У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, відділ паспортно-реєстраційної та міграційної служби Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із указаним позовом, у якому просило виселити ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, без надання іншого жилого приміщення, зі зняттям відповідачів з реєстраційного обліку у відділі паспортно-реєстраційної та міграційної служби Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року відкрито провадження у вищезазначеній справі.

У грудні 2015 року ОСОБА_4 в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_9 оскаржив дану ухвалу місцевого суду в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 як законного представника малолітнього ОСОБА_9 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року в даній справі повернуто.

Крім того, у лютому 2016 року представник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищезазначену ухвалу районного суду про відкриття провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8 просять оскаржувані ухвали скасувати та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційних скарг до розгляду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діяв в інтересах малолітнього сина, апеляційний суд правильно виходив із того, що ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_9

Так, відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із ч. 2 ст. 292 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 293 цього Кодексу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року відкрито провадження в справі позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про їх виселення та зняття з реєстраційного обліку (т. 1, а. с. 39).

08 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_4 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу місцевого суду (т. 2, а. с. 48).

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 як законного представника малолітнього ОСОБА_9 на ухвалу районного суду від 09 квітня 2014 року повернуто заявнику.

Апеляційний суд правильно зазначив, що суд першої інстанції провадження за позовом банку до малолітнього ОСОБА_9 у даній справі не відкривав.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновку апеляційного суду обставинам справи, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження від 17 лютого 2016 року, апеляційний суд виходив із того, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 19 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу районного суду від 09 квітня 2014 року вже було відхилено.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

22 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду про відкриття провадження у справі (т. 1, а. с. 40).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2014 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року залишено без змін (т. 1, а. с. 66).

11 лютого 2016 року представник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу районного суду від 09 квітня 2014 року (т. 2, а. с. 88).

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_8, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року.

Доводи касаційної скарги про те, що повторно з апеляційною скаргою до апеляційного суду звертався представник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4, який є самостійною стороною цивільного процесу, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Враховуючи викладене, всі процесуальні дії представника мають юридичні наслідки тільки для особи, чиї інтереси він представляє, а не для нього особисто.

Отже, апеляційний суд правильно відмовив ОСОБА_4, в інтересах якого діяв представник ОСОБА_8, у відкритті апеляційного провадження з дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів враховує й ту обставину, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року тричі була предметом перегляду апеляційного суду з тих же підстав і залишена без змін. Розгляд справи за два роки не розпочатий.

Таким чином, оскаржувані ухвали апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року та 17 лютого 2016 року постановлені з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П.Штелик