У Х В А Л А

12 липня2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2, поданої представником ОСОБА_3, на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського міського відділу Головного управління МВС України в Харківській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, у прохальній частині якої заявник просить поновити строк на касаційне оскарження заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2016 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження можна визнати поважними.

Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявник відповідно до вимог ч. 5 ст. 326 ЦПК України має долучити до касаційної скарги копії рішень суду першої та апеляційної інстанцій, які повинні відповідати вимогам Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п. 13.7. Інструкції копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 326 ЦПК України до касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність, що посвідчує його повноваження.

При цьому звертаю увагу заявника, що у разі надіслання до суду копії зазначеної довіреності, остання має бути посвідчена нотаріально або надано її оригінал.

Згідно приписів ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 325, 326, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2016 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2016 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур