Справа № 333/2614/16-ц
Пр. № 2/333/1796/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2016р. м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Шевченко І.П., розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2007 року з позивача були стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 Дмитровича.13.12.2004 року народження в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, з 25.12.2006 року. Згідно рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.04.2007 року було видано виконавчий лист №2-168, однак стягнення по виконавчому листу не проводилось, так як позивач виплатив аліменти добровільно. Згідно відмітки у виконавчому листі примусове стягнення почато з 04.12.2009 року. Так з'явилась заборгованість по виплаті аліментів, згідно постанови виконавця Комункарського ВДВС від 19.08.2011 ркоу було накладено арешт на майно заявника та оголошено заборону на його відчуження. У лютому 2016 ркоу ОСОБА_1 погасив всю заборгованість з переплатою. 29.03.2016 року Комунарським районним судом було знято арешт з майна позивача, накладеного Комунарським відділом державної виконавчої служби. 19.04.2016 року Постановою від 25.06.2007 року Комунарського ВДВС було накладено арешт на все майно позивача, з метою забезпечення сплати аліментів, про цю постанову позивач не знав. Тому змушений звернутися з позовом до суду про зняття арешту з майна накладеного постановою від 25.06.2007 року Комунарського ВДВС.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя Особа ОСОБА_2 до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено:

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.03.2007 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з 25.12.2006 року

13.04.2007 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя було видано виконавчий лист для виконання вищевказаного рішення суду.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.03.2016 року знято арешт з усього майна належного ОСОБА_1 накладеного Постановою Державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 25.06.2007 року.

Згідно листа Комунарського ВДВС від 17.05.2016 року вих. № 14905/5, заборгованість станом на 16.05.2016 року по сплаті аліментів за виконавчим документом №2-168 виданого 13.04.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з 25.12.2006 року, відсутня.

Постановою Державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 25.06.2007 року АМ №654402, накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 та оголошено заборону його відчуження.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що накладення арешту на все майно ОСОБА_1 порушує його права як власника майна, що у відповідності зі ст. 386 ЦК України є підставою для задоволення позову та зняття арешту з майна позивача.

Керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2007 року АМ №654402.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова