Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

Головуючої - судді Тетервак Н.А.,

При секретарі - Німченко Н.Ю.,

За участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача -ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей та сім»ї ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представик 3-ої особи- Іванківського районного сектору-не з»явився,

представник ОСОБА_3 селищної ради - не з»явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа Управління районним сектором Управління державної міграційної служби України у Київській області про визнання осіб такими,що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його та неповнолітніх дітей відповідача,ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житловим будинок №94 по вул. Толочина в смт. Іванків Київської області.

Позивач посилається на те, він є власником житлового будинку №94 по вул. Толочина в смт. Іванків. З 2001 року в цьому будинку були зареєстровані його сини,ОСОБА_2 та ОСОБА_7, які в будинку фактично не проживали.

Заочним рішенням Іванківського районного суду від 03.09. 2015 року,яке набрало законної сили 06.10.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7,на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України визнані такими,що втратили право на користування жилим приміщенням-будиноком №94 по вул.Толочина в смт. Іванків Після його звернення до суду,але до ухвалення рішення, у справі-18 серпня 2015 року,ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 районного сектору Управління ДМС України в Київській області та зареєстрував у його будинку своїх неповнолітніх дітей-Михайленко ОСОБА_8, 05.12. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 У зв»язку з реєстрацією у його будинку неповнолітніх дітей рішення Іванківського районного суду від 03.09.2015 року в частині визнання відповідача таким,що втратив право на проживання в будинку по вул..Толочина,94 в смт. Іванків,не виконується.

Відповідач та його діти жодного дня у його будинку не проживали,лише зареєстровані у ньому,у користуванні будинком їм ніхто не перешкоджав.

Реєстрацією проживання в будинку відповідача та його дітей формально визнається їх право на проживання та користування жилим будинком. Наявність у них такого права суттєво ущемляє його права власника щодо вільного розпорядження цим майном.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік.

Зазначена норма цивільного законодавства не встановлює ніяких обмежень щодо позбавлення такого права неповнолітніх осіб.

У відповідності до ст.ст. 160,161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини,яка не досягла десятирічного віку,визначається за сіпльною згодою батьків та самої дитини;якщо мати та батько не досягли згоди щодо того,з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Відповідач самостійно прийняв рішення про визначення місця проживання своїх дітей-в будинку по вул..Калініна,11 смт. Іванків, який перебуває у його власності. Оскільки він та його діти проживають у цьому будинку,то саме тьам має бути і зареєстроване їх проживання.

Позивач просить визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4,ОСОБА_5, 05.12. ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим будинком № 94 по вул..Толочина в смт. Іванків Іванківського району Київської області.

В судовому засіданні позивач підтримав позов. Суду пояснив, що відповідач його син. Він проживав з матір»ю відповідача, але потім вона уїхала. Весь час він проживав у будинку,який належав його батькам, а після смерті матері,успадкував його. Відповідач весь час, з самого дитинства, в його будинку не жив. Він жив по вул..Калініна,11 в будинку своєї бабусі,по материнській лінії,доглядав її. Там він живе і зараз. Чи він одружений, чи є у нього діти, він не знає. Щось чув від людей на базарі,що ніби одружився. Що це за діти, яких відповідач зареєстрував у його будинку, він не знає, ніколи їх не бачив.

Вони з відповідачем не спілкуються.

Відповідач позов не визнав. Суду пояснив,що в будинку по вул..Толочина,94 в смт. Іванків він дійсно ніколи не проживав. Будинок належав його бабусі по батьковій лінії. Там проживав батько і його мати. Батько пив,бив матір,виганяв її з дому. В 2010 році мати залишила позивача і виїхала з району. З народження він проживав у своєї бабусі по матері,ОСОБА_9, але був зареєстрований за місцем проживання батьків - смт. Іванків вул..Толочина.94.

Він не ставив питання про вселення,так як доглядав бабу.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_3 ОСОБА_4 суду пояснила,що відповідач не є власником будинку, в якому він проживає. Крім того, цей будинок має невелику площу,а тому зареєструвати проживання дітей в цьому будинку неможливо. В житлі матері дітей також немає площі,щоб зареєструвати дітей, але ж вони мають бути десь зареєстровані,тому Служба у справах дітей вважає,що діти повинні бути зареєстровані по Толочина.94 в смт. Іванків,за місцем реєстрації батька.

Вислухавши позивача, відповідача, висновок представника служби у справах дітей ОСОБА_3 РДА , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України(далі-ЦК) члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

З Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03. 2012 року слідує,що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6 є власником житлового будинку по вулиці Толочина,94 в смт. Іванків Київської області, який успадкував після смерті своєї матері,ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла 05 лютого 1999 року.

З довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Київській обл.. від 30.05.2016 року слідує,що ОСОБА_2,14.02. ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8( а.с. 30).

З довідки ОСОБА_3 селищної ради від 26.05.2016 року №02-48-100 слідує,що ОСОБА_2,14.02. ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_9, а фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_10.(а.с. 20).

Позивач надав витяг з Будинкової книги,з якої слідує,що в будинку №94 по вул..Толочина в смт. Іванків з 28.12.1972 р. власником будинку рахувалася -ОСОБА_10, а з 22.03. 2012 року- Михайленко ОСОБА_11.

Зареєстровані: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4-з 07.06.2001 року, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_11-з 07.06.2001 року та ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_12-з 26.05. 2015 року.

З рішення Іванківського районного суду (заочне) від 03 вересня 2015 року слідує,що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про визнання останніх такими,що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Судом також встановлено,що (з ОСОБА_3 селищної ради від 13.06. 2015 р.),що відповідачі за вказаною адресою: смт. Іванків вул..Толочина,94 Київської області,- не проживає.

Заочне рішення Іванківського районного суду від 3 вересня 2015 року не оскаржувалося та набрало законної сили.

З відповіді ОСОБА_3 районного сектору Київської області від 09.10.2015 року №2264 слідує,що ОСОБА_7,11.03. ІНФОРМАЦІЯ_11 знятий з реєстрації за адресою Київська область,Іванківський район,смт. Іванків вул.. Толочина,будинок 94 з 07.10.2015 року.

Гр. ОСОБА_2,14.02. ІНФОРМАЦІЯ_4 зняти з реєстрації за адресою Київська область Іванківський район смт. Іванкі вул..Толочина, будинок №94 неможливо,так як з ним зареєстровано з 18.08. 2015 року двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5, 05.12. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 29.06. ІНФОРМАЦІЯ_2

Про те,що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та діти:ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_13 підтверджується також довідкою ОСОБА_3 селищної ради «1984 від 01.07.2016 року.

З Довідки ОСОБА_3 селищної ради №2111 від 07.07. 2016 року слідує,що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 має наступний склад сім»Ї:

-співмешканка ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_14;

дочка-Михайленко ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1;

дочка-Михайленко ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_2;

бабуся- ОСОБА_9.

З довідки ОСОБА_3 селищної ради №1897 від 23.06. 2016 року та довідки №1924 від 30.05.2016 року слідує,що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_15,але фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_16(бувша Калініна),який належить ОСОБА_9,без реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.61 ЦПК України,підставами для звільнення від доказування є:

1.Обставини, визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі,не підлягають доказуванню.

2.Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Отже,той факт,що відповідач ОСОБА_2 більше одного року без поважної причини не користується житловим будинком №94 по вул. Толочина в смт. Іванків Київської області встановлено рішенням Іванківського районного суду від 03.09.2015 року.

Даний факт,та що неповнолітні діти,ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 також в даному будинку не проживала, відповідач визнає.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному,хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування,вільний вибір місця проживання,право вільно залишати територію України,за винятком обставин, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок,квартира,інше приміщення,придатне для проживання в ньому(гуртожиток,готель) у відповідному населеному пункті,в якому фізична особа проживає постійно,переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років,є місце проживання її батьків ( усиновлювачів) або одного із них,з ким вона проживає,опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров»я,в якому вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини,яка не досягла десяти років,визначається за згодою батьків.

Як слідує з позову, позивач ОСОБА_1 не відноситься до батьків дітей, і такої домовленості з батьками неповнолітніх ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проживання дітей з ним, він не надавав.

Позивач та відповідач мають родинні відносини, але стосунки між сторонами склалися неприязні.

Відповідно до п.1.2 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб» проводиться реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції».

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач більше одного року не проживає у спірному житлі,не проживають та не проживали в ньому і малолітні діти відповідача, іншої домовленості між сторонами також не існує. Відповідач не ставить питання про примусове вселення його та його малолітніх дітей у спірне житло, а тому позов слід задовольнити, оскільки формальне проживання відповідача та його малолітніх дітей в буд.№94 по вул.. Толочина в смт. Іванків порушують права ОСОБА_1 здійснювати своє право власності.

Керуючись ст.405 Цивільного кодексу України, ст.160 сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10 , 60, 88, 208-215, 224-226 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4,ОСОБА_5, 05.12. ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати такими, що втратили право користування житловим будинком № 94 по вул..Толочина в смт. Іванків Іванківського району Київської області.

Рішення є підставою для реєстрації вибуття(зняття з реєстрації) ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4,ОСОБА_5, 05.12. ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 із вказаної адреси.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів,з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подачі апеляції - після прийняття рішення Апеляційним судом Київської області.

Суддя :