Справа № 229/3391/16-ц Провадження №2/229/1397/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Орлівської сільської ради Ясинуватського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 11 липня 2014року помер його рідний брат ОСОБА_3, який на день смерті був зареєстрований та мешкав ІНФОРМАЦІЯ_1 селище Степове (Петрівське) Орлівської сільської ради Ясинуватського району.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, що розташовані за адресою вул. Гагаріна,7 сел. Степове Орлівської ради Ясинуватського району.

Спадкоємців першої черги у померлого ОСОБА_3 немає. Він є спадкоємцем 2-ї черги за законом, спадкового майна, що залишилося після смерті його рідного брата.

26.09. 2016року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , але постановою від 26.09.2016р нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на спадкове майно в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та у звязку з тим, що повна адреса обєкта нерухомого майна в договорі купівлі продажу не зазначена.

На теперішній час відсутня технічна можливість встановити, чи зареєстровано право власності ОСОБА_4 на житловий будинок у Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, так як реєстрові книги та реєстраційна справа на будинок зберігаються в архіві Комунального підприємства «БТІ м.Донецьк». ОСОБА_5 на теперішній час є населеним пунктом, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Просить визнати за ним право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11.07.2014р.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Заперечень проти вимог позивача не мають. (а.с.40)

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Судом встановлено, що позивач є рідним братом ОСОБА_3 , який помер 11 липня 2014року. (а.с.8,11,12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді будинку, який розташований по вул. Гагаріна,7 сел. Степове, (раніше Петрівське), Ясинуватського району Донецької області (а.с.16-23).

23 вересня 2016року приватним нотаріусом ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 59547978, спадкодавцем є ОСОБА_3, який народився 20.05.1953року в хуторі Простор, Авдіївський район, і помер 11 липня 2014року. (а.с.7)

Згідно ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч.1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець , який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному проваджені.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод кожна фізична або юридичнаособа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців у спадкодавця немає.

Постановою від 26.09.2016року № 55/02-31 приватного нотаріуса ОСОБА_6 ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, відмовлено, документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або відмітки про реєстрацію в інших реєстрації, що існували на час укладення договору, відсутній. Повна адреса обєкта нерухомого майна в договорі купівлі продажу не зазначена. (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Договір купівлі-продажу будинку від 27 квітня 1979року нотаріально посвідчений, а оскільки на час його укладення законодавство, в тому числі і ст. 227 ЦК УРСР, не передбачало державної реєстрації об'єкта нерухомого майна, зазначений договір є належним документом на підтвердження права власності. (а.с.18).

В договорі купівлі продажу зазначено, що будинок розташований в сел. Петрівське, Ясинуватського району, і відсутні відомості про назву вулиці, та номеру будинку. Але в технічному паспорті на цей будинок зазначена адреса будинку вул. Гагаріна, №7. Згідно виписки з погосподарської книги Орлівської сільради Ясинуватського району за ОСОБА_4, зареєстровано право власності на житловий будинок розташований по вул. Гагаріна,7 сел. Степове (Петрівське) Орлівської сільради (а.с.19-22).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на таке, вбачається, що є наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності після смерті брата ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014року, на будинок №7 з надвірними будівлями, що розташований по вул. Гагаріна, селище Степове , Ясинуватського району.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,209,212-215,223 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_2 до Орлівської сільської ради Ясинуватського району задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 09.11.1938року народження, право власності на житловий будинок №7 з надвірними будівлями по вул. Гагаріна в селищі Степове Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова