справа № 197/1413/15-ц
провадження № 2/197/95/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., при секретареві Перепелиця О.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача 2 ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та відповідачем 1 ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ОД 06 И 8511 Д, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 11700 доларів США, на строк по 27.09.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних. Також 28.09.2006р. з відповідачем 2 ОСОБА_4 було укладено договір поруки №ОД 06 И 8511 П, відповідно до якого відповідач 2 поручився за виконання відповідачем 1 зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором. Однак свої зобов'язання перед позивачем відповідач 1 належним чином не виконує і згідно розрахунку заборгованості по кредиту, борг за кредитним договором станом на 25.11.2015 року складає - 7856,93 дол. США (з них: заборгованість за кредитом - 7097,28 доларів США , заборгованість по процентам - 759,65 доларів США). Просять стягнути заборгованість солідарно з відповідачів.

Позивач надав письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно з п. 1.2 договору поруки поручителю відомі всі умови кредитного договру, а п. 9.2 кредитного договору передбачено можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення поручителя (а.с.114-118). В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові.

Відповідач 1 ОСОБА_3 повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 231), до судового засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю (а.с.144).

Відповідач 2 ОСОБА_4 повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с.229), до судового засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність проти позовних вимог про стягнення з нього боргу як поручителя заперечує (а.с. 145).

Представник відповідача 2 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти стягнення з відповідача 2 як поручителя заборгованості за кредитним договором, підтримав письмові заперечення (а.с. 89-94, 138-142), посилаючись на те, що дія договору поруки припинилась відповідно до ст. 559 ЦК України, оскільки позивачем було збільшено розмір процентної ставки без згоди поручителя, а також пропущений строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

28.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ОД 06 И 8511 Д (а.с.12-15, 20-25) на суму 11700 доларів США, терміном по 27.09.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних. Факт отримання відповідачем кредитних коштів визнається сторонами та підтверджується заявою про видачу готівки (а.с. 32). Між позивачем та відповідачем 1 були укладені додаткові угоди до вищезазначеного кредитного договору щодо методу нарахування процентів та штрафних санкцій та черговості погашення заборгованості, строку сплати процентів та графіку погашення заборгованості (а.с. 26, 27).

28.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», з однієї сторони, відповідачем 1 ОСОБА_3, з другої сторони, та відповідачем 2 ОСОБА_4, з третьої сторони, був укладений договір поруки №ОД 06 И 8511 П, відповідно до якого відповідач 2 ОСОБА_4 зобов'язався перед позивачем за виконання відповідачем 1 ОСОБА_3 усіх його зобов'язань за кредитним договором, зокрема, кредитним договором №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року, в п.1.2.1 договору поруки зазначено, що поручителю відомі всі умови кредитного договору (а.с. 31).

Як слідує з наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість відповідача ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором станом на 25.11.2015 року складає 7856,93 дол. США (з них: заборгованість за кредитом - 7097,28 доларів США , заборгованість по процентам - 759,65 доларів США, пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 4997,48 гривень) (а.с. 43-57), яку відповідач 1 ОСОБА_3 визнає в повному обсязі (а.с. 144), позивачем в 2008 р. було збільшено розмір процентної ставки на 2 %, а в 2010р. вдвічі на прострочену суму заборгованості (а.с. 46- 49), з січня 2015 року відповідач 1 ОСОБА_3 припинив виконувати зобов'язання за кредитним договором (а.с.46).

Позивачем направлялась відповідачу 1 та відповідачу 2 вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором, які отримані відповідачами, але не виконані (а.с. 33-37).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Представник відповідача 2 заперечує проти стягнення заборгованості з відповідача 2 як поручителя, посилаючиссь на ч.1 та ч.4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Щодо заперечень відповідача 2 про припинення договору поруки з причини зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 ст. 559 ЦК України), суд враховує такі обставини.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору №ОД 06 И 8511 Д від 28.09.2006 року за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 10, 3% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного договору. У випадку , якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому п.9.2 даного договору застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Сторони домовились. що за умовами цього договору можуть бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п.9.2 договору (а.с. 20).

Пунктом 9.2. кредитного договору сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п. 9.2 договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме:

- Банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (далі - Повідомлення Банку) за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси;

- такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у Повідомленні Банку до Позичальника, без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору.

У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту Договору новим розміром процентної ставки, Позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у Повідомленні Банку, зобов'язується надати на зазначену у Договорі адресу Банку письмове повідомленні (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання Банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом Договору, такого письмо» вого повідомлення (відповіді) від Позичальника, Банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього До говору.

Сторони погодили, що факт неподання Позичальником на зазначену у Договорі адресу Банку у строк не пізніше за 7 (сім календарних днів до дати початку дії нової процентної ста вки письмового повідомлення (відповіді) Позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою Позичальника на встановлення Банком такого нового розміру процентної став ки з дати, що зазначена у Повідомленні Банку.

Про збільшення процентної ставки Банк протягом 7 (семи) календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє Позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповід ного повідомлення Банку за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси. В такому повідомленні Банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосову вання цього нового розміру ставки. (а.с. 21 зворот).

Позивачем надано листи та список згрупованих рекомендованих відправлень, за яким на адресу відповідачів направлялись повідомлення про збільшення розміру процентів за кредитним договором (а.с. 127-128, 233-244). Представник відповідача 2 ОСОБА_2 не визнає факт отримання відповідачем 2 листів про зміну розміру процентів.

Відповідач 1 ОСОБА_3І позов визнав в повному обсязі, заперечень щодо недотримання позивачем процедури збільшення процентів відповідно до п. 9.2 кредитного договору не заявляє (а.с. 144).

Суд також враховує ті обставини, що підписавши договір поруки, відповідач 2 фактично погодився з умовами кредитного договору, п.9.2 якого передбачено збільшення розміру процентної ставки лише при умові повідомлення відповідача 1 ОСОБА_3, який не заперечує проти дотримання банком процедури збільшення процентної ставки.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору.

Згідно розяснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Відповідного позову відповідачем 2 не заявлено.

Згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності та не суперечить частині першої статті 559 Цивільного кодексу України.

Вищезазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-152цс13, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

З огляду на вищевикладене, слідує, що при підписанні кредитного договору (п.9.2) та договору поруки, сторонами узгоджена можливість зміни розміру відсотків за основним зобов'язанням без додаткового погодження з поручителем шляхом отримання письмового повідомлення Позичальником.

Отже, заперечення представника відповідача 2 щодо припинення договору поруки на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України не приймаються судом до уваги.

Щодо заперечень відповідача 2 про припинення договору поруки з причини непредявлення протягом шести місяців вимоги до поручителя (ч.4 ст. 559 ЦК України) суд враховує таке.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Вищезазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

В п.1.2.2 кредитного договору зазначений термін повернення кредиту не пізніше 27 вересня 2027 року (а.с. 20). Вимогу про погашення простроченого зобов'язання та пред'явлення на 32 день після непогашення боргу вимоги про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі відповідач 2 отримав 08.09.2016р. (а.с. 35-37). З позовною заявою про стягнення суми кредиту в повному обсязі позивач звернувся до суду 02.12.2015р. (а.с. 58), отже передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України строк для пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту до поручителя пропущено щодо чергових платежів за період з січня 2015 року до 02 червня 2015р. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку за вказаний період чергові платежі складають по тілу кредиту 278, 58 доларів США, по процентам - 449, 48 доларів США, всього 728, 06 доларів США (а.с. 46-57, 232) Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом з 26.01.2015р. по 26.06.2015р. складає 519, 20 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом з 29.03.2015р. по 26.06.2015р. складає 520, 18 грн., всього нарахована пеня за вказаний період складає 1039, 38 грн. (а.с. 55-56).

Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 7128, 87 (7856, 93 - 728, 06) доларів США та пені за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 3958, 1 (4997,48 - 1039, 38) гривень, та стягнення з відповідача 1 ОСОБА_3 на користь позивача щомісячних зобов'язань за період з січня 2015р. по червень 2015р.: заборгованості за кредитним договором в розмірі 728, 06 доларів США та пені за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 1039, 38 гривень.

Відповідно ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1738, 48 грн., з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1158, 99 грн.

Відповідно до ст.ст. 551, 553-559, 526, 527, 611, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № ОД 06 И 8511 Д від 28 вересня 2006 року в розмірі 7128 (сім тисяч сто двадцять вісім) доларів США 87 центів.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 3958 (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № ОД 06 И 8511 Д від 28 вересня 2006 року в розмірі 728 (сімсот двадцять вісім) доларів США 06 центів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі 1039 (одна тисяча тридцять дев'ять) гривень 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в розмірі 1158 (одна тисяча сто п'ятдесят вісім) гривень 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в розмірі 1738 (одна тисяча сімсот тридцять вісім) гривень 48 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.В. Леонідова