Справа № 487/156/16-ц
Провадження № 2/487/712/16
14.04.2016 місто Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.
при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
Представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що вирком Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 січня 2012 року ОСОБА_1 було засуджено за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України до остаточного покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_1 21 лютого 2011 року о 10 годині 45 хвилин керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E280», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Маршала Василевського у місті Миколаєві грубо порушив Правила дорожнього руху України внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, провіз останню на капоті близько 50 метрів, не зупиняючи автомобілю скинув з капоту на проїжджу частину та, не вживши заходів для надання медичної допомоги, покинув місце ДТП. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_5 померла, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 22 лютого 2011 року було видано свідоцтво про смерть серії І-ФП №137415.
Вирок набрав чинності 26.04.2012 року.

На момент вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно підпункту а пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У звязку із настанням події, передбаченої пунктом 41.1 статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування витрат на поховання загиблої її матері ОСОБА_4 у сумі 34596 гривень 00 копійок, що підтверджено наказом №1115 від 18.04.2013 року та платіжним дорученням №1851 від 19.04.2013 року.

Листом №10575/3-2-05 МТСБУ від 22.04.2013 року ОСОБА_1 було проінформовано про необхідність компенсації вказаних грошових коштів. Кошти компенсовані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підпункту а підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

З огляду на викладене, оскільки позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було здійснено відшкодування витрат на поховання ОСОБА_5 у звязку з її смертю з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ набуло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення виплаченого відшкодування, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1218 гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у сумі 2000 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10, 11, 39, 59, 60, 61, 82, 88, 209, 212-215, 212 ЦПК України, ст.ст. 1188, 1191 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого відшкодування у розмірі 34596 (тридцять чотири тисячі пятсот девяносто шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати з оплати судового збору в сумі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА