Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,Коротуна В.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє через представника ОСОБА_9, на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 рокуОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила поділити спільне майно подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі було придбано майно, зокрема земельні ділянки загальною площею 36,4289 га, однак сторони не досягли згоди щодо поділу цього майна.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року, позов задоволено.

Виділено у власність ОСОБА_6 земельні ділянки за наступними кадастровими номерами:

НОМЕР_1, площею 4,4807 га;

НОМЕР_2, площею 3,1551 га;

НОМЕР_3, площею 3,9613 га;

НОМЕР_4, площею 0,8 га;

НОМЕР_5, площею 1,8943 га, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області.

Виділено у власність ОСОБА_7 земельні ділянки за наступними кадастровими номерами:

НОМЕР_6, площею 4,2892 га;

НОМЕР_7, площею 3,5542 га;

НОМЕР_8, площею 3,9289 га, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, що у період з 26 листопада 1999 року до 16 червня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі договорів міни від 12 серпня 2004 року та 20 жовтня 2004 року ОСОБА_7 набув право власності на земельні ділянки загальною площею 36,428 га, які знаходяться на території Топорищенської сільської ради за наступними кадастровими номерами та площами: НОМЕР_6 -5,0307 га; НОМЕР_7 - 4,9258 га; НОМЕР_8 - 4,8319 га; НОМЕР_1 - 4,4807 га; НОМЕР_3 - 4,2899 га; НОМЕР_2 - 4,2899 га; НОМЕР_4 - 4,2900 га; НОМЕР_5 - 4,2900 га.

Рішенням 16 сесії 5 скликання Топорищенської сільської ради від 09 липня 2008 року погоджено прийняття до земель запасу сільської ради частину земельної ділянки загальною площею 3,016 га із власності ОСОБА_7

Розпорядження голови Володарсько-Волинської районної державної адміністрації від 21 серпня 2008 року № 346 припинено право власності на частину земельної ділянки, що належить ОСОБА_7, загальною площею 3,016 га. Ця ділянка була вилучена із наступних земельних ділянок: із ділянки за кадастровим номером НОМЕР_6 вилучено 0,7415 га, з ділянки за кадастровим номером НОМЕР_8 вилучено 0,9030 га, з ділянки за кадастровим номером НОМЕР_7 вилучено 1,3716 га.

Крім того, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року задоволено позов Володарсько-Волинської районної державної адміністрації до ОСОБА_7 та примусово відчужено у державну власність з мотивів суспільної необхідності частини належних йому земельних ділянок за кадастровими номерами: НОМЕР_3, загальною площею 4,2899 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено, становить 0,3286 га); НОМЕР_2, загальною площею 4,2899 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено, становить 1,1348 га); НОМЕР_4, загальною площею 4,2900 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено, становить 3,49 га); НОМЕР_5, загальною площею 4,2900 га (площа частини земельної ділянки, що відчужено, становить 2,3957 га). Зобов'язано ОСОБА_7 звільнити об'єкти нерухомості протягом 15 днів з дня набрання законної сили постановою суду.

З урахуванням вказаних обставин суди першої та апеляційної інстанцій вважали за можливе поділити між подружжям земельні ділянки з урахуванням площ цих ділянок, що утворились після прийняття головою Володарсько-Волинської районної державної адміністрації розпорядження від 21 серпня 2008 року № 346 та винесення Житомирським апеляційним адміністративним судом постанови від 27 жовтня 2014 року.

З таким висновком судів погодитися не можна з огляду на наступне.

У статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість), зокрема належать земельні ділянки.

У частині 1 ст. 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. А згідно з частиною 4 цієї ж статті земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

З указаного вбачається, що суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень не врахували, що без присвоєння новосформованій (у нових межах) земельній ділянці кадастрового номера вона не може бути об'єктом цивільних прав і у сторін щодо неї не можуть виникати цивільні права та обов'язки, а тому для правильного вирішення справи суди повинні з'ясувати, чи присвоєні спірним земельним ділянкам, які є об'єктом поділу між подружжям, кадастрові номери, та з урахуванням цього вирішити справу.

Таким чином, ухвалені у справі судові рішення не можуть бути визнані законними і обґрунтованими, а тому вони на підставі ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє через представника ОСОБА_9, задовольнити частково.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: О.В. Закропивний
В.М. Коротун
Л.М. Мазур
Т.О. Писана