АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1183/16 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Козак І. О., Хома М. В.,

секретар судового засідання - Танцюра О.В.

з участю представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Коцюби Надії Ярославівни, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" про визнання договору поруки недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

20.10.2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказує, що Договору поруки №1 від 20.02.2007 року укладенного між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» він не підписував та ніколи не давав згоди на забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_3, передбачених кредитним договором №0 між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» - 20.02.2007 року. Вважає договір поруки нікчемним з посиланням на статтю 204 ЦК України та просить визнати його недійсним.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2016 року позов задоволено і визнано недійсним договір поруки №1 від 20.02.2007 року укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» в якості забезпечення кредитного договору №0 укладеного між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» - 20.02.2007 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2016 року вирішено питання, щодо судових витрат за проведення експертизи.

Вирішуючи спір суд виходив з того, що ОСОБА_2 не було підписано оспорюваний правочин, що встановлено судовою експертизою, а тому правочин є недійсним.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що при укладені оспорюваного договору поруки сторонами були дотримані всі законодавчо встановлені вимоги щодо змісту правочину. Доводи позовної заяви про втрату ОСОБА_2 паспорта і доводи про не підписування ОСОБА_2 жодного документу для оформлення договору поруки не підтверджені доказами.

Вказує про не відповідність фактичним обставинам справи твердження ОСОБА_2 про укладення договору поруки без його відома.

Зазначає про обізнаність ОСОБА_2 про укладення ним договору поруки і те, що судом безпідставно надана перевага висновку експерта перед іншими доказами у справі і безпідставно не застосовано строки позовної давності.

В судовому засіданні представник ПАТ "Дельта Банк", апеляційну скаргу підтримала і навела доводи аналогічні викладеним в скарзі. Вказала, що в 2009 році ОСОБА_2 було направлено повідомлення про наявність боргу.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, апеляційну скаргу заперечив і вказав про проведення двох судових експертиз, які встановили, що підпис не належить ОСОБА_2 та те, що ОСОБА_3 не підписувала договір поруки замість ОСОБА_2

Зазначив, що ОСОБА_2 взнав про наявність договору поруки в 2014 році, а повідомлення надсилалися не за адресою його реєстрації.

АКІБ «УкрСиббанк» будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи не забезпечило явку представника в судове засідання.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не було підписано оспорюваний правочин і це встановлено судовою експертизою, а тому правочин є недійсним.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він достатньо вмотивований і грунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що 20.02.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0 і ОСОБА_3 отримала - 45 000 дол. США під 12,3% річних за користування коштами, з терміном повернення - 19.02.2018 року (а.с. 56-57 т.1).

Договором поруки №1 від 20.02.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк», як кредитором, ОСОБА_3, як позичальником, та ОСОБА_2, як поручителем, він зобов'язався відповідати перед Кредитором за невиконання позичальником усіх його зобов'язань за Кредитним догоровом № 0 (а.с. 4-5, 120 т.1).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами і АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги до боржників по кредитних договорах та договорах забезпечення (а.с. 28-29).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та ТЕД експертизи № 264/265/15-22 від 04.09.2015 року, підпис в графі «Поручитель» у договорі поруки №1 від 20.02.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», ОСОБА_3 (позичальником) та ОСОБА_2 (поручителем), виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з деяким наслідуванням справжнім підписам ОСОБА_2 (а.с. 152-154)

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів № 745/746/15-22 від 28.03.2016 року встановлено, що підпис від імені поручителя ОСОБА_2 на договорі поруки №1 укладеному 20.02.2007 року з ПАТ "УкрСиббанк" від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виконано не ОСОБА_3, а іншою особою (а.с. 230-234).

Відповідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи вказане, висновки судових експертиз, матеріали справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 не підписував договір поруки №1 укладений 20.02.2007 року та не зобов'язувався відповідати перед кредитором за невиконання позичальником усіх його зобов'язань і договір поруки слід визнати недійсним.

Доводи апеляційної скарги про дотримання при укладені договору всіх законодавчо встановлених вимог щодо змісту договору поруки та доводи, що втрата ОСОБА_2 паспорта не підтверджується доказами, колегією суддів оцінюються критично оскільки апелянтом не спростовано належними доказами втрату ОСОБА_2 паспорта в період оформлення договору поруки, а висновки проведених судових експертиз не оспорені і не спростовані у встановленому порядку.

Критично оцінюються доводи апеляційної скарги про невідповідність фактичним обставинам справи твердження ОСОБА_2, що договір поруки був укладений без його відома, оскільки апелянтом не представлено беззаперечних доказів, які б підтверджували, що договір поруки був укладений за погодженням чи з відома ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно надана перевага висновку експерта перед іншими доказами у справі оцінюються критично, оскільки:

експертиза проводилась за ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 13.05.2015 року та 23.12.2015 року;

експерти попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку;

експертами дано чіткий та однозначний висновок про те, що підпис від імені ОСОБА_2 у договорі поруки виконаний не ним, а іншою особою. Встановлено і те, що підпис виконаний за ОСОБА_2 не ОСОБА_3;

висновок експертизи судом враховано поряд з іншими доказами та обставинами справи, які в сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_2 не укладав спірний договір поруки.

Критично оцінюються і доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно не застосовано строки позовної давності з наступних підстав:

відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу;

перебіг загальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України);

позивачами в позовній заяві вказувалося, що ОСОБА_2 дізнався, що від його імені було укладено договір поруки в вересні 2014 року, що не спростовано і в ході апеляційного розгляду справи;

ПАТ "Дельта Банк" не представлено доказів про обізнаність ОСОБА_2 про договір поруки раніше ніж вказано в позові;

судовими експертизами встановлено, що ОСОБА_2 не підписував договір поруки, а відтак і не знав про його наявність;

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 надсилалися повідомлення про наявність заборгованості, вимога про дострокове повернення кредиту оцінюються критично, оскільки:

- матеріали справи не містять доказів, що саме було надіслано рекомендованим відправленням ОСОБА_2 - 24.03.2009 року і 29.10.2009 року, оскільки надані повідомлення про вручення не містять відомостей, що саме надсилалося ОСОБА_2 і чи він підписувався про отримання повідомлення;

- не містять матеріали справи і опису вкладення, що підтверджує надіслання ОСОБА_2 заяви та письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язань;

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вказане, матеріали справи, подані докази, колегія суддів приходить до переконання, що рішення постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді