РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

представника відповідачів за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» про припинення поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2015 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 15.11.2007 року було укладено договір кредиту № HMIBAE00004374, на виконання якого відповідач отримав кредит в сумі 17993,63 доларів США терміном до 14.11.2012 року із сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 23.07.2015 року 14271,42 доларів США, з них 4382,91 доларів США заборгованість за кредитом, 9198,10 доларів США пеня, 11,36 доларів США та 679,05 доларів США штраф (фіксована частина та процентна складова). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з нього та співвідповідача ОСОБА_4 (поручителя згідно договору поруки № HMIBAE00004374 від 15.11.2007 року) борг за договором в сумі 14271,42 доларів США та судові витрати по справі.

У справі було ухвалено заочне рішення, яке було скасоване за заявою відповідача про його перегляд.

Після скасування заочного рішення представник позивача в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, в тому числі неустойку, нараховану банком, стягнути в національній валюті. Додатково пояснила, що банк дійсно реалізував заставний автомобіль в рахунок погашення заборгованості за договором, однак отриманої від продажу суми не вистачило для повного погашення заборгованості. Крім того, при укладенні з позичальником додаткової угоди, на думку банку, відповідальність поручителя не збільшувалась, тому з поручителем додаткова угода не укладалась. Стосовно передбаченого в ході реструктуризації заборгованості списання неустойки повідомила, що її списання мало відбутися при повному виконанні погоджених сторонами умов реструктуризації, однак оскільки такого повного виконання позичальник не забезпечив, неустойку банком не списано. Платежі, на які посилається відповідач (9000 грн. та 1000 грн.), не були платежами на виконання додаткової угоди № 1 від 28.05.2013 року, а були обовязковою умовою реструктуризації заборгованості і зараховані за іншим рахунком, аніж даний кредитний. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити за його необґрунтованістю.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти первісного позову заперечив і просить в його задоволенні відмовити за недоведеністю позовних вимог, посилаючись на подання банком в обґрунтування позову розрахунку, який неможливо перевірити. Крім того, звернув увагу на нарахування банком неіснуючої пені списаної за додатковою угодою ще в 2013 році. Неустойку просить зменшити до розміру збитків, якими вважає 0,54 долара США. Також підтримав зустрічний позов співвідповідача ОСОБА_4, в якому, з урахуванням остаточної редакції позовних вимог, вона просить припинити поруку згідно договору поруки від 15.11.2007 року НМІВАЕ00004374, укладеного між банком та нею, з огляду на збільшення відповідальності позичальника без згоди поручителя внаслідок укладення між банком та позичальником додаткової угоди № 1 від 28.05.2013 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що як первісний, так і зустрічний позови слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 15.11.2007 року було укладено кредитний договір № HMIBAE00004374, за яким відповідач отримав кредит в сумі 17993,63 доларів США на строк по 14.11.2012 року із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

15.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та співвідповідачем було укладено договір поруки № HMIBAE00004374, за яким співвідповідач поручилась за виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором перед банком в повному обсязі в солідарному порядку.

01.02.2011 року позичальник надав банку довіреність, копія котрої міститься у справі, на відчуження належного йому заставного за даним кредитом автомобіля, який було реалізовано банком і кошти від реалізації направлено на погашення заборгованості за тілом кредиту, процентами та неустойкою, що відображено в розрахунку заборгованості, наданому позивачем і наявному у справі, в графі «14.12.2011».

28.05.2013 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № HMIBAE00004374 від 15.11.2007 року, якою, зокрема, передбачено зменшення існуючої заборгованості на 6176,07 доларів США пені, датою остаточного погашення заборгованості за договором визначено 19.05.2016 року.

При цьому додаткової угоди з поручителем не укладалося, в будь-який інший спосіб згоди від нього на збільшення обсягу відповідальності, яким стало фактичне подовження строку виконання основного зобовязання, - не відібрано.

У відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що порука ОСОБА_4 за зобовязаннями ОСОБА_3 припинилася з дня укладення додаткової угоди № 1 від 28.05.2013 року, якою змінено зобов'язання (строк погашення заборгованості) без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (відповідний термін змінено з 14.11.2012 року на 19.05.2016 року).

Однак оскільки припинення поруки відбулося в силу закону, тому вимоги зустрічного позову слід задовольнити частково: не припинивши поруку, а визнавши її припиненою.

Разом з тим, відповідач виконав зобов'язання перед банком частково, заборгувавши, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, не спростованого відповідачем, станом на 23.07.2015 року 4382,91 доларів США за тілом кредиту, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду 2482,1412 грн. за 100 доларів США становить: 4382,91 доларів США х 24,821412 грн. за 1 долар США = 108790,02 грн.

Крім того, позивачем нараховано відповідачеві до сплати неустойку: 9198,10 доларів США пеня, 11,36 доларів США - фіксована частина штрафу та 679,05 доларів США процентна складова штрафу, загалом 9888,51 доларів США.

При цьому в зазначену суму безпідставно включено 6176,07 доларів США пені, на яку додатковою угодою № 1 від 28.05.2013 року сторони погодили зменшити заборгованість позичальника.

Таким чином, сума пені до стягнення має становити: 9198,10 доларів США - 6176,07 доларів США = 3022,03 доларів США; 3022,03 доларів США х 24,821412 грн. за 1 долар США = 75011,05 грн.

Крім того, банком нараховано штраф на тіло кредиту та пеню, тоді як неустойка на неустойку в силу ст. ст. 549, 550 ЦК України не нараховується. Отже, розрахунок штрафу за п. 4.3. кредитного договору складатиме: 250 грн. + 4382,91 доларів США х 5% = 250 грн. + 219,15 доларів США = 250 грн. + 5439,61 грн. (за курсом 24,821412 грн. за 1 долар США) = 5689,61 грн.

Разом сума неустойки становитиме: 75011,05 грн. пені + 5689,61 грн. штрафу = 80700,66 грн.

Таким чином, первісний позов в частині стягнення з відповідача 4382,91 доларів США (еквівалент - 108790,02 грн.) за тілом кредиту та 80700,66 грн. неустойки слід задовольнити, в стягненні решти суми відмовивши.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Однак у даному випадку розмір неустойки не перевищує суми заборгованості за тілом кредиту, тому суд не вважає за необхідне зменшувати розмір неустойки, яка підлягає до стягнення.

Судовий збір в сумі 4711,71 грн. за подання позовної заяви сплачено позивачем і його слід стягнути на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2842,36 грн.

Судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 275,60 грн. сплачений ОСОБА_3 і підлягає стягненню з банку на його користь пропорційно до суми позовних вимог, у стягненні яких відмовлено, тобто в сумі 110,24 грн.

Судовий збір за подання зустрічного позову в сумі 551,20 грн. сплачений ОСОБА_4 і підлягає стягненню з банку на її користь в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 551, 611, 625, 549, 550, 551, 559, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний та зустрічний позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» 4382,91 доларів США (еквівалент в національній валюті 108790,02 грн.) заборгованості за тілом кредиту та 80700,66 грн. неустойки за кредитним договором від 15.11.2007 року № HMIBAE00004374.

В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 2842,36 грн.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 110,24 грн.

Поруку ОСОБА_4, надану нею за договором поруки № HMIBAE00004374 від 15.11.2007 року, визнати припиненою.

В задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 275,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: