Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2, про накладення заборони на відчуження житла дітей,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року прокурор м. Ірпеня Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в суд із вказаним позовом в якому просив накласти заборону на відчуження Ѕ частини будинку АДРЕСА_3 а саме: приміщення основної частини літ. «А» (площею 26,45 кв. м), в тому числі: частину приміщення 1-2, коридор площею 2,25 кв. м, приміщення 1-4, площею 8,70 кв. м, приміщення 1-5, площею 8,0 кв.м, приміщення 1-6, площею 7,50 кв.м до досягнення повноліття малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3; накласти заборону на відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, до досягнення повноліття малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Гостомель Київської області. Матір'ю ОСОБА_3 є ОСОБА_4 яку 08 квітня 2010 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області позбавлено батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_5. Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 01 червня 2010 року № № 118/10, 118/11 малолітньому ОСОБА_3 встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено ОСОБА_2 його опікуном. Власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_2. Київської області та Ѕ частини будинку АДРЕСА_3 є ОСОБА_4, у зв'язку із чим позивач просив задовольнити позов та накласти заборону на відчуження житла.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Накладено заборону на відчуження Ѕ частини будинку АДРЕСА_3 а саме: приміщення основної частини літ. «А» (площею 26,45 кв.м), в тому числі: частину приміщення 1-2, коридор площею 2,25 кв.м, приміщення 1-4, площею 8,70 кв.м, приміщення 1-5, площею 8,0 кв.м, приміщення 1-6, площею 7,50 кв.м. до досягнення повноліття малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Накладено заборону на відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, до досягнення повноліття малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керуючись ст. 71 ЖК України, ст. 248 СК України, ст.ст.17,25 ЗУ «Про охорону дитинства», встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, виходив з того, що питання щодо накладення заборони на відчуження житла дитини одночасно з позбавленням матері батьківських прав не заявлялося, тому з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини прийшов до правильного висновку про накладення заборони на відчуження майна.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2, про накладення заборони на відчуження житла дітей.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ