22-ц/775/585/2016(м)
Головуючий у 1-й інстанції Васильченко О.Г. Категорія 66
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Сороки Г.П.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Принцевської В.П.,

секретаря - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 травня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 про оголошення особи померлою та встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

05 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про оголошення особи померлою та визнання юридичного факту.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 визнано не поданою та повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він виконав вказівки суду в ухвалі про залишення заяви без руху, але суд не перевірив належним чином ці факти та безпідставно повернув заяву, чим позбавив його права на судовий захист, який прямо передбачений ст.ст.1,3 ЦПК України.

Представники заінтересованих осіб - Маріупольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану та Першої маріупольської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення виклику до суду, заяв про відкладення розгляду справи суду не подали. Тому, виходячи з положень ст.305 ЦПК України, колегія суддів розглянула справу у відсутності представників заінтересованих осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, який доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, матеріали справи передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; 2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; 3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч.2 ст.121 ЦПК України, виходив з того, що заявник не усунув в повному обсязі недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду від 10.05.2016 року про залишення заяви без руху.

З такими висновками суду першої інстанції колегія судів не може погодитись з огляду на наступне.

Зі справи вбачається, що 05 травня 2016 року до суду надійшла від ОСОБА_2 заява про оголошення особи померлою та встановлення факту, що має юридичне значення, в якій він в порядку окремого провадження просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим та встановити факт, що ОСОБА_3 є його рідним дідом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10 травня 2016 року заява була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України. В ухвалі суд послався на те, що в заяві не вказано заінтересовану особу, заява не оплачена судовим збором. Крім того, суд в ухвалі зазначив, що вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають розгляду в позовному провадженні, бо пов'язані з необхідністю прийняття спадщини, з чого вбачається спір про право.

У встановлений судом строк ОСОБА_2 подав до суду уточнюючу заяву про оголошення особи померлою та встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому в своїй уточнюючій заяві ОСОБА_2 доповнив вимоги та додатково просив встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала у законному шлюбі з ОСОБА_3 та на момент своєї смерті проживала разом з чоловіком.

В уточнюючій заяві ОСОБА_2 вказав заінтересованих осіб. Також на виконання ухвали суду сплатив судовий збір, про що надав суду квитанцію.

В своїй уточнюючій заяві заявник зазначив, що оголошення діда ОСОБА_3 померлим та встановлення факту родинних відносин йому необхідно для вирішення питання про вступ у права спадкоємця після смерті діда. Наполягаючи на розгляді справи в порядку окремого провадження зазначив, що спір про право відсутній, документи про родинні відносини не збереглися та отримати їх він не може у зв'язку з тим, що актовий запис про народження батька проводився у м.Мурманську Російської федерації і він не може їх отримати.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема: про визнання фізичної особи безвісті відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст.246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісті відсутньою чи оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна.

Статтею 247 ЦПК України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісті відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісті відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2, звертаючись до суду з вимогами про оголошення фізичної особи померлою в своїй первісній заяві та в уточнюючій заяві, поданій на виконання ухвали суду від 10.05.2016 року про залишення заяви без руху, навів необхідні обставини, зазначені у ст.247 ЦПК України. При цьому в уточнюючій заяві зазначив заінтересованих осіб.

Однак, приймаючи рішення про визнання заяви неподаною та повернення її заявнику, суд першої інстанції на наведені вимоги процесуального закону, а також на вимоги ст.ст.46,47 ЦК України та зміст заяв ОСОБА_2 належної уваги не звернув, не виконав своїх обов'язків відповідно до ст.248 ЦПК України, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України. Також суд залишив поза увагою те, що вимоги про оголошення фізичної особи померлою розглядаються у порядку окремого провадження та чинним законодавством не передбачено порядок розгляду таких справ в порядку позовного провадження.

Відповідно до частин 1,2 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, зокрема: родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст.258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причин и неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 та його уточнюючої заяви, поданої на виконання ухвали суду від 10 травня 2016 року, заявник вказав факти, які він просить встановити та з якою метою, обставини щодо неможливості та відновлення документів, які посвідчують ці факти. При цьому в уточнюючій заяві зазначив заінтересованих осіб та обставини про відсутність спору про право.

Суд першої інстанції, посилаючись на виникнення спору про право, свій висновок не мотивував та не звернув уваги на те, що в заяві заявлено вимоги про оголошення фізичної особи померлою, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Крім того, без уваги суд залишив, що відкриття спадщини пов'язано з часом настання смерті фізичної особи, що наявність родинних відносин необхідна і для вирішення вимог про оголошення фізичної особи померлою, тому висновки суду про виникнення спору про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, є непереконливими та передчасними.

Також суд залишив поза увагою положення ч.4 ст.256 ЦПК України про те, що якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи суд залишає заяву без розгляду.

З урахуванням наведеного ухвала суду від 27 травня 2016 року про повернення заяви не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки суду не випливають з матеріалів справи, ухвала постановлена у порушення норм процесуального права. Тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів заяви до суду першої інстанції на новий розгляд питання про прийняття заяви та відкриття провадження у справі.

Таким чином, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 травня 2016 року скасувати, матеріали повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий : Сорока Г.П.

Судді : Гаврилова Г.Л.

Принцевська В.П.