Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, -

у с т а н о в и в:

30.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення на його користь суми страхового відшкодування в розмірі 1 000, 00 грн., пені в розмірі 5 004, 58 грн., інфляційних витрат в розмірі 7 144, 62 грн., трьох відсотків річних в розмірі 415, 34 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. та судового збору в розмірі 487, 20 грн., а всього 16 551, 74 грн.

03.06.2016 року позивач уточнив вимоги поданої ним заяви та просив стягнення на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 6 375, 54 грн., пені в розмірі 5 004, 58 грн., інфляційних витрат в розмірі 7 144, 62 грн., трьох відсотків річних в розмірі 415, 34 грн., витрат на проведення судової експертизи у розмірі 505, 00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 2 500, 00 грн. та судового збору в розмірі 487, 20 грн., а всього 22 432, 28 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 листопад 2013 відбулася ДТП, за адресою: м. Львів, вул. Джерельна,34, за участю автомобіля марки "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_1, що належить йому та автомобіля марки «Мерседес Бенс» номерний знак НОМЕР_2, який належить приватному підприємству «Шлях-Авто», під керуванням ОСОБА_4. Зважаючи, що ДТП відбулося за участю лише забезпечених транспортних засобів, за відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вони скористались своїм правом та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), у відповідності до якого водій ОСОБА_4 визнав свою вину у настанні даного ДТП. Зважаючи, що відповідальність ОСОБА_4 застрахована згідно страхового полісу серія АЕ/2194133, виданий ОСОБА_5 «СК«Українська транспортна страхова компанія»» від 29.12.2012 року., тому вважає, що відповідальність щодо відшкодування шкоди покладається на страховика, а саме на відповідача ОСОБА_5 «СК «Українська транспортна страхова компанія».

25 листопада 2013 року він надав відповідачу повідомлення про страховий випадок, оригінал Європротоколу, копію технічного паспорта та копію посвідчення водія, який керував ТЗ в момент ДТП, копію ідентифікаційного номеру та копію паспорта з урахуванням вимог ч. 33.1.4. ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 28 листопада 2013 року відповідач направив свого представника, який здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу. Після здійсненого огляду він, не отримавши жодної інформації щодо визначення розміру завданих збитків, звернувся в ТзОВ «Сервісний центр «Діамант»», яке здійснює обслуговування його транспортного засобу, для приблизного розрахунку завданої шкоди. ТзОВ «Сервісний центр «Діамант»» надав рахунок - фактуру № ДМ00005261 від 11.12.2013 p., в якому сума відновлюваного ремонту становить 13030,20 грн., з урахуванням ПДВ (10 858,50 грн., без урахування ПДВ). 24 грудня 2013 року він надіслав рекомендованим листом відповідачу письмову заяву на виплату страхового відшкодування у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також рахунок-фактуру №ДМ00005261 від 11.12.2013 р. з СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант».

Покликаючись на ст. 36.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що дана стаття обмежує термін Страховика на проведення виплати страхового відшкодування. Так у відповідності до цієї статті Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином для відновлення свого порушеного цивільного права він змушений був звернутися з позовом до суду, за результатами розгляду якого 18.11.2014 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова, позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Українська транспортна страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська транспортна страхова компанія" в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, Інд.номер НОМЕР_3, страхове відшкодування у розмірі 10 126 грн. 78 коп. (десять тисяч сто двадцять шість грн. 76 коп.), витрати на проведення експертизи в розмірі 400 грн. (чотириста грн.) та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.)

Зважаючи, що він повністю виконав всі дії у відповідності до вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик прострочив виконання зобов'язання покладеного на нього законом обовязку та здійснив виплати страхового відшкодування в сумі 10 126,78 грн. лише 13.08.2015 р. Враховуючи те, що останнім наданим законом страховику, 90 тим днем виплати страхового відшкодування було 31.03.2014 р., рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18.11.2014 р. встановлено безпідставність прострочення та невиплати ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 10 126, 78 грн., оскільки страхове відшкодування позивач отримав тільки 13.08.2015 р. то відповідач за період з 01.04.2014 р. до 12.08.2015 р. повинен сплатити на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 6 375, 54 грн., пеню в розмірі в розмірі 5 004, 58 грн., інфляційні витрати в розмірі 7 144, 62 грн., три відсотки річних в розмірі 415, 34 грн., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 505, 00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 500, 00 грн. та судовий збір в розмірі 487, 20 грн., а всього 22 432, 28 грн.

В судове засідання позивач не з"явився, його інтереси згідно довіреності від 13.11.2015 р. (а.с.12) представляє ОСОБА_2, яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові та уточненні до нього. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, скерувавши на адресу суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення виходячи з таких підстав та мотивів.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що регулює дані відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема ст. 36 передбачає прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати.

Так, п.п. 36.1. наведеної норми встановлює, що страховик, керуючись нормами Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Ст. 36.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує термін Страховика на проведення виплати страхового відшкодування. Так у відповідності до цієї статті Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до абзацу 4 п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи для чого розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

На підставі наданих доказів судом встановлено, що заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 18.11.2014 року, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська транспортна страхова компанія" в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, Інд.номер НОМЕР_3, страхове відшкодування у розмірі 10 126 грн. 78 коп.(десять тисяч сто двадцять шість грн. 76 коп.), витрати на проведення експертизи в розмірі 400 грн. (чотириста грн.) та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.), набрало законної сили та згідно вимог ст.61 ч.3 ЦПК України-обставини встановлені даними рішеннями не підлягають встановленню при розгляді зазначеної вище справи.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи про відшкодування шкоди №73 від 25.04.2016 р., складеного експертом ТзОВ «Експертиза» - ОСОБА_6, що має кваліфікацію судового експерта, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4, в цінах станом на 13.08.2015 року становить: 16 502, 32 грн. Ринкова вартість Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4, в цінах станом на 13.08.2015 року становить: 272 241, 55 грн. (а.с.78-86).

Згідно квитанції № 139 від 28.04.2016 р. вартість проведення даного експертного дослідження становить 505, 00 грн.

При визначенні розміру збитків, заподіяних транспортному засобу позивача, суд керується вказаним вище висновком №73 від 25.04.2016 року і вважає, що оскільки позивач повністю виконав всі дії у відповідності до вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відповідач прострочив виконання зобов'язання покладеного на нього законом здійснивши виплату страхового відшкодування в сумі 10 126,78 грн., лише 13.08.2015 р., тому суд вважає, що позивачу підлягає до відшкодування вартість матеріального збитку в розмірі 6 375, 54 грн. та вартість проведення експертного дослідження в розмірі 505, 00 грн.

Згідно ст. 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Ст. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням того, що заява про отримання страхового відшкодування була подана 25.12.2013 року, а позов до суду поданий 30.12..2015 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 3427,71 грн. пені з розрахунку за термін з 30.12.2014 по 12.08.2015 року, а також 7 144, 62 грн. інфляційних витрат та 415,34 грн. - три відсотки річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи та згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу.

Відповідно до рахунку фактури №04-02/01 від 04.02.2016 р. ОСОБА_3 сплатив 2 500, 00 грн. оплати за надання правової допомоги..

Крім того з відповідача в користь позивача підлягає стягненню і сума сплаченого ним судового збору в розмірі 487, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3 6375,54 грн. страхового відшкодування, 3427,71 грн. пені, 7 144, 62 грн. інфляційних витрат, 415,34 грн. три відсотки річних, 505 грн. витрат на проведення судової експертизи, 2 500 грн. витрат на правову допомогу, 487, 20 грн. судового збору, а всього 20855,39 грн.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7