Справа № 755/1406/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

23 травня 2016 року представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по цивільній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2012 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи №2-4868/11, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ЖБК «Харчовик-4», Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням, тому є підстави вважати, що спір між тими ж самими сторонами на той самий предмет спору вирішено судом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання підтримала клопотання про закриття провадження по цивільній справі з підстав, наведених її уповноваженим представником.

Позивач та представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по цивільній справі, вважають заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим, оскільки на даний час позивач звернувся з новим позовом до відповідача з тими ж самими вимогами, однак з посиланням на інші підстави, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Заслухавши сторін у справі, оцінивши наведені представником відповідача підстави для закриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

Виходячи з предмету позову, позивач ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2 з вимогами: «Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками наступним чином, передати у користування ОСОБА_1 кімнату позначену в технічному паспорті на квартиру цифрою «4» - розміром 19,0 кв. м., ОСОБА_2 кімнати позначені в технічному паспорті цифрами «4» - розміром 8 - 11,7 кв. м. та 5 - 9,6 кв. м. Кухню позначену в технічному паспорті під цифрою «3» - 7,5 кв. м., ванну кімнату 6 - 2,7 кв. м., вбиральню 7 - 1,3 кв. м., коридор 1 - 13, 2 кв. м., кладову 2 - 1,0 кв. м. - залишити в загальному користуванні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладанням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як роз'яснено у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає».

Судом встановлено, що 30 березня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі №2-4868/11, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ЖБК «Харчовик-4», Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Виходячи зі змісту мотивувальної частини рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2012 року судом встановлено наступні обставини: « Як вбачається з матеріалів справи, що вказана спірна квартира № 374 відноситься до приватного житлового фонду у зв'язку з чим вказані відносини повинні регулюватись главою 6 Житлового кодексу України та главою 26 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що правовідносини між учасниками процесу регулюються вимогами статті 104 ЖК України, а тому посилання позивача на вказану норму є невірним в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов з даних підстав задоволенню не підлягає».

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки незважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 звертався до суду з аналогічними вимогами, які розглянуті судом шляхом ухвалення судового рішення, однак на даний час позивачем пред'явлено новий позов до відповідача з інших правових підстав, тому з'ясування підстав та предмету позову в межах розгляду даної справи є самостійним предметом доказування.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я :