Справа № 755/3674/16-ц
"10" травня 2016 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого - судді САВЛУК Т.В.
при секретарі Костів Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу?
Представник позивача Мисан А. В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, представник подав до суду заяву про розгляд справи у її відсунуть, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про їх вручення відповідачу, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.
На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, на підставі постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. (а.с.8-9)
Як встановлено судом у мотивувальній частині постанови суду: « 08 березня 2015 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Фольцваген», державний номер НОМЕР_1, по пл. Європейській у м. Києві, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Лексус», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті чого відбулося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів».
Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Скайд», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4749045. (а.с.4-5)
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
05 квітня 2015 ОСОБА_4, власник транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2, звернувся до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» з заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце 08 березняя 2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу - легкового автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_4, яким керував водій ОСОБА_1 (а.с.26)
Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 25 травня 2015 року Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Скайд» складено Страховий акт №457/15 по результатам обстеження та врегулювання страхового випадку, на підставі якого страховиком прийнято рішення про виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 27)
На підставі страхового акту, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» перерахувало ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., в рахунок виплати страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №2225 від 25 травня 2015 року. (а.с.32) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Відповідно до статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика і не вжив заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Суд враховує, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, таким чином позивач набув права звернення до суду до відповідача, як до особи винної в дорожньо - транспортній пригоди про стягнення коштів в порядку регрессу.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові Судової палати у цивільних справах від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка в силу ст.. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., яке підлягає стягненню з відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, оскільки в матеріалах страхової справи відсутні докази, що відвідач, як страхувальник, в межах визначеного законодавством строку повідомив страховика про настання страхового випадку, в межах даного спору відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача щодо недотримання відповідачем строків повідомлення про настання страхового випадку, та наявності поважних причин про неможливість виконати зазначений обов'язок, що повинно бути підтверджено документально. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» кошти в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн.
В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3, 14, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 15, 22, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» кошти в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 51 378 (п'ятдесят одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.