Справа № 203/2005/16-ц
Провадження № 2/0203/865/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

04 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 31 971,03 грн. з урахуванням відсотків за користування коштами та неустойки (а.с.а.с. 3 8).

Представник позивача до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 72).

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2013 року між сторонами було укладено договір № SAMDN9212 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (26,4 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.а.с. 15 62).

Відповідач неналежно виконує свої зобовязання з повернення кредитних коштів та відсотків за ними, і у нього перед позивачем станом на 11.04.2016 року утворилася заборгованість у сумі 31 971,03 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 9 14), а саме:

-основна заборгованість 21 281,34 грн.;

-відсотки 8 691,07 грн.;

-штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

-штраф (процентна складова) 1 498,62 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми.

За правилами, визначеними кредитним договором і Умовами та правилами надання банківських послуг, з якими погодився відповідач, у разі порушення відповідачем зобовязань, покладених договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обовязкових платежів (пеня, штраф тощо).

Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.

Частиною 1 статті 14 ЦК передбачено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.

Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити.

У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (а.с.а.с. 1, 2).

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () заборгованість за договором від 01 листопада 2013 року № SAMDN9212 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки в сумі 31 971,03 грн. (основна заборгованість 21 281,34 грн.; відсотки 8 691,07 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1 498,62 грн.), судовий збір у сумі 1 378,00 грн., разом 33 349,03 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 19 липня 2016 року.

Суддя М.О. Католікян