Справа № 539/2151/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2016 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Іващенко Ю. А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ про зняття арешту з майна та скасування обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ про зняття арешту з майна та скасування обтяжень.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 прохала суд : 1) зняти арешт з належного їй нерухомого майна накладений в межах виконавчого провадження № 36185101, 2) скасувати всі обтяження в тому числі у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Ознайомившись з позовною заявою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 119 України, відповідно до який позовна заява повинна містити : зміст позовних вимог, до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так у прохальній частині позовної заяви вимоги позивача сформульовано не конкретно, а саме не зазначено відносно якого саме нерухомого майна вона прохає суд зняти арешт з належного їй нерухомого майна накладений в межах виконавчого провадження № 36185101 та скасувати всі обтяження в тому числі у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Також неконкретним є формулювання вимог про скасування всіх обтяжень , внесених в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, оскільки позивачем не зазначено які саме обтяження вона прохає суд скасувати.

Предявлення ж вимог, що не можуть бути вирішені судом без їх тлумачення за власним розсудом, суперечить принципу диспозитивності цивільного процесу, який закріплено у ст. 11 ЦПК України, і є неприпустимим.

Також позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, які не оплачено судовим збором.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, з позовної заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується із відмовою зняти накладений арешт в ході виконавчого провадження, у якому позивач є боржником , при виконанні рішення суду у цивільній справі.

Разом із тим, згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За таких обставин суд не може відкрити провадження по справі.

Згідно ст.121 ЦПК України, при недотриманні вимог ст. 119 ЦПК України , суд залишає заяву без руху, надає позивачу строк для усунення вказаних недоліків та розяснює, що в разі невиконання вимог суду в указаний строк, заява буде вважатись неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ про зняття арешту з майна та скасування обтяжень - залишити без руху.

Позивачу ОСОБА_1 надати строк у 5 (пять) днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків та розяснити, що в разі невиконання вимог суду в указаний судом строк заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2 Ю. А.