Справа № 509/5665/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополі скаргу стягувача ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2016 року, скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання від 03.06.2016 р., мотивуючи це навмисним невиконанням державним виконавцем виконавчих листів та невиконанням ним вимог ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням державного виконавця на неможливість виконання рішення суду від 20.02.2014 р. про що було вказано державним виконавцем в оскаржуваних постановах ВДВС від 03.06.2016 р.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представниця повністю підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити.

Представниця ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з мотивів її безпідставності і необґрунтованості та з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали скарги та письмових заперечень на неї, а також оригінали матеріалів виконавчих проваджень № 51284222, № 51284284, суд дійшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

У відповідності до положень ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 3 статті 387 ЦПК України передбачено якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи ДВС і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» - державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч. 1 ст. 20 Закону).

Відповідно до приписів ст.ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі : 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Суд встановив, що рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 20.02.2014 р., яке набрало законної сили і ніким не було оскаржене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю 3-ої особи Органу опіки та піклування Овідіопольської РДА про усунення перешкод та визначення порядку спілкування та побачення з дитиною задоволений частково, визначено наступний порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Нова, 9, враховуючи стан здоров`я та вік дитини : у будні дні вівторок та четвер, забирати дитину о 16.30 годин з дитячого садка за своїм місцем проживання та о 20.00 годині цього ж дня повертати дитину матері за її місцем проживання ; у вихідні, кожного неділі о 10.00 годині забирати дитину за своїм місцем проживання та о 19.00 годині цього ж дня повертати дитину матері за її місцем проживання, зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та побаченні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 229,40 грн., задоволенні решти позову відмовлено.

Так, 31.05.2016 р. до ВДВС Овідіопольського РУЮ за заявою ОСОБА_1 на виконання надійшли виконавчі документи, а саме: виконавчий лист № 509/5665/13 виданий 05.05.2014 р. Овідіопольським райсудом Одеської області в резолютивній частині якого вказано : «визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 (05.03.2010 р.н.), який мешкає разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Нова, 9, враховуючи стан здоров'я та вік дитини: у будні дні - вівторок та четвер, забирати дитину о 16:30 годин з дитячого садка за своїм місцем проживання та о 20:00 годині цього ж дня повертати дитину матері за її місцем проживання: у вихідні, кожної неділі о 10:00 годині забирати дитину за своїм місцем проживання та о 19:00 годині цього ж дня повертати дитину матері за її місцем проживання», та виконавчий лист № 509/5665/13 виданий 05.05.2014 р. Овідіопольським райсудом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та побаченні з малолітнім сином ОСОБА_3 (05.03.2010 р.н.) (а.с. 58-62).

03.06.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП 51284222 на підставі виконавчого листа № 509/5665/13 виданого 05.05.2014 р. Овідіопольським райсудом Одеської області у зв'язку з тим, що у зазначеному виконавчому документі відсутній порядок та спосіб виконання рішення суду, а саме, не вказано, які дії примусового характеру необхідно здійснити ВДВС для виконання вказаного рішення передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що на думку суду, виключає можливість виконання даного рішення ВДВС. До того ж, згідно з відміткою у виконавчому документі 08.05.2014 р. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з тих самих підстав, а саме, у вищевказаному виконавчому документі відсутні заходи примусового виконання рішення, порядок побачення з дитиною визначено рішенням Овідіопольського райсуду, який необхідно застосовувати в межах виконавчого листа № 509/5665/13 виданого 05.05.2014 р. Овідіопольським райсудом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та побаченні з малолітнім сином ОСОБА_3 (05.03.2010 р.н.).

Також, 03.06.2016 р., державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП 51284284 на підставі виконавчого листа № 509/5665/13 виданого 05.05.2014 року Овідіопольським райсудом Одеської області у зв'язку з тим, що згідно відмітки у виконавчому листі виконавче провадження закінчено 30.05.2014 р.

На підставі п 8. ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У зв'язку з тим, що виконавче провадження ВП 43213552 на підставі цього виконавчого листа завершено 30.05.2014 р. на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», як фактично виконане, на думку суду, у ВДВС Овідіопольського РУЮ не має підстав повторно приймати на виконання вищевказаний виконавчий документ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 03.06.2016 р., на думку суду винесені з дотриманням норм та вимог ст.ст. 11,49,50 Закону України «Про виконавче провадження» так як у попередньому виконавчому провадженні державний виконавець здійснив всі заходи примусового виконання рішення які передбачені вищевказаним Законом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області Єрусланової О.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 03.06.2016 р. повністю узгоджуються з вищевказаними нормами Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкцією про проведення виконавчих дій», затверджені Наказом Мінюсту України № 74/5 від 15.12.1999 р. і зареєстрованої в Мінюсті України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158 та були вчинені та прийняті відповідно до Закону і в межах повноважень державного виконавця, які на думку суду були виконані у повному обсязі, що підтверджується наведеними вище доказами, дослідженими в судовому засіданні, які містяться у виконавчих провадженнях, а оскаржувані постанови державного виконавця є законними і обґрунтованими, тому на думку суду, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,169,208-209,383-387 ЦПК України, ст.ст. 11,49,50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.