Справа № 360/971/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/3482/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 05.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сліпченка О.І.

суддів: Мережко М.В., Суханової Є.М.,

при секретарі : Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку, виділення у натурі частини житлового будинку,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що їй та відповідачці ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Дружби, 36 в с. Луб'янка Бородянського району Київської області. Вона є власником 1/3 частини вказаного домоволодіння, відповідач ОСОБА_2 - 2/3 частин. Оскільки відповідачка не бажає звільняти частину будинку у відповідності до своєї частки, просила поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 рокупозов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати в звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі та при цьому вказує, що суд неправомірно зменшив частку апелянта на 3 кв.м.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що поділ будинку між сторонами по справі необхідно провести по варіанту запропонованому позивачем, а доводи відповідачки, що її частка внаслідок поділу зменшиться, місцевим судом було правомірно не прийнято до уваги, оскільки доказів, що підтверджують можливість поділу без відступу від ідеальних часток суду не надано, а експертом при проведенні експертного висновку (а.с.92 -117) - встановлено, що такий поділ неможливий.

З таким висновком погоджується і судова колегія з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що що ОСОБА_3 являється власницею 1/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд під №36 по вулиці Дружби в с. Луб'янка Бородянського району, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7,8), а відповідачка являється власницею 2/3 частин вказаного домоволодіння, що підтверджується копіями договору дарування та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13-14).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-1-1-381.15 від 26 лютого 2016 року експертом запропоновано 2 варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Дружби, 36 в с. Луб'янка Бородянського району Київської області (а.с.92-117).

З вказаного висновку експерта, вбачається, що найбільш наближений до ідеальних часток є перший варіант розподілу, при цьому експертом вирішувалась можливість розподілу житлового будинку за первісними планувальними рішеннями та показниками площі до моменту проведення реконструкції з відведенням площі приміщень прибудови "а" (кухня та санвузол) у власність відповідачки, адже всі витрати по реконструкції були понесені саме нею. При такому розподілі вартість частки, що виділяється позивачці збільшена на 2094 грн.

Також встановлено, що в результаті проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що перший варіант запропонований експертом є найбільш наближеним до часток сторін у спірному майні.

Відповідно до положення ч.1ст.364 ЦК України, - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його призначення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або неподільною.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України місцевий суд прийшов до правильного висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Згідно абз. 2 п. 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок", якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

З врахуванням вищевикладених обставин, висновку судово-будівельно-технічної експертизи, місцевий суд правильно виходив з того, що поділ будинку між сторонами по справі необхідно провести по варіанту запропонованому позивачем, так як він є близьким до варіанту № 1 запропонованого в висновку експерта, передбачає баланс інтересів сторін при поділі житлового будинку.

Крім вищевикладеного, апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів, при цьому не вказується, які з них судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в досліджені яких було неправомірно відмовлено.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: