Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Гулька Б.І., Журавель В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Овідіопольське районне управління юстиції Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з січня 2001 року по липень 2015 року вона проживала однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 у житловому будинку АДРЕСА_1, який їй належить на праві власності. Вказувала, що за час сумісного проживання однією сім'єю вони піклувались один за одного, разом здійснювали поточний ремонт житлового будинку, купували речі домашнього вжитку, вели спільний сімейний бюджет, спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, вона за свої кошти здійснила його поховання. З урахуванням зазначеного, заявниця просила встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_6

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено юридичний факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2001 року по липень 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2015 року скасовано. Заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в особі представника - ОСОБА_5, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, вирішити спір по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи заяву ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку про те, що виник спір про право, який має вирішуватись у порядку позовного провадження (ч. 6 ст. 235 ЦПК України), оскільки ОСОБА_8 є спадкоємцем спадкодавця ОСОБА_6 за заповітом, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 існує спір щодо спадкового майна.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

В.І.Журавель