Справа №639/3873/16-ц
Провадження №2/639/1467/16
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину житлового будинку та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину житлового будинку та визнання права власності, який 19 травня 2016 року був уточнений.

Відповідно до уточненого позову позивач просить суд припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові, яка належить йому на праві власності на підставі Договору дарування, посвідченого П'ятою ХДНК 14.06.1978 року №3-1607 у зв'язку із знищенням нерухомого майна та визнати за нею в цілому право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові.

В обґрунтування уточненого позову зазначено, що житловий будинок №149 по вул. Кибальчича в м. Харкові належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 1/3 частина, ОСОБА_1 2/3 частини. Після пожежі у 1988 році приміщення, якими користувався відповідач, були знищені й останній виїхав до іншого місця проживання. Внаслідок пожежі будинок набув стану непридатного до проживання.

Позивач вказує, що з моменту пожежі й до теперішнього часу відповідач в будинку не проживає та не здійснює заходів щодо відновлення житлового будинку, а тому його право власності на 1/3 частину будинку має бути припинено у зв'язку зі знищенням нерухомого майна.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_1 2/3 частини (з яких 1/3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 28.07.1997 р. П'ятою ХДНК за №3-1915, 1/3 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2008 р. №2-5947/2008), ОСОБА_2 1/3 частина на підставі договору дарування, посвідченого 14.06.1978 р. П'ятою ХДНК за №3-1607. (а.с. 25)

З копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові вбачається, що ОСОБА_1 користується приміщеннями 2-2, 2-3, 2-4, 3-2, 3-3, та ІІ, а ОСОБА_2 1-2. (а.с. 19)

Актом обстеження стану житлового будинку від 23.03.1988 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 народних депутатів №81-28 від 03.05.1988 року житловий будинок №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові визнано непридатним для приживання внаслідок пожежі. Житловий будинок має загальний фізичний знос 75% та є ветхим, та таким, що не підлягає капітальному ремонту.

Згідно Технічного висновку №13-04-16, складеного експертом ОСОБА_5, експлуатація житлового будинку №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові можлива при виконанні капітально-відновлювальних робіт. При цьому, вказаним висновком встановлено, що приміщення 1-2 є непридатним для експлуатації. (а.с. 5-16)

За таких обставин позивач вважає, що право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину житлового будинку має бути припинено у звязку зі знищенням нерухомого майна.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено.

Один з таких випадків наведено в ст. 349 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права у разі знищення майна, та якою передбачено, що право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

При цьому, вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна.

Суд зазначає, що вказана норма поширюється на всі випадки знищення майна, тобто фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. Це стосується випадків знищення майна як через випадкові причини чи дії непереборної сили, так і з волі або вини власника майна чи вини інших осіб.

Під час судового засідання було достовірно встановлено, що 1/3 частина житлового будинку №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові, яка складається з приміщення 1-2, яким користувався відповідач ОСОБА_2, була знищена внаслідок пожежі.

Враховуючи, що власник нерухомого майна ОСОБА_2 понад 29 років не звертається з відповідною заявою у встановленому чинним законодавством порядку для припинення права власності на зазначену частину домоволодіння, у будинку не проживає, не здійснює його ремонт та не приймає заходи для його відновлення, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та припинити власності ОСОБА_2 на 1/3 частин житлового будинку №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові у зв'язку із знищенням нерухомого майна.

За таких обставин єдиним власником житлового будинку залишається позивач ОСОБА_1, а тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на житловий будинок в цілому.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 61, 208, 209, 214, 212-215 ЦПК України, ст. 4, 10, 11, 16, 316, 317, 346, 349 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину житлового будинку та визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові, яка належить йому на праві власності на підставі Договору дарування, посвідченого П'ятою ХДНК 14.06.1978 року №3-1607 у зв'язку із знищенням нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_6 в цілому право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №149 по вул. Кибальчича у м. Харкові.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович