У х в а л а

іменем україни

11 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 17 листопада 2005 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 12 559 доларів США зі сплатою 12,48 % річних з кінцевим строком повернення до 16 листопада 2012 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 17 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль Daewoo Lanos, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, належний йому на праві власності. Оскільки позичальник не виконував зобов'язання за вказаними договорами, 4 квітня 2011 року банк направив на його адресу вимогу про дострокове погашення заборгованості. Оскільки ОСОБА_4 вимогу банку не виконав, утворилась заборгованість у розмірі 8 368 доларів 97 центів США.

Позивач просив, з урахуванням уточнених вимог, у рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 8 368 доларів 97 центів США, вилучити у відповідача та передати у заклад банку предмет застави - зазначений автомобіль шляхом його публічного продажу з укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17 листопада 2005 року у розмірі 5 825 доларів 64 центи США вилучено у ОСОБА_4 та передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави: автомобіль Daewoo Lanos, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Звернуто стягнення на предмет застави: зазначений автомобіль, шляхом його публічного продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 09 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року скасовано, позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAG4AK12180018 від 17 листопада 2005 року в сумі 2777,17 доларів США (еквівалент 22189 грн 59 коп.), що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2266,02 доларів США (еквівалент 18 105 грн 50 коп.), заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 511,15 доларів США (еквівалент 4 084 грн 09 коп.), заборгованості по комісії 324,17 доларів США (еквівалент 2 590 грн 12 коп.), вилучено у ОСОБА_4 та передано у ПАТ КБ «ПриватБанк»:

предмет застави автомобіль Daewoo Lanos, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан − В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_3;

комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Daewoo Lanos, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, ОСОБА_3.

державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Звернуто стягнення на предмет застави: зазначений автомобіль, шляхом його публічного продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Вирішено питання судових витрат. У іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_4 прострочену заборгованість за кредитним договором не сплатив, у результаті чого утворилась заборгованість, а тому наявні підстави передбачені ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» щодо вилучення у відповідача та звернення стягнення на предмет застави.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2016 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

О.В.Ступак