Справа № 291/1208/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

за участю секретаря - Герасимчук Н.П.

з участю: - позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в смт Ружині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповіда ОСОБА_2 про виселення.

Посилається на те, що він являється власником житлового будинку № 18 по вулиці Центральній в с.Ягнятин Ружинського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.06. 2010 року серія САС № 826962 і на даний час постійно проживає у цьому будинку.

У вказаному житловому будинку зареєстрований та проживає син позивача ОСОБА_2.

Позивач вказує, що проживання разом з ним в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач часто провокує та влаштовує сварки та іноді навіть бійки, принижує позивача перед сусідами та родичами. Неодноразово серед ночі позивачу доводилося тікати з будинку від сина та шукати прихистку у родичів, залишаючись там на ночівлю, неодноразово доводилось звертатися за захистом до міліції однак ці заходи дієвого результату не принесли, і на жаль неправомірні дії відповідача по справі куничука В.С. відносно позивача мають місце і на даний час.

Позивач зазначає, що він людина похилого віку, і єдиного чого потребує на даний час це спокою, якого не має.

Просить суд виселити відповідача з належного йому на праві власності житлового будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини. Виселити відповідачів просив без надання їм іншого житлового приміщення.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували, пояснивши, що відсутні підстави для виселення відповідача.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право влас-ності на нерухоме майно від 21 червня 2010 року є власником житлового будинку по вулиці Центральна, 18 в с.Ягнятин Ружинського району Житомирської області ( а.с.6), а відповідач ОСОБА_2 є сином позивача.

Відповідач ОСОБА_2, разом з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 за-реєстровані та постійно проживають в будинку по вул.Центральна, 18 в с. Ягнятин Ружин-ського району Житомирської області, що підтверджується довідками, виданими Ягнятин-ською сільською радою від 03.11.2015 року (а.с. 44-46).

Також судом встановлено, що житловий будинок по вул.Центральній, 18 є єдиним та постійним місцем проживання відповідача та його сімї.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як встановлено судом, відповідачі були вселені до спірного житла як члени сімї власника, правомірність їх поселення не оспорюється позивачем ОСОБА_1.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Згідно зі ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною першою ст. 116 ЖК України передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 із змінами Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 р. « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 ОСОБА_6- син позивача- пояснив, що позивач йому телефонував і говорив, що відповідач часто влаштовує в будинку, за місцем проживання, сварки, дебоші.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4В .- дружина позивача- пояснила, що відповідач влаштовує вдома сварки, ображає її та позивача.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в суді підтвердили, що між позивачем і відповідачем часто виникали сварки, скандали.

В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що між позивачем і відповідачем виникали сварки, бійки, неодноразово викликали працівників міліції.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_11, які є відповідно дружиною та падчерицею відповідача пояснили, що відповідач не бив позивача, хоч сварки між ними виникали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12, який працює на посаді сільського голови, пояснив, що до нього неодноразово зверталися з приводу неприязних стосунків як позивач та і відповідач, з ними проводились неодноразові бесіди, однак до будь-якого виду відповідальності відповідача по справі ОСОБА_2 притягнуто не було, про те , що він може бути виселений з будинку його не попереджали.

З матеріалів № 537 по повідомленню ОСОБА_1 від 16.04.2014 р. , № 294 по повідомленню ОСОБА_12 та ОСОБА_1 вбачається, що перші зверталися до чергової частини Ружинського РВ УМВС України в Житомирській області з приводу неправомірних дій ОСОБА_2, однак до останнього з приводу вказаних звернень адміністративних заходів вжито не було і адміністративної відповідальності він не притягувався.

Отже, виходячи з вимог ст.116 ЖК України та вище вказаної Постанови Пленуму, виселення наймача може відбутись лише тоді коли заходи запобігання та громадського впливу виявились безрезультатними, тобто відповідач повинен був бути офіційно попереджений про недопустимість такої поведінки в подальшому та можливість його виселення. Позивачем не надано жодних доказів того, що відповідача в будь-який спосіб було попереджено про його виселення з будинку чи навіть припинення своєї поведінки, окрім бесіди, яка була проведена з ним працівниками поліції з приводу заяви ОСОБА_1 та сільским головою. За результатами даних заяв будь-які заходи впливу чи відповідальності до відповідача застосовані не були.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись, ст.ст.116,157 ЖК України, ст.ст.88,209,212,213,215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: 13631, Житомирська область, Ружинський район, вул.Центральна ,18 без надання іншого житлового приміщення - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.