Номер провадження 22-ц/775/1234/2016
Головуючий у 1 інстанції Бакуменко А.В.
Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участі секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 травня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення,

встановив:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, свої вимоги обґрунтували тим, що їм на праві приватної власності належить квартира № 109 в будинку № 27 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області. В даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_1, який з серпня 1998 року в квартирі не мешкає, його особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги він не сплачує. Вважають, що відповідачем порушується їх право на розпорядження та користування власністю, в звязку з чим просили суд визнати ОСОБА_1 таким що втратив право користування квартирою № 109 в будинку № 27 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області.

ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про вселення. Свої вимоги обґрунтував тим, що 25 грудня 1987 року між ним та УЖГ було укладено типовий договір про надання в користування житлового приміщенняАДРЕСА_1 в будинку № 27 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області. В квартирі знаходяться меблі, котрі він придбавав разом з дружиною, крім того з його пенсії стягується сума заборгованості по боргам за комунальні послуги. Він намагався вселитись до квартири, однак ОСОБА_4 його не пускає. Просить суд вселити його в квартиру 109 в будинку № 27 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні його зустрічного позову скасувати, ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про те, що він не надав доказів на підтвердження перешкоджання йому у вселенні в спірну квартиру не відповідають фактичним обставинам у справі, оскільки поза увагою суду залишилось те, що у 1987 році йому та членам його сімї було надано спірну квартиру. Він вселився в неї, до теперішнього часу в ній знаходяться речі, які належать йому, а саме меблі та інструменти. Крім цього, суд першої інстанції не врахував, що іншого житла в нього не має, на праві власності будь яке житлове приміщення йому не належить. Суд не надав оцінку поясненням допитаних у судовому засіданні свідків, які підтвердили, що відповідачі перешкоджають йому у вселенні та проживанні в спірній квартирі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню а рішення суду першої інстанції залишенню без змін за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, тому апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації від 08 вересня 2015 року в квартирі № 109 будинку № 27 по бул. Краматорському в м. Краматорську зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості вїхати та проживати в спірній квартирі.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається. що ОСОБА_1 на підтвердження доводів позовної заяви про усунення перешкод та вселення до спірної квартири надав копію типового договору найму житлового приміщення від 25 грудня 1987 року (а.с.46-47), копію свідоцтва про приватизацію квартири № 109 будинку № 27 по бул. Краматорському в м. Краматорську на імя ОСОБА_2 (а.с. 48), копію відповіді Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області від 17 квітня 2012 року №13/4894 з приводу звернення ОСОБА_1 на неправомірні дії свого сина ОСОБА_2 (а.с.49), копії відомостей про відрахування комунальних послуг на імя ОСОБА_1 на підставі виконавчих листів (а.с. 51-56) та копії рішень Краматорського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2008 року та 12 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вартості комунальних послуг (а.с. 57, 59).

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги стосуються оцінки доказів.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи ОСОБА_1 про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді