233 Справа № 233/4473/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н а/

04 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., представника заявниці ОСОБА_1, представника Костянтинівського МВДВС ГТУЮ ОСОБА_2, начальника Костянтинівського МВДВС ГТУЮ ОСОБА_3, розглянувши скаргу ОСОБА_4 «на дії державних виконавців та начальника відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції»,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2016 року заявниця ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила:

- Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонгого управління юстиції (ОСОБА_5) від 10 липня 2012 року «Про закінчення виконавчого провадження» по виконавчому листу № 2-649 від 10.04.2007 р. (що була затверджена начальником ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_3);

- Виконавчий лист № 2-649 від 10.04.2007 р. повернути до відділу ДВС Костянтинівського районного управління юстиції для подальшого здійснення виконавчого провадження № 7060927 у порядку, встановленому діючим законодавством України,

пославшись на таке:

Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист № 2-649 від 10.04.2007 р. на виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 10 квітня 2007 року, яким було постановлено стягнути з ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх (на той час) дітей - Анастасії, 20.03 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

За вказаним виконавчим листом ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 7060927.

Проте, реальне стягання з боржника не проводилось. Скаржниця неодноразово особисто зверталась до відділу ДВС, і там їй щоразу повідомляли, що вживають всі необхідні дії для виконання виконавчого провадження. Однак, дієвого результату так і не було.

Востаннє скаржниця відвідала ВДВС восени 2012 року (у вересні 2012 року), коли їй видали розрахунок заборгованості по ВП № 7060927, при цьому жодної мови про винесення працівниками ВДВС постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження не було.

Лише 01 вересня 2016 року скаржниця дізналася про наявність (у ВП № 7060927) постанови від (нібито) 10 липня 2012 року «Про закінчення виконавчого провадження», що нібито було затверджено 10 липня 2012 року начальником ВДВС ОСОБА_3, і лише того ж таки 01 вересня 2016 року скаржниця отримала на руки (та під розпис) копію тієї самої постанови від 10 липня 2012 року про закінчення виконавчого провадження.

В даній постанові було вказано, що боржник помер, актовий запис № 750 від 03.07.2012 р., у звязку з чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-649 виданого 10.04.2007 р. Костянтинівським міськрайонний судом про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Отже, 01.09.2016 р. скаржниця отримала копію постанови про закінчення виконавчого провадження з посиланням на те, що воно закінчено відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що помер боржник ОСОБА_6.

Начальник відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 не забезпечила направлення копій оскаржуваної постанови сторонам виконавчого провадження

З даною постановою скаржниця не згодна та вважає дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 та начальника відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 протиправними, виходячи з такого:

1. Згідно з п.3 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи-сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, однак, в цьому ВП відсутні документи, з яких вбачається «відсутність правонаступництва», що є свідченням передчасності закінчення виконавчого провадження (як зазначено - 10 липня 2012 року), а також вказує на те, що дії як державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5, так і начальника відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 (з приводу винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та затвердження оскаржуваної постанови) є протиправними, а сама оскаржувана постанова від 10 липня 2012 року «Про закінчення виконавчого провадження» є незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

2.Згідно зі ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець має здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Своїми повноваженнями (вказаними в ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження») державний виконавець не скористалася, що свідчить про те, що виконавчі дії так і не були проведені.

3.За ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

-закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

-повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

-повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Постанову про закінчення виконавчого провадження скаржниця не отримувала (до 01.09.2016 р.), виконавчий документ на її адресу ВДВС не повертав, а повідомлень з Костянтинівського міськрайонного суду про повернення виконавчого листа скаржниця також не отримувала, з чого вбачається, що працівники та керівник ВДВС Костянтинівського МРУЮ допустили «колективне» порушення вимог ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме ВП № 7060927 до цього часу не можна вважати закінченим.

Інформаційна довідка (додана до скарги) дає уявлення про «здійснення виконавчого провадження», а також про «виконання» оскаржуваної постанови від 10 липня 2012 року арешт на 1/3 частину квартири померлого боржника, накладений державним виконавцем Хліпітько М.І. до цього часу (понад 4 роки) не знято.

За п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає також закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, однак з огляду на наявність заборгованості в сумі близько 20 тисяч гривень, це також не вказує на закінчення ВП № 7060927.

Представник заявниці за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав за наведених у заяві підстав.

Представник Костянтинівського МВДВС ГТУЮ ОСОБА_2, а також начальник Костянтинівського МВДВС ГТУЮ ОСОБА_3 заявлені вимоги не визнали, пославшись на те, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена державним виконавцем у відповідності до приписів п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника, копія якої надіслана стягувачу простою кореспонденцією.

Довести останню обставину у теперішній час не є можливим через знищення матеріалів виконавчого провадження.

Проте про обізнаність заявниці ще в 2012 році про винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження свідчить той факт, що при зверненні її до ВДВС у вересні 2012 року їй був виданий розрахунок заборгованості станом на 03.07.2012 р.

Також на момент ухвалення державним виконавцем оскаржуваної постанови було відомо про відсутність у боржника нерухомого майна, що виключило заміну боржника у виконавчому провадженні на його правонаступника.

Просили у задоволенні скарги відмовити.

Зясувавши думку представника заявниці, представників Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 10 липня 2012 року заступником начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-649, виданим 10 квітня 2007 року Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини, - у звязку зі смертю боржника, на підставі чого виконавче провадження закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (копія постанови на а.с.5).

Вирішуючи питання щодо законності оскаржуваної постанови, судом враховане таке:

За приписами п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець виходив з того, що боржник згідно з актовим записом про смерть №750 від 03.07.2012 р. помер.

Суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, зокрема, з тих мотивів, що на час винесення цієї постанови державний виконавець не пересвідчився у відсутності правонаступників боржника.

Так статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язано з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Покладений на ОСОБА_6 судовим рішенням аліментний обовязок нерозривно пов'язаний з його особою, що виключає правонаступництво у виниклих між ним і заявницею правовідносинах.

За наведених підстав у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 «на дії державних виконавців та начальника відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайсуд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: