У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді - Панченко О.М.

при секретарі - Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Представник відповідача у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи це тим, що під час розгляду справи його довірительці та йому особисто стало відомо про те, що 11.08.2015 року позивач на підставі договору дарування подарувала третій особі по справі ОСОБА_3 вказану вище квартиру. Оскільки на даний час відповідач позбавлена права власності на спірну квартиру з причин, які від неї не залежали, крім того, наразі не має жодного рішення суду, яке вступило в законну силу і дійсне на час розгляду даної справи, яке б позбавляло її права власності на квартиру АДРЕСА_1, у неї є побоювання що дана квартира може бути відчужена на користь інших осіб, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду, представник відповідача просив про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідач в судовому засіданні підтримала заяву свого представника.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заявленого представником відповідача клопотання.

Третя особа по справі ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи судом було встановлено наступне.

08.05.2015 року заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва було задоволено позов ОСОБА_1, розірвано договір довічного утримання від 11.06.2009 року, що був укладенрй між нею та відповідачем, повернуто у власність позивача квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 28.12.2015 року вказане заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні подав суду письмову заяву в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. Зазначив, що під час розгляду справи його довірительці та йому особисто стало відомо про те, що 11.08.2015 року позивач на підставі договору дарування подарувала третій особі по справі ОСОБА_3 вказану вище квартиру. Оскільки на даний час відповідач позбавлена права власності на спірну квартиру з причин, які від неї не залежали, крім того, наразі не має жодного рішення суду, яке вступило в законну силу і дійсне на час розгляду даної справи, яке б позбавляло її права власності на квартиру АДРЕСА_1, у неї є побоювання що дана квартира може бути відчужена на користь інших осіб, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду просив суд про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з копії договору дарування від 11.08.2015 року, що наявний в матеріалах справи, позивач по справі ОСОБА_1 подарувала квартиру АДРЕСА_1 третій особі по справі ОСОБА_3

Клопотання представника відповідача про забезпечення позову суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки на даний час позовні вимоги ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання судом не розглянуті, заочне рішення суду про їх задоволення судом скасовано і справа знаходиться на стадії надання сторонами по справі своїх пояснень та заперечень, а тому викладені в заяві про забезпечення позову обґрунтування відповідають меті застосуванню заходів забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву представника відповідача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на підставі договору дарування від 11.08.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред»явлення ухвали до виконання 1 рік.

Суддя