АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №642/9951/15-ц Головуючий І інстанції Проценко Л.Г.
Провадження №22ц/790/3054/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів Кіся П.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання висновку судової авто-технічної експертизи та товарознавчої експертизи незаконними та скасування висновків,

в с т а н о в и л а:

10 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просив визнати висновок судової автотранспортної експертизи №9990 від 22 листопада 2010р. судового експерта ОСОБА_5 МЮУ Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора ОСОБА_3 незаконним та скасувати вказаний висновок; визнати висновок товарознавчої експертизи №1106 від 22 лютого 2011р. МЮУ Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора ОСОБА_3 та скасувати вказаний висновок; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 40776 грн. 04 коп. за пошкодження автомобіля ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та представник Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора ОСОБА_3 та експерт ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції проти позовним вимог заперечувати, вважали їх необґрунтованими та безпідставними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.59,60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Однією з форм доказування у цивільному процесі, відповідно до ст.66 ЦПК України, є висновок експерта.

Відповідно до частини 2 ст.57 ЦПК України висновок експерта являється доказом в цивільній справі, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують або заперечують сторони та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали та обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач просить визнати незаконними та скасувати висновки експертиз, які є доказами по справі, яка вже була розглянута судом, а тому, їх оскарження в окремому позовному провадженні не передбачено і не є способом захисту у розумінні ст.16 ЦК України.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.С. Кіпенко

Судді П.В.Кісь

ОСОБА_6