У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 10 березня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Часовоярський вогнетривкий комбінат» про визнання дій та бездіяльності відповідача незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкодиза касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у публічному акціонерному товаристві «Часовоярський вогнетривкий комбінат» (далі - ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат») начальником охорони сторожової відділу економічної безпеки з 1 вересня 2005 року по 6 грудня 2013 року та звільнений у зв'язку зі скороченням штату працівників. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року його було поновлено на посаді начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат». Вважав, що відповідач не виконав в повній мірі вказане судове рішення щодо дати його поновлення та в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Крім того, відповідач, поновивши його на посаді, не надав йому попереднє робоче місце, яким він користувався до звільнення; не ознайомив його з посадовою інструкцією та внесеними до неї змінами, не надав змоги ознайомитися з документами, які регламентують роботу відділу економічної безпеки, оскільки в документах відбулися відповідні зміни в той час, коли він не працював. Також відповідач заборонив йому віддавати накази та розпорядження підлеглим, видавати наряди на проведення робіт, вимагати від підлеглих виконання своїх обов'язків. Відповідач зобов'язав підлеглих вести журнал обліку робочого часу та виконання ним робіт. Відповідач надав йому відпустку поза графіком. Про всі порушення з боку підприємства він звертався до керівництва, але відповіді на його письмові звернення не були надані. У зв'язку із викладеним, просив визнати незаконною бездіяльність ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в ненаданні йому попереднього робочого місця, а саме кабінету начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки, яким він користувався до звільнення та зобов'язати відповідача надати йому попереднє робоче місце, яким він користувався до його звільнення; визнати незаконною бездіяльність ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в не ознайомленні його з посадовою інструкцією начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки та внесеними до неї змінами та зобов'язати відповідача ознайомити його з посадовою інструкцією начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки та внесеними до неї змінами; визнати незаконною бездіяльність ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в не ознайомленні його з документами, які регламентують роботу відділу економічної безпеки: положення про відділ економічної безпеки, наказ про скасування охорони сторожової економічної безпеки, положення про пропускний та внутрішньо об'єктовий режим, посадові та робочі інструкції: начальника караулу відділу економічної безпеки, контролера на КПП 2 класу відділу економічної безпеки, сторожа відділу економічної безпеки, охоронника 4-го розряду відділу економічної безпеки, охоронника 2-го розряду (оператора відеонагляду) відділу економічної безпеки, чергового бюро перепусток відділу економічної безпеки, провідника службових собак відділу економічної безпеки та внесених до них змін та доповнень та зобов'язати відповідача ознайомити його із вищевказаними документами; визнати незаконними дії ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в усуненні його від виконання його прав та обов'язків начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки, передбачених інструкцією від 1 грудня 2012 року; визнати незаконною бездіяльність ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в ненаданні йому чергової відпустки з 18 серпня 2014 року за період з 1 вересня 2013 року по 31 серпня 2014 року, згідно поданої ним заяви від 7 серпня 2014 року; визнати незаконною бездіяльність ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в неналежному розгляді та не надані йому відповіді згідно вимог ст. ст. 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» на його заяви вх. № 580 від 22 липня 2014 року, № 11 від 23 липня 2014 року; № 23 від 29 липня 2014 року, № 24 від 4 серпня 2014 року, № 25 від 7 серпня 2014 року, № 13 від 4 серпня 2014 року; зобов'язати відповідача розглянути та надати йому відповіді на вищевказані заяви; стягнути з відповідача на його користь 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову або справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що відсутня правова підстава для його задоволення, оскільки пов'язана з поновленням позивача на роботі за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року, яке рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову в частині визнання наказу незаконним, поновлення ОСОБА_4 на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також суд дійшов правильного висновку про те, що всі звернення позивача, стосовно яких ним заявлені вимоги, не підпадають під звернення, які регулюються Законом України «Про звернення громадян», оскільки він знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат». Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й