Справа №752/6346/16-ц
Провадження № 2/752/3494/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зобов»язання ОСОБА_2 допустити у всі приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 працівників Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна для виконання робіт, пов»язаних з проведенням поточної інвентаризації та складання технічного паспорту на зазначений будинок, а також зобов»язання відповідача здійснити дії по усуненню елементів самозабудови, або не вчиняти перешкоди до їх усунення позивачем особисто.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/4 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що визнано рішенням Голосіївського районного суду м.Києва.

Співвласником іншої 1/4 частини будинку є ОСОБА_2, який в даному будинку не зареєстрований та не проживає, однак здає 1/2 частину будинку в оренду без згоди позивача і досягнення відповідних домовленостей.

Позивач посилається на те, що для реєстрації права власності на 1/4 частину спірного домоволодіння виникла необхідність в виготовленні технічного паспорту, проведення інвентаризації будинку та ліквідації елементів самозабудови.

Однак, відповідач 30.03.2016 р. не допустив представників Київського міського бюро технічної інвентаризації до всіх приміщень, що належать сторонам в рівних частках, що унеможливило проведення інвентаризації.

Зазначеними діями відповідач порушує право вільно користуватись майном, що належить позивачу на праві власності та зареєструвати право власності.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач перешкоджає провести технічну інвентаризації частину домоволодіння, співвласниками якої вони є, що унеможливлює реєстрацію нею свого права власності на підставі рішення суду, а також відмовляється здійснити усунення елементів самозабудови.

Відповідач в ході судового розгляду просив у задоволенні позову відмовити, заперечував про наявність в частині домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності сторін, елементів самозабудови, однак визнав факт недопуску в усі приміщення домоволодіння представників БТІ, заперечуючи право позивача на вхід в усі приміщення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Відповідно до Договору дарування частини житлового будинку від 15.07.2004 р. 1/2 частина житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд передана ОСОБА_5 в дар ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Згідно з рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03.08.2010 р. суд визначив порядок користування спільною частковою власністю - домоволодінням по АДРЕСА_1 між усіма співвласниками на той час в наступному порядку: - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділено в користування кімнати 1-9 площею 17,6 кв. м., 1-10 площею 17,5 кв. м., 1-12 площею 15,3 кв. м. (2-го поверху), 1-14 площею 11,6 кв. м. (2-го поверху), кухню 1-4 площею 15,8 кв. м., санвузол 1-5 площею 4,7 кв. м., коридор 3,9 кв. м., східну клітку площею 4,3 кв. м., коридор 15 площею 2,1 кв. м., всього 92,8 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1 та гараж позначений літерою «Б» по АДРЕСА_1; ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виділено в користування кімнати 1-7 площею 20,9 кв. м., 1-18 площею 17,2 кв. м., 1-17 площею 15,0 кв. м. (2-го поверху), 1-18 площею 13,9 кв. м. (2-го поверху), кухня 1-3 площею 16,1 кв. м., санвузол 1-2 площею 5,3 кв. м., коридор 1-1 площею 4,0 кв. м., коридор 16 площею 1,7 кв. м., всього-94,1 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер.

Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входила 1/4 частина будинку АДРЕСА_1

Спадкоємицею першої черги за законом є його дружина - ОСОБА_1, яка у визначений законом строк звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

В зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на 1/4 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зазначені обставини встановлені судовим рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.01.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, а тому в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно з рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.01.2016 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Зазначене право власності на підставі рішення суду не було зареєстровано позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак, оскільки ОСОБА_1 набула право на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування, зазначене майно їй, як спадкоємцю, належить з моменту відкриття спадщини.

Як встановлено судом 25.03.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» з заявою про проведення технічної інвентаризації домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, про що уклала відповідний договір.

Проведення інвентаризації було призначено на 30.03.2016 р.

ОСОБА_2 не допустив інженера Київського міського бюро технічної інвентаризації до частини домоволодіння в зв»язку з чим інвентаризація домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не була проведена.

Зазначені обставини підтверджуються листом Київського міського бюро технічної інвентаризації № 4249 (И-2016) від 07.04.2016 р. .

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу положень ст.317 ЦК України власникові належать права

володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або ж вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що перешкоджання ОСОБА_2 проведенню інвентаризації домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 порушує її право власності, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у проведенні технічної інвентаризації домоволодіння АДРЕСА_1 працівниками Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про зобов»язання відповідача здійснити дії по усуненню елементів само забудови в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, або не вчиняти перешкоджати їх усуненню позивачем особисто не можуть бути задоволені в зв»язку з їх недоведеністю.

Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показів свідків, письмових доказів, речових доказів, закрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження наявності в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 елементів самозабудови, доказів на підтвердження того, що дані елементи були здійснені відповідачем, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 ухиляється від їх демонтажу або ж перешкоджає позивачу у вчиненні зазначених дій.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов»язання відповідача здійснити дії по усуненню елементів само забудови в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, або не вчиняти перешкоджати їх усуненню позивачем особисто не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладених обставин позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст..88 ЦПК України, в зв»язку з чим на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ОСОБА_1 при зверненні до суду судовий збір пропорційно до задоволених вимог, тобто в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням та зобов»язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у проведенні технічної інвентаризації домоволодіння АДРЕСА_1 працівниками Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя