Справа № 565/1369/16-ц
Провадження № 2/565/535/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Сбербанк», відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Київ про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «Сбербанк», відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Київ (далі відділу ДВС), в якому просила стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача кошти в сумі 880, 66 грн. 24.10.2016р. представником позивача ОСОБА_2 подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог до 1883, 94 грн., та додано розрахунок суми заборгованості, що складається із: 158,65 грн. трьох відсотків річних, 513,20 грн. інфляційних втрат відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України, 1112,09 грн. упущеної вигоди відповідно до ст.22 ч.2 ЦК України, та 100 грн. відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що згідно із рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.03.2016р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Сбербанк» визнано дії ПАТ «Сбербанк» щодо несвоєчасного зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_1, які надійшли з відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м.Києві, порушенням права приватної власності позивача та стягнуто на її користь у звязку із несвоєчасним зарахуванням коштів на поточний рахунок: пеню в сумі 196, 02 грн., інфляційні втрати в сумі 3080,47 грн., три проценти річних в сумі 1611,09 грн. Загальна сума стягнення складала 4887, 58 грн. Зазначене рішення суду відділом ДВС виконано примусово невчасно, лише 19.09.2016р. Тому, позивачем подано до суду позов про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 08.07.2015р. до 05.08.2016р. і відшкодування моральної шкоди в загальній сумі 1883,94 грн. 04.11.2016р. до суду надійшов розрахунок заборгованості тих же платежів за період із 08.07.2015р. до 19.09.2016р. на загальну суму 1995, 36 грн.

Позивач у судове засідання не зявилася, від її імені до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав позов. З його пояснень слідує, що у вищеназваній справі №565/1063/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Сбербанк» в користь позивача було стягнуто кошти в загальній сумі 4887, 58 грн. Тому, представник позивача вважає, що із 08.07.2015р. у відповідача ПАТ «Сбербанк» виникло зобовязання перед позивачем. Відділ ДВС допустив бездіяльність і несвоєчасно, лише 19.09.2016р. виконав зазначене рішення суду. Представник позивача зазначив, що за період із 08.07.2015р. до 30.05.2016р. відповідальність має нести ПАТ «Сбербанк», а з 01.06.2016р. до 19.09.2016р. відповідальність відповідачів повинна бути у рівних частках. Крім того, з приводу обставин відшкодування моральної шкоди пояснював, що стороною позивача було витрачено багато часу і зазнали нервових переживань, доки отримали присуджені кошти в сумі 4887, 58 грн., тому й заявлено про стягнення відшкодування моральної шкоди.

Представники відповідача ПАТ «Сбербанк» та відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Київ, які належно повідомлені про час, місце та дату проведення розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15.03.2016р. у справі №565/1063/15-ц вбачається, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Сбербанк» задоволено частково: визнано дії ПАТ «Сбербанк» щодо несвоєчасного зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_1, які надійшли з відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м.Києві, порушенням права приватної власності позивача та стягнуто на її користь пеню в сумі 196, 02 грн., інфляційні втрати в сумі 3080,47 грн., три проценти річних в сумі 1611,09 грн. Дане рішення суду 06.05.2016р. набрало законної сили, 17.05.2016р. видано виконавчий лист.

Згідно із випискою з особового рахунку за 19.09.2016р., виданою IdeaBank 23.09.2016р. на рахунок ОСОБА_1 зараховано 4887, 58 грн. як перерахування боргу, стягнутого із ПАТ «Сбербанк», згідно П№51358872/9.

Листом від 05.09.2016р. підтверджено, що 30.08.2016р. до Національного банку України надійшла постанова Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ про арешт коштів боржника від 19.08.2016р. ВП №51358872 щодо примусового виконання виконавчого листа Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.05.2016р. №565/1063/15-ц про стягнення боргу із ПАТ «Сбербанк», стягувач ОСОБА_1

Відповідно до ст.509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Із обставин справи вбачається, що позивачем заявлено про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України і упущеної вигоди, на підставі ст.22 ч.2 ЦК України, нарахованих позивачем на суму коштів, що була присуджена позивачу відповідно до рішення суду 4887, 58 грн. і складалася із пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних (як відповідальності за порушення грошового зобовязання).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На думку суду, у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (пені), інфляційні втрати та три проценти річних за порушення виконання грошового зобовязання, то правова природа відповідної зазначеної заборгованості у зв'язку з прийняттям такого рішення суду залишається незмінною і не є зобовязанням у розумінні норми ст.509 ч.1 ЦК України, а отже відсутні підстави для застосування до цих правовідносин відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобовязання.

Відповідно до норм ст.22 ч.1, ч.2 п.2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Вимоги про відшкодування упущеної вигоди, що розрахована позивачем на ту ж суму 4887, 58 грн., виходячи із облікової ставки НБУ, суд визнає недоведеними, оскільки позивачем не подано доказів, що такі доходи вона могла б реально одержати. Тому, суд не може грунтувати своє рішення на припущенні.

Згідно із ст.23 ч. 2 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

До суду стороною позивача не подано доказів, що свідчили б про завдання відповідачами позивачу моральної шкоди та її розміру.

Крім того, позивачем до суду не надано доказів на доведення обставин, що саме відповідачем відділом ДВС Печерського районного управління юстиції м.Київ допущено бездіяльність у виді несвоєчасного примусового виконання рішення суду від 15.03.2016р. в справі №565/1063/15-ц, а із копії ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08.08.2016р. в тій же справі, копії листа НБУ від 05.09.2016р. слідує, що виконавче провадження (№51358872) з виконання рішення суду в справі №565/1063/15-ц здійснювалося відділом ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві.

Отже, виходячи із встановлених на підставі поданих доказів обставин справи, в суді стороною позивача не доведено наявності правових підстав для задоволення її позовних вимог до відповідачів, тому в позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Сбербанк», відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Київ про стягнення упущеної вигоди, інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :