Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2016

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.

секретар: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уладівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення на роботі;

В С Т А Н О В И В:

16.01.16 р. цей позов заявлено до суду.

У позові порушується питання про поновлення строку звернення до суду та визнання незаконним звільнення позивача з посади учителя хімії Уладівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та поновлення на роботі. Позов обґрунтовується тим, що 07.08.2013 року позивача було звільнено із вказаної посади за п.2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, висновок про що зроблено атестаційної комісією школи, однак таке не відповідає дійсності, так як під час атестації атестаційною комісією не було враховано її педагогічну діяльність та рівень підготовки та досягнення учнів, не враховано заохочення, які мали місце до часу звільнення, її наукову та громадську діяльність та після висновку атестаційної комісії не було запропоновано іншої роботи, яка відповідає її кваліфікації.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовільнити.

Позивач пояснила, що вона має належний рівень кваліфікації, учні приймали участь у олімпіадах з хімії, на яких займали призові місця. Вона займалася науковою діяльністю та готувала методичні рекомендації. Висновок атестації про її невідповідність займаній посаді є незаконним, так як члени атестаційної комісії її уроків не відвідували та не вивчали рівень підготовки учнів. Не враховані наявні у неї подяки, досягнення учнів, громадську та наукову діяльність, проведення апробації та модернізації освіти. Позивач пояснила, що після звільнення на роботу вже не виходила та постійно перебувала у Липовецькому районі в с. Вахнівці, де доглядала хвору мати, що стало причиною пропуску строку звернення до суду. Поряд з цим, позивач пояснила, що після звільнення у серпні, вересні 2013 року знаходилася в с. Уладівці за місцем проживання, неодноразово заходила в школу. Перебуваючи в с. Уладівці, вона сплачувала комунальні платежі, а також зверталася до органів прокуратури, управління освіти щодо її незаконного звільнення.

Представник позивача пояснила, що звільнення позивача є незаконним, так як під час атестації було порушено вимоги Положення про атестацію щодо таємності голосування, не надано протоколу атестаційної комісії, не викладені окремі думки членів атестаційної комісії, не враховано, що у позивача не було дисциплінарних стягнень. Крім цього, не враховано те, що попередні атестації позивача були позитивні. Представник позивача також просила поновити строк звернення до суду з тих підстав, що позивач доглядала хвору матір, на що є відповідна довідка та була відсутня за місцем постійного проживання, що є поважною причиною такого пропуску.

Представники відповідачів позову не визнали та вимагали у його задоволенні відмовити.

Представник Уладівської ЗОШ І-ІІІ ст. Масний О.Д. пояснив, що підставою відмови у задоволенні позову є перш за все те, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Крім цього, Уладівська ЗОШ І-ІІІ ст. не и може бути відповідачем у справі, так як наказ про звільнення відповідача було видано відділом освіти Літинської РДА, а наказ директора школи лише його продублював. Позивач не оскаржувала рішення атестаційної комісії, що свідчить про те, що вона була з ним згідна. Атестаційна комісія повністю вивчила роботу позивача, відвідуючи уроки хімії. Крім цього, уроки позивача відвідували працівники відділу освіти. Було виявлено низький рівень знань учнів, низька дисципліна на уроках. До апробації та модернізації освіти позивач жодного відношення не має. Масний О.Д. пояснив, що позивачеві дійсно не пропонувалася інша посада, так як вакансії у школі відсутні та відповідач ще до звільнення була оформлена на пенсію. Стосовно попередніх атестацій, Масний О.Д. пояснив, що рівень позивача як вчителя хімії був низький постійно, однак із людської точки зору ні він, ні вчителі не хотіли це питання порушувати, надавши їй можливість допрацювати до пенсії. Батьки учнів часто скаржилися на неналежне викладання хімії та за необхідності користувалися послугами репетиторів для підготовки своїх дітей з цього предмету.

Представник Уладівської ЗОШ І-ІІІ ст. Палій В.М. пояснив, що у задоволенні позову слід відмовити, так як рішення атестаційної комісії законне та обґрунтоване. Позивач пропустила строк на звернення до суду. Твердження позивача про поважну причину пропуску строку позовної давності є необґрунтованим, так як вона у судовому засіданні пояснила, що після її звільнення знаходилася в с. Уладівці, відвідувала школу, зверталася до прокуратури, Управління освіти щодо її звільнення, що свідчить про те, що вона мала можливість та могла у встановлений законом строк звернутися до суду про захист трудових прав, чого вона не зробила, що є підставою у відмові у задоволенні позову.

Представник відділу освіти Літинської РДА пояснила, що на протязі тривалого часу від батьків учнів 7-10 класів Уладівської ЗОШ І-ІІІ ст. були скарги на позивача. У зв»язку з цим представники відділу освіти відвідували уроки хімії, які проводила позивач. Оцінка була негативна. Після атестації, яка стала підставою для звільнення позивача, їй було запропоновано у іншу школу в с. Уладівці на посаду вчителя хімії, на що вона не погодилася.

Свідки ОСОБА_4 пояснила, що працює в Уладвській ЗОШ І-ІІІ ст. учителем хімії та біології. Як член атестаційної комісії вона неодноразово відвідувала уроки хімії, які проводила позивач та під час такого постійно виявляла порушення правил техніки безпеки з реактивами, поданий матеріал не відповідав темам та меті уроку, була дуже низька дисципліна на уроках. Проводячи уроки в сусідніх класах, вона неодноразово заходила в клас, де проводила урок позивач, де заспокоювала учнів, так як через гомін, не можливо було проводити уроки в сусідніх класах. На засіданні атестаційної комісії вона проголосувала за невідповідність займаній посаді ОСОБА_1 Прийнявши класи після ОСОБА_1, вона виявила низький рівень знань учнів з хімії. Після звільнення ОСОБА_1 неодноразово відвідувала школу.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що у школі працює з 1995 року, є членом атестаційної комісії. ОСОБА_1 зверталася до неї як до голови профспілкового комітету з проханням про отримання вищої категорії. Як член атестаційної комісії, вона відвідувала уроки хімії, які проводила ОСОБА_1 та виявляла, що матеріал вона подавала неякісно, з помилками. Вона часто залишала свій клас та заходила в клас до ОСОБА_1 щоб заспокоїти учнів на уроці хімії. ОСОБА_1 була перед пенсійного віку та ніхто не хотів порушувати питання про її звільнення, надаючи можливість допрацювати до пенсії. Під час її атестації, вона підтримала невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді. Після звільнення ОСОБА_1 неодноразово заходила до школи.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює у школі учителем праці. Знає про те, що ОСОБА_1 не могла тримати дисципліну на уроках. Як член атестаційної комісії,

відвідувала уроки ОСОБА_1 та виявляла, що одне і те ж завдання учні виконували на декількох уроках. Оцінки учням ставилися завищені, які зовсім не відповідали рівню знань. Атестація ОСОБА_1 проводилася правильно, було таємне голосування. Вона проголосувала за невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.

Щодо підготовки учнів з хімії, то діти їздили в м. Хмільник до репетитора щоб отримати кращі знання. Після звільнення ОСОБА_1 відвідувала школу.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює у школі учителем української мови і літератури, була членом атестаційної комісії. Вона відвідувала відкриті уроки , які проводила ОСОБА_1 На уроках займався один учень, а решта переписували. ОСОБА_1 допускала помилки при поданні матеріалу. Попередні атестації проводилися так щоб дати їй можливість допрацювати до пенсії. Члени атестаційної комісії при попередніх атестаціях голосували за другу категорію, але вона хотіла першу. ОСОБА_7 пропонувала їй йти на пенсію, але ОСОБА_1 відмовлялася. Після звільнення ОСОБА_1 приходила до школи, де вона з нею спілкувалася.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює заступником директора Уладівської ЗОШ І-ІІІ ст. Вона відвідувала уроки ОСОБА_1 та підтвердила, що на її уроках не було дисципліни. Діти самовільно гуляли, виходили з уроку. Вона неодноразово заходила в на уроки ОСОБА_1 та заспокоювала учнів. Ці недоліки вона доводила до ОСОБА_1, але з її сторони реагування не було. Знання у дітей не відповідали оцінкам в журналі. За 10 років якісних уроків не було. Атестаційна комісія підтверджувала категорію для ОСОБА_1, так як намагалися дотягнути її до пенсії. Батьки учнів постійно вимагали змінити учителя хімії. При атестації ОСОБА_1, де було таємне голосування, вона проголосувала за невідповідність займаній посаді. Після звільнення ОСОБА_1 відвідувала школу.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що працює у школі практичним психологом. Вона знає, що у школі постійно були розмови між вчителями про низький рівень дисципліни на уроках хімії у ОСОБА_1 та низький рівень знань у учнів. На таке постійно скаржилися батьки учнів. Уроки ОСОБА_1 вона відвідувала та очевидно було те, що предмету діти не знали. ОСОБА_1 ставила учням оцінки на їх вимогу. Під час атестації вона голосувала за невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді. Після звільнення ОСОБА_1 приходила до школи на запрошення керівництва на різні заходи.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює в Уладівській ЗОШ І-ІІІ ст. заступником директора з виховної роботи та є членом атестаційної комісії. ОСОБА_11 проходила атестацію, як чергову, так і позачергову, так як хотіла вищу категорію. Шкільна атестаційна комісія підтвердила їй 1 категорію лише для пенсії. Методика викладання у неї була дуже низькою. Теми за 7 клас подавалися у 8-му, а теми 8-го класу - в 9-му. Проблеми з ОСОБА_1 стали проявлятися все більше, а тому вона не пройшла атестацію та її було звільнено і вона вже мала можливість піти на пенсію. Після звільнення вона приходила до школи на запрошення дирекції.

З»ясувавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації.

Відповідно до ч.1 ст. 233, ст. 234 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки; у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 КЗпП України, районний суд може поновити ці строки.

Відповідно до запису у трудовій книжці позивача, вона прийнята на посаду учителя хімії Уладівської ЗОШ І-ІІІ ст. 01.09.1996 року ( а.с. 6).

У судовому засіданні з»ясовано, що за результатими атестації позивач визнана такою, що не відповідає займаній посаді, що підтверджується атестаційним листом від 29.03.2013 року ( а.с.7).

Відповідно до витягу з наказу від 01.04.2013 р. № 09-к/тр позивач не відповідає займаній посаді на підставі рішення шкільної атестаційної комісії ( а.с. 5).

Протоколом профспілкого комітету Уладівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 від 29.03.13 р. дано згоду на звільнення позивача через невідповідність займаній посаді.

Наказами № 147-к від 07.08.2013 р. відділу освіти Літинської РДА та № 19-к/тр від 07.08.2013 р. Уладівської ЗОШ І-ІІІ ступенів позивача звільнено з роботи у зв»язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 4).

У судовому засіданні достовірно з»ясовано, що позивач знала про звільнення з дня видачі наказу, чого вона не заперечила та не спростувала у судовому засіданні, що підтверджується актом від 08.08.2013 р. про відмову від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення (.а.с. 82 )

Актами від 15.03.13 р., від 18.03.13 р., від 29.03.13 р. (а.с. 79-81) підтверджується, що позивач відмовилася ознайомитися під підпис із характеристикою діяльності педагогічного працівника, з наказом по школі про результати контрольних робіт з хімії учнів 7-11 класів та з атестаційним листом.

Отже сукупність досліджених доказів стверджує те, що позивача звільнено у відповідності до вимог ч.1 п.2 ст. 40 КЗпП України, а тому позов задоволенню не підлягає.

Крім цього, у судовому засіданні достовірно з»ясовано, що позивач звернулася до суду після спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 233 КЗпП України, та просила поновити строк, вказавши причину його пропуску - догляд за хворою матір»ю, яка проживала у Липовецькому районі, на що надала довідки ( а.с. 11-12), однак зазначену причину пропуску строку звернення до суду визнати поважною є неприпустимим, так як у судовому засіданні доведено, що позивач після звільнення відвідувала школу, перебувала в с. Уладівці за постійним місцем проживанням, оскаржувала рішення адміністрації школи до прокуратури, Управління освіти, що свідчить про те, що вона мала можливість звернутися до суду з цим позовом в межах строку, передбаченого зазначеною нормою.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, ураховуючи, що стороною відповідача заявлено про застосування положень про сплив позовної давності, то з урахуванням зазначеного, таке також є підставою у відмові у задоволенні позову.

Суд критично оцінює надані у якості обґрунтування позову подяки, лист вдячності, грамоту (а.с.8-10), попередні атестаційні листи ( а.с.110-111)

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Уладівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення на роботі відмовити.

На користь держави із ОСОБА_1 стягнути 551.20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення сторони можуть отримати 21 червня 2016 року.

Суддя: Сільченко Олександр Васильович