Справа № 263/6734/16-ц
Провадження №2/263/1763/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої - судді Кірякової Н.П. при секретарі Соколовій О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності за законом про спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного сумісного проживанняоднією сімєю зі своєю матірюОСОБА_3П, яка померла 30.05.2007 року, у квартирі АДРЕСА_1 (60 років СРСР) м. Маріуполі Донецької області, що необхідно для реалізації особистих та майнових прав позивача. Також просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на вищевказану квартиру.

В обґрунтування зазначив, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді вказаної квартири, а він будучи єдиним спадкоємцем за законом, оскільки його брат ОСОБА_4 не претендує на прийняття спадщини, звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. У звязку з цим, просить суд задовольнити вимоги, викладені у позовній заяві.

Позивач та його представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши думку сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 грудня 1999 року Управлінням міського майна міської ради міста Маріуполя Донецької області було видано Свідоцтво про право власності на житло (№15560/п від 07.12.1999 року) квартиру АДРЕСА_2 (60 років СРСР) у місті Маріуполі Донецької області, відповідно до якого вона належить на праві приватної власності ОСОБА_3, яка була зареєстрована в МКП «ОСОБА_2 БТІ» за реєстровим номером 38559. Після цього БТІ міста Маріуполя власниці була видана технічна документація на зазначену квартиру.

30 травня 2007 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №213294, актовий запис №1290 від 30 травня 2007 року, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області, яка є матірю ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №441633 від 14.07.1972 р.

Згідно відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 07.07.2016 року за вих.1460/01-09, до нотаріальної контори з питань оформлення та відкриття спадщини після померлої 30 травня 2007 року ОСОБА_3 ніхто не звертався.

Після смерті ОСОБА_3, залишилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 (60 років СРСР) м. Маріуполі Донецької області, який фактично прийняв син померлої ОСОБА_1, що постійно проживав з матірю. Цей факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи пре встановлення фактів що мають юридичне значення, зокрема ч.1 п.6) факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст.256 передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах пре встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1219 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1268, ст.1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд вважає необхідним захистити права позивача та встановити факт, що ОСОБА_1 проживав зі своєю матірю ОСОБА_3, яка померла 30.05.2007 року, однією сім'єю на день її смерті за вищевказаною адресою та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 (60 років СРСР) м. Маріуполі Донецької області. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 213, 215, 256 ЦПК України,ст.ст. 328, 1216, 1219, 1268, 1269 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності за законом про спадкування, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживав зі своєю матірю ОСОБА_3, яка померла 30.05.2007 року, однією сім'єю на день її смерті за адресою: квартира АДРЕСА_2 (60 років СРСР) у місті Маріуполі Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 30 травня 2007 року, на квартиру АДРЕСА_2 (60 років СРСР) м. Маріуполі Донецької області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П. Кірякова