Провадження № 2/712/2785/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Гармонія» про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси 04.11.2016 року надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Гармонія» про поділ спільного майна подружжя, в якій ОСОБА_1В просить визнати внесок (паєнакопичення) в житлово-будівельному кооперативі «Гармонія» в розмірі 459186 грн., що сплачений згідно договору № 33.02.1.61 від 28 січня 2016 року про сплату внесків у ЖБК «Гармонія», обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнавши при цьому за ОСОБА_1 право на ? частину цього внеску (паєнакопичення), а саме: в розмірі 229583 грн.

Вивчивши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність повернення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься у ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В наданій суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що заява про поділ спільного майна подружжя подана відповідно до ст. 114 ЦПК України, згідно якої спори з приводу нерухомого майна предявляються за місцем знаходження майна.

Однак, вищевказане не відповідає дійсності, оскільки аналізуючи позовну заяву та її позовні вимоги вбачається що спір стосується внеску (паєнакопичення) в житлово-будівельному кооперативі «Гармонія», тобто грошових коштів, а тому позов повинен подаватися в порядку загальної підсудності (ст. 109 ЦПК України), тобто до суду за місцезнаходженням відповідача.

Матеріали позову не містять жодних посилань на те, що предявлений позов стосується нерухомого майна.

Відповідач у справі ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що за межами територіальної підсудності Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідач за позовом знаходиться в межах юрисдикції Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Підстав для звернення до суду в порядку альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК України) або виключної підсудності (ст. 114 ЦПК України) не встановлено.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.121 ЦПК України, заява повертається, коли справа не підсудна цьому суду.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції (ст. 309 ЦПК України).

Враховуючи те, що дана цивільна справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, суддя повертає позовну заяву позивачу для подання до належного суду за місцезнаходженням фізичної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи те, що позовна заява ОСОБА_1 судом повертається позивачу, сплачена сума судового збору в розмірі 2295,93 гривень підлягає поверненню ОСОБА_1

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 109-115, 121, 122, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Гармонія» про поділ спільного майна подружжя - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 сплачений ним за квитанцією № ПН 238957 від 04.11.2016 року судовий збір у розмірі 2295,93 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси В.А. Романенко