АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6159/2016 Головуючий в 1 інстанції -Белоконна І.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Крапівцевої Олени Олександрівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг.

В обґрунтування позову зазначав, що 06 березня 2012 р. між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг, а саме вкладу «Стандарт, 12 міс.», відповідно до умов якого Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок в іноземній валюті та прийняв від нього грошові кошти у сумі 10 000,00 доларів США з нарахування на нього процентів в розмірі 8,5% річних із щомісячною виплатою на строк 366 днів до 06.03.2013 року включно. У разі закінчення строку вкладу, якщо клієнт не зробив заяву Банку про відмову від подовження вкладу, вклад автоматично вважається подовженим ще на один строк, вказаний в заяві.

06 березня 2013 року він не звертався до відповідача за поверненням вкладу, а відтак договір вкладу був пролонгований ще на один рік до 06.03.2014 року.

Однак, починаючи з січня 2014 року Банк припинив щомісячну сплату згідно умов договору вкладу, у зв'язку з чим він звертався до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків. Проте жодних дій збоку відповідача щодо повернення належних йому грошових коштів здійснено не було, тому станом на 27.07.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за вкладом №SAMDN9548 від 06.03.2012 року становить 11 271,48 доларів США та 2063,66 грн, з яких: сума вкладу - 10 000,00 доларів США; відсотки, нараховані за ставкою 8,5% річних за період з 01.01.2014 по 01.07.2015 - 1 271,48 доларів США; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України на невиплачені з 01.01.2014 року відсотки - 59,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 27.07.2015 року становить 1 319,78 грн; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України на суму простроченого вкладу 33,70 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 27.07.2015 року становить 743,88 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 кошти за вкладом «Стандарт, 12 міс.» №SAMDN9548 від 06 березня 2012 року у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками у загальному розмірі 11 271 долар США 48 центів, а саме: 10 000 доларів США 00 центів - основна заборгованість та 1 271 долар США 48 центів - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 2 063 грн. 66 коп., з яких: 1 319 грн. 78 коп. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, нараховані на невиплачені відсотки за договором №SAMDN9548 від 06 березня 2012 року; 743 гривні 88 копійок - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України на суму простроченого вкладу за договором SAMDN9548 від 06 березня 2012 року.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Крапівцева О.О., діюча в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовуОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

На підставі ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

На підставі ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 6 березня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг №SAMDN9548, а саме вкладу «Стандарт, 12 міс.» шляхом подання позивачем на адресу Банку заяви про оформлення вкладу із зазначенням інформації про істотні умови вкладу, відповідно до умов якого банк відкрив вкладнику депозитний рахунок в іноземній валюті та прийняв від нього грошові кошти у сумі 10 000,00 доларів США і нараховує на нього проценти в розмірі 8,5% річних з щомісячною виплатою на строк 366 днів до 06.03.2013 року включно (а.с.8).

В п.5 вказаної Заяви ОСОБА_2 дав згоду на те, що дана Угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком Договір надання банківських послуг.

Відповідно до п.3 Заяви у випадку, якщо до закінчення строку вкладу Клієнт не повідомить Банк про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається пролонгованим ще на один строк. Строк вкладу пролонгується неодноразово без явки в Банк (а.с.8)

Позивач виконав умови Договору, 06 березня 2012 року вніс кошти в розмірі 10 000 доларів США на вкладний рахунок НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією №59 (а.с.9 ).

Встановлено, що 06 березня 2013 року позивач не звертався до Банку із заявами про повернення вкладу, а тому, у відповідності до п.3 договору строк дії договору банківського вкладу було продовжено на 366 днів.

Судом встановлено, що починаючи з січня 2014 року відповідач припинив щомісячну сплату згідно умов вкладу №SAMDN9548 від 06.03.2012 р., у зв'язку з чим позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків. Проте жодних дій збоку відповідача щодо повернення належних позивачу грошових коштів здійснено не було.

08 червня 2015 року позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу про повернення всієї суми вкладу та офіційно висловлено відмову від подовження договору, яку відповідач отримав 15.06.2015 року, проте вклад та нараховані відсотки позивачу не були повернуті (а.с.5-6), натомість позивач отримав лист, в якому відповідач повідомляв про складнощі з обслуговування депозитів та рахунків, відкритих відділеннях ПАТ КБ "Приватбанк», які перебували на окупованій території АР Крим.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що між сторонами існували договірні відносини, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором банківського вкладу не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача в розмірі 11 271,48 доларів США та 2063,66 грн, з яких: сума вкладу - 10 000,00 доларів США; відсотки, нараховані за ставкою 8,5% річних за період з 01.01.2014 по 01.07.2015 - 1 271,48 доларів США; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України на невиплачені з 01.01.2014 року відсотки - 1 319,78 грн.; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України на суму простроченого вкладу 743,88 грн.

Розрахунок вказаних сум не викликає сумнівів у колегії суддів, оскільки підтверджується зібраними по справі доказами й представником відповідача не спростований.

Доводи апеляційної скарги про те, що в підтвердження позовних вимог позивачем надано заяву, а не договір депозитного вкладу, при цьому заява не звірена належним чином уповноваженою особою, а також відсутня печатка Банку, із наданої квитанції не можливо ідентифікувати реквізити, а також відсутній відбиток печатки (штампу) банку, колегія суддів не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Частиною першою ст.1059 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п.1.1.3 Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанком» акцепт клієнта - відповідь клієнта про прийняття пропозиції розмістити в Банку депозит на умовах, визначених офертою. Акцепт клієнта здійснюється або в формі платіжного доручення клієнта про зарахування грошових коштів на депозитний рахунок Банку, скерованого за допомогою ПО «Приват24», або в формі подачі до Банку заяви про прийняття грошових коштів на паперовому носії, з зазначенням інформації про істотні умови вкладу.

Пунктом 2.6.1.3 вказаних Правил передбачено, що договір вкладу, який складається: із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, даних Умов та Правил надання банківських послуг, заяви чи «Пам'ятки клієнта/довідки про умови кредитування» на вклад, вважається укладеним та набирає законної сили з моменту підписання клієнтом заяви чи «Пам'ятки клієнта/довідки про умови кредитування» на оформлення вкладу та розміщення суми вкладу на рахунку вкладу.

Позивач подав відповідачу заяву SAMDN9548 на паперовому носії на оформлення вкладу, прийняття грошових коштів із зазначенням інформації про істотні умови вкладу, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Внесення позивачем коштів в розмірі 10 000 доларів США на вкладний рахунок НОМЕР_1 (призначення платежу: до вкладу договір SAMDN9548) підтверджується квитанцією №59 від 06 березня 2012 року, яка містить підпис касира Банку із зазначенням його електронно-цифрового підпису (а.с.9).

Відповідно до вимог п.2.9 Глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Таким чином, обов'язок щодо правильного оформлення документа, що підтверджує внесення готівки, покладений законодавцем на Банк (посадову особу банку), який видає такий документ.

Враховуючи викладене, подання позивачем в якості доказів укладення між сторонами договору банківського вкладу - заяви №SAMDN9548 на оформлення вкладу «Стандарт, 12 міс.» та внесення позивачем на виконання умов договору коштів в розмірі 10 000 доларів США на підставі квитанції №59 відповідає Правилам надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки положеннями цивільного процесуального законодавства передбачено що, якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, така особа, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

Відповідачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, не надано доказів, які б спростовували достовірність заяви №SAMDN9548 на оформлення вкладу «Стандарт, 12 міс.» та квитанції №59.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» є неналежним відповідачем, оскільки зобов'язання за договорами депозитного вкладу, укладеними працівниками Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», на даний час виконує автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим та м. Севастополь, не заслуговують на увагу в зв'язку з тим, що стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», тому згідно з чинним законодавством, яке регулює цей вид правовідносин, зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, а не його кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків по укладених і дійсних договорах.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Крапівцевої Олени Олександрівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: