АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1400/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування свої вимог посилався на те, що 06.07.2007 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 укладено договір відновлювальної кредитної лінії за №136-07, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у розмірі 69 300 доларів США, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 %, з лімітом кредитування протягом 24 місяців, з терміном остаточного повернення 05.07.2017 року.

На забезпечення виконання зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії позивачем укладено іпотечні договори з ОСОБА_8 №136-07/01 від 06.07.2007 року та №136-07/02 від 16.12.2009 року, та договір поруки з ОСОБА_7 №136-07/02 від 06.07.2007 року.

Через порушення ОСОБА_6 умов повернення кредиту рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 20.05.2013 року було задоволено позов ПАТ «Ощадбанк» та звернуто стягнення на предмети іпотечних договорів. Вартість майна, на яке звернуто стягнення загалом складає 59101,71 дол. США, що еквівалентно 472400грн..

Однак, судове рішення про звернення стягнення на іпотечне майно фактично не виконано, а відповідачі в добровільному порядку не виконують кредитних зобовязань, а тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2014 року стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 124181,28дол. (еквівалент у гривні 1061 836,87грн), яка складається з наступних сум: заборгованість за кредитом 69300дол. (592563,51грн), по процентам з користування кредитом за період з 01.03.2009р. по 28.08.2013р. 38115,82дол. (325916,94грн), пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за період з 12.02.2013р. по 12.02.2014р. 16765,46дол. (143356,42грн).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час повторного розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги і остаточно Банк просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 110747,28дол. (еквівалент у гривні станом на 12.04.2016 року 2831874,29 грн.), яка складається з наступних сум: заборгованість за кредитом 69300дол. (1772042,51грн.), по процентам за користування кредитом за період з 14.03.2011 року по 28.08.2013 рік 21312,06дол. (544962,14грн.), пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за період з 12.04.2015 року по 12.04.2016 рік в сумі 20135,22дол. (514869,64грн.).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №136-07 від 06.07.2007 року в розмірі 97751,28 доларів США, що еквівалентно сумі 2499558,78 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_7 рішення суду не оскаржували.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що 06.07.2007р. між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 укладено договір відновлювальної кредитної лінії за №136-07, за яким останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 69300 дол. США на споживчі потреби з лімітом кредитування протягом 24 місяців, на умовах щомісячної сплати процентів за користування кредитом у розмірі 12,5%, з кінцевим терміном повернення кредиту 05.07.2017 року.

На забезпечення виконання вищевказаного зобовязання, 06 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки № 136-07/01 та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого, іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок з прибудовами, та належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: пров. Тельмана, буд.20, м. Черкаси.

Також, 16 грудня 2012 року між позивачем та ОСОБА_8 був укладений договір іпотеки № 136-07/02 та посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого, іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: пров. Тельмана, буд.20, м. Черкаси, з кадастровим номером -02-054-0039, площею 580 кв.м. з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

06 липня 2007 року між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки №136-07/02, за умовами якого поручитель ОСОБА_7 зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором, а також, додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно видаткових касових ордерів № 577108_001 від 11.07.2007 року на суму 10000 дол. США та № 602921_001 від 13.07.2007 року на суму 59300дол. ОСОБА_6 отримав кредитні кошти в повному обсязі (а.с.49 т.1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги Банк посилається на те, що ОСОБА_6 взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим має заборгованість за кредитним договором за уточненими позовними вимогами в загальній сумі розмірі 110 747,28 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 12.04.2016 року складає 2 831 874,29 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2013 року вартість майна, на яке було звернуто стягнення визначено судом в розмірі 59101,71дол. США, що еквівалентно 472400грн. Рішення суду набрало законної сили 28.08.2013 року. Виконавчі листи знаходяться на виконанні, однак рішення не виконано, заборгованість не погашена. Відповідачам були направлені вимоги про повне погашення кредитної заборгованості, які так і не були виконані.

Відповідно до розрахунку наданого до уточнених позовних вимог станом на12.04.2016 року заборгованості за кредитним договором становить загальну суму в розмірі 110747,28дол. (еквівалент у гривні станом на 12.04.2016 року 2831874,29 грн.), яка складається з наступних сум: заборгованість за кредитом 69300дол. (1772042,51грн.), по процентам за користування кредитом за період з 14.03.2011 року по 28.08.2013 рік 21312,06дол. (544962,14грн.), пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за період з 12.04.2015 року по 12.04.2016 рік в сумі 20135,22дол. (514869,64грн.).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У зобов»язаннях, в яких строк виконання на встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання.

Згідно договору відновлювальної кредитної лінії від 06.07.2007 року № 136-07 укладеного між Банком та ОСОБА_6 проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно /п.1.5.1.2 договору/ і повинні бути сплачені позичальником не пізніше 25 числа кожного місяця, починаючи з липня 2007 року з останньою сплатою процентів не пізніше 05.07.2017 року /п. 1.5.1.3 договору/.

Враховуючи що за умовами договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом повинно здійснюватись позичальником частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів має обчислюватись з моменту /місяця, дня/ невиконання позичальником кожного із цих зобов»язань, а саме з 25 числа кожного місяця, починаючи з липня 2007 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказав, що при вирішення даної справи вказана обставина судами врахована не була, а висновок суду про те, що заявлена до стягнення заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в повному розмірі є передчасним.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду України викладені в постановах від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року № 6-20цс14, від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 11 лютого 2015 року № 6-240цс14, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача до боржника, а саме за період після 14.02.2011 року, оскільки платежі заявлені до вказаної дати є такими, що заявлені поза межами позовної давності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порука ОСОБА_7 за договором відновлювальної кредитної лінії, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6 припинилася.

ОСОБА_7 рішення суду в цій частині не оскаржував, ОСОБА_6 та його представника на представлення його інтересів по даній справі не уповноважував.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_9 та його представника про безпідставне не застосування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду України викладеної у справі № 6-990цс15 щодо позовних вимог до ОСОБА_9, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов»язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи /а.с. 149-151/, а при скасуванні попередніх рішень по даній справі, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ має місце посилання саме на вищевикладені правові позиції /від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року № 6-20цс14, від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 11 лютого 2015 року № 6-240цс14/. Що судом першої інстанції і було враховано при ухваленні рішення.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов»язання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Саме така правова позиція викладена в постановах ВСУ від 19.03.2014 року у справі № 6-20цс14, від 07.10.2015 року по справі №6-263цс15, від 03.02.2016 року по справі № 6-18цс15 , від 06.04.2016 року по справі № 6-252цс15 та інших і якими суд першої інстанції керувався при ухваленні оскаржуваного рішення.

Однак, рішенням суду стягнуто з відповідача заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 97 751, 28 дол. США /заборгованість по тілу кредиту в сумі 56 309 дол. США, заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 21 312 дол. США, заборгованість по пені за період 12.03.2015 року по 12.04.2016 року в сумі 20 135, 22 дол. США/ що еквівалентно 2 499 558, 78 грн.

Враховуючи, що стягнення пені є штрафними санкціями і відповідно їх нарахування має проводитись в національній валюті, рішення суду необхідно змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором відновлювальної кредитної лінії №136-07 від 06.07.2007 року в розмірі 97751,28 доларів США, що еквівалентно сумі 2499558,78 грн. В цій частині необхідно ухвалити нове рішення, яким з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» необхідно стягнути заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №136-07 від 06.07.2007 року по тілу кредиту в сумі 56 304 доларів США, що еквівалентно 1 439 727 гривень, по відсоткам в сумі 21 312,06 доларів США, що еквівалентно 544 962,16 гривень, по пені в сумі 514 869 гривень 65 копійок , а всього стягнути заборгованість в загальній сумі 2 499 558 гривень 70 копійок.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії №136-07 від 06.07.2007 року в розмірі 97751,28 доларів США, що еквівалентно сумі 2 499 558,78 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №136-07 від 06.07.2007 року по тілу кредиту в сумі 56 304 доларів США, що еквівалентно 1 439 727 гривень, по відсоткам в сумі 21 312,06 доларів США, що еквівалентно 544 962,16 гривень, по пені в сумі 514 869 гривень 65 копійок , а всього стягнути заборгованість в загальній сумі 2 499 558 гривень 70 копійок.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :