Справа № 465/2120/14 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/3004/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Берези В. І., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 березня 2016 року у справі за позовом ПП «Лагна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою заяву ПП «Лагна» про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на 1/10 частку майна, належного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, а саме нежитлове приміщення № 4 по вул. Київська, 16 в м. Львові.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у заяві про забезпечення позову ПП «Лагна» не було зазначено обставин, які б свідчили про те, що відповідачами вчиняються дії, спрямовані на утруднення виконання рішення суду. Крім того, судом першої інстанції не зазначено в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття належного ПП «Лагна» приміщення, на суму 12346,65 грн. Встановлено, що майно, на 1/10 частину якого позивач просив накласти арешт, а саме нежитлове приміщення № 4 по вул. Київська, 16 в м. Львові, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 Генріїівній та ОСОБА_3 ( по 1/2 частині нежитлового приміщення кожній).

Як вбачається із заяви ПП «Лагна» про забезпечення позову, така обгрунтована наявністю інформації про намір відповідачів відчужити належне їм на праві спільної часткової власності майно - нежитлове приміщення № 4 по вул. Київська, 16 в м. Львові.

Задовольняючи заяву ПП «Лагна» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/10 частину нежитлового приміщення № 4 по вул. Київська, 16 в м. Львові, суд не з»ясував кому належить 1/10 частка нежитлового приміщення та чи така частка у майні є виділеною.

Враховуючи, що розмір пред»явлених позовних вимог становить 12346,65 грн., а доказів про наявність у відповідачів іншого майна, крім нежитлового приміщення № 4 по вул. Київська, 16 в м. Львові, на яке може бути звернено стягнення для виконання рішення у даній справі суду не подано, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ПП «Лагна» про забезпечення позову слід задовольнити частково. Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нежитлового приміщення № 4 по вул. Київська, 16 у м. Львові.

Керуючись ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 березня 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою заяву ПП «Лагна» про забезпечення позову задовольнити частково. Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нежитлового приміщення № 4 по вул. Київська, 16 у м. Львові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Береза В. І.

ОСОБА_4