У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

МазурЛ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_3, кредитної спілки «Центр фінансових послуг», третя особа - відділ державної виконавчої служби Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, про зняття арешту з майна, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 29 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк»), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого боржник отримала кредит у розмірі 20 тис. грн строком користування до 27 листопада 2012 року зі сплатою 18,95 % річних. У рахунок забезпечення виконання кредитних зобов'язань боржника між банком та ОСОБА_3 укладений договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу, та накладена заборона на відчуження переданого в іпотеку будинку. На підставі виконавчих листів, виданих Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованості, на спірний будинок накладено арешт. ТОВ «Кредекс Фінанс» просило зняти арешт з указаного будинку, накладеного постановою відділу ДВС Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області від 23 березня 2011 року, у частині накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження, оскільки такий арешт позбавляє позивача можливості звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 24 березня 2015 року становить 39 964 грн 13 коп.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Кредекс Фінанс» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що права позикодавця як іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна не порушені, його права за наявності певних умов задовольняються пріоритетом його вимог.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що 29 листопада 2007 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20 тис. грн, який боржник зобов'язалась повернути до 27 листопада 2012 року, повертаючи його щомісячно частинами по 333 грн 33 коп. та сплачуючи проценти за користування в розмірі 18,95 % річних.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим кредитним договором ОСОБА_3 передала в іпотеку банку домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку, хліва, гаража та літньої кухні, згідно з договором іпотеки від 29 листопада 2007 року, посвідченим у цей же день приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу за № 2654. Також накладена заборона на відчуження переданого в іпотеку домоволодіння до припинення договору іпотеки за № 2655.

За договором відступлення права вимоги від 6 жовтня 2010 року ПАТ «Кредобанк» передало ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги за договорами кредитів з усіма забезпеченнями, в тому числі вимогу за кредитним договором ОСОБА_4 від 29 листопада 2007 року.

23 березня 2011 року державним виконавцем ВДВС Теофіпольського РУЮ винесена постанова від 23 березня 2011 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження на домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 6 грудня 2010 року № 6-635-1/10, виданого Печерським райсудом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь КС «Центр фінансових послуг».

Зазначене також підтверджується листом відділу ДВС Теофіпольського РУЮ від 23 липня 2015 року № 2804 та інформацією від 27 липня 2015 року № 41280838, наданою державним реєстратором Реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області КоломисюкомЮ.В. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

При цьому, 29 листопада 2007 року було зареєстровано обтяження за № 6130234 у вигляді заборони відчуження домогосподарства по АДРЕСА_1 на підставі вищезазначеного договору іпотеки.

Таким чином, право застави виникло до постановлення Печерським районним судом м. Києва ухвали про видачу виконавчого листа.

Згідно із ст. 59 Закону України «По виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Судам слід звернути увагу на те, що накладення арешту на предмет іпотеки у межах виконавчого провадження відбулося 23 березня 2011 року під час обтяження, що виникло на підставі договору іпотеки, укладеного 29 листопада 2007 року.

Згідно із ч. 6 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Таким чином, висновок судів про те, що права позикодавця як іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна не порушені, його права за наявності певних умов задовольняються пріоритетом його вимог, є передчасним, договір іпотеки укладено 29 листопада 2007 року, а державним виконавцем накладено арешт на спірне майно 23 березня 2011 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалені у справі судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана