РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.07.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ будинковолодіння,-

в с т а н о в и в

Позивач звернулася до суду з позовом про про реальний поділ будинковолодіння, а саме: визнання за ОСОБА_1 приміщення будинку АДРЕСА_1 та, зокрема: коридор під літ.2-1 пл. 3,2 кв.м., житлова кімната під літ. 2-2 пл. 7,4 кв.м., кухня під літ. 2-3 пл. 8,2 кв.м., ванна під літ. 2-4 пл. 3,1 кв.м., житлова кімната під літ. 2-5 пл. 10 кв.м., житлова кімната під літ 2-6 пл. 17,8 кв.м., посилаючись на те, що ОСОБА_2 належить 3/4 ідеальних частин спірного будинку,а їй- 1/4 ідеальна частина, її сім"я більше 50-ти років користується вказаними приміщеннями. Спору про реальні частки між сторонами немає. Відповідач на сьогодні провів прибудову та надбудову над своєю частиною будинку і з приводу наведеного позивачка до відповідача не має жодних застережень. Просить здійснити реальний поділ будинковолодіння та визнати за нею право на наступні приміщення- коридор під літ.2-1 пл. 3,2 кв.м., житлова кімната під літ. 2-2 пл. 7,4 кв.м., кухня під літ. 2-3 пл. 8,2 кв.м., ванна під літ. 2-4 пл. 3,1 кв.м., житлова кімната під літ. 2-5 пл. 10 кв.м., житлова кімната під літ 2-6 пл. 17,8 кв.м.

У судове засідання позивачка не з"явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач у судове засідання не з"явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно увідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з матеріалів справи. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169,224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Статтею 316 ЦК України дано визначення поняття права власності, згідно якої правом власності є право особи на майно,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як зазначено у ст.317 ЦК України,власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та с т.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України та передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї,розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1ст. 356 ЦК України,як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власниками 1/4 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності від 6.10.2010р.№27552943 та Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 17.12.2007р.№12188815.

Як встановлено судом, строни протягом тривалого часу володіють та користуються належними їм частинами будинку за адресою: м.Львів, вул. Кобилиці,20.

Абз. 4 п.7 та п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" № 7 від 04 жовтня 1991 року , суд роз"яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов"язаний зазначити в рішенні , яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі ( літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають одне ціле.

За наявності вказаних обставин , суд, вважає , що слід визнати за ОСОБА_1 приміщення будинку АДРЕСА_1 та, зокрема: коридор під літ.2-1 пл. 3,2 кв.м., житлова кімната під літ. 2-2 пл. 7,4 кв.м., кухня під літ. 2-3 пл. 8,2 кв.м., ванна під літ. 2-4 пл. 3,1 кв.м., житлова кімната під літ. 2-5 пл. 10 кв.м., житлова кімната під літ 2-6 пл. 17,8 кв.м..

При цьому суд враховує положення ст. 11 ЦПК України,згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61, 169, 208-210, 212- 215,218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 приміщення будинку АДРЕСА_1 та, зокрема: коридор під літ.2-1 пл. 3,2 кв.м., житлова кімната під літ. 2-2 пл. 7,4 кв.м., кухня під літ. 2-3 пл. 8,2 кв.м., ванна під літ. 2-4 пл. 3,1 кв.м., житлова кімната під літ. 2-5 пл. 10 кв.м., житлова кімната під літ 2-6 пл. 17,8 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва