та станом на 11 січня 2015 року - 42 889 м3.

Такими чином, об"єм використаного ОСОБА_1 природного газу за 2014 рік складає 2644, 51 м3 (даний розрахунок проводився з урахуванням показників лічильника станом на 01 січня 2015 року (42747,51 м3) за мінусом показників лічильника станом на 01 січня 2014 року), - що перевищує норму ліміту використаного природного газу 2500 м3 за рік, встановленому Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (а.с.29).

Із пояснень представника відповідача та свідка ОСОБА_4, яка працює контролером, вбачається, що позивач не надавав на перше число показники газового лічильника, не регулярно сплачував послуги за спожитий газ (один раз в три місяці) та в квитанції вказував показники лічильника на день проведення оплати. Даний факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні журналом обліку показань газового лічильника позивача, розрахунковими книжками за спожитий газ та не спростовується позивачем.

Згідно розрахунку, наданого відповідачем та проведеного за допомогою комп'ютерної програми, обсяг спожитого газу ОСОБА_1А у 2014 році становить 2537 за 1 м3, на підставі чого ОСОБА_1 було переведено до категорії споживачів за тарифом 1,788 грн. за 1 м3, та був здійснений перерахунок заборгованості спожитого у 2014 році природного газу.

16 лютого 2015 року Нікопольським УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз", ОСОБА_1 було направлено рекомендований лист про існуючу заборгованість та повідомлено, що в десяти денний строк з дня отримання повідомлення йому необхідно терміново вжити заходи для погашення заборгованості (а.с.33)

14 квітня 2015 року у зв"язку з несплатою заборгованості Нікопольським УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз"було припинено газопостачання до житлового будинку, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Щорса, буд. 9, про що складено акт №91 (а.с.34).

У відповідності до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавити другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правовідносини між сторонами врегульовані договором на постачання газу та Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 (надалі - Правил).

Відповідно до п.10 Правил, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 01 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема, у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості.

Такий перерахунок проводиться до 01 лютого поточного року.

Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі не зняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 01 січня наступного року.

Відповідно пункту 15 Правил, справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків:

- самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;

- зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок;

- пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілості його пломб, а також дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника;

- відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу.

Відповідно до вимог пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року (надалі по тексту - Правила), розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 01 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк.

Пунктом 16 договору, укладеного між сторонами, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, тобто плата за спожитий газ повинна проводитися не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим (а.с.30-32).

Пункт 19 Правил передбачає, що у разі не сплати споживачем надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Таке право передбачено і в п.30 Правил у разі порушення строків оплати послуг з газопостачання.

Суд не приймає до уваги розрахунок спожитого газу, наданого ОСОБА_1 під час судового засідання, який, як він повідомив, розраховувався шляхом середньоарифметичного розрахунку за спожитий газ за 2014-2015 роки.

Відповідно до вимог частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б доводили позовні вимоги позивача та спростовували заперечення відповідача, ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 розпорядилася своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а єдиним доказом споживання газу є показники лічильника станом на 01 число місяця та сплата споживачем наданих послуг, в той час як ОСОБА_1 належним чином плата за надані послуги не проводилась, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 недоведений факт порушення відповідачем його прав та законних інтересів, суд не вбачає правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

До того ж позивач на обґрунтування своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди, посилався на Законом України "Про захист прав споживачів».

Однак, на підставі пункту 5 частини 1 статті 4 Законом України "Про захист прав споживачів» моральна шкода, яка заподіяна, споживачу, виплачується лише у разі, якщо така шкода заподіяна продукцією, яка є небезпечною для життя і здоров"ю людей.

Вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної останньому внаслідок неправомірних дій Нікопольським УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз", Законом України "Про захист прав споживачів» не передбачені та не зазначено про таку відповідальність і в договорі.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до статті 88 ЦПК України, судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, 16,23, 526,714, ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарствам про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5