07 липня 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Зябрової О.Г.
при секретарі - Масло Т.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування на квартиру, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_5, померлого 04.09.2010р., та бабусі ОСОБА_6, померлої 13.07.2014р. Надалі позивач уточнила відповідача та доповнила позовні вимоги і просила визнати недійсним заповіт, укладений 19.11.2012р. ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 В обгрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності її батьку ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_6 Після смерті батька 04.09.2010р. позивач та ОСОБА_6 звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте, оскільки не були визначені долі співвласників квартири та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, їм було рекомендовано звернутись до суду. Таким чином, позивач вважає, що вона та її бабуся отримали у спадщину після померлого по ? спірної квартири.13.07.2014р. після смерті ОСОБА_6 позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої, але їй стало відомо, що померла 19.11.2012р. склала заповіт на ім»я ОСОБА_3 Однак, даний заповіт слід визнати недійсним, оскільки через стан здоров»я та обману відповідача волевиявлення ОСОБА_6 під час складання заповіту не було вільним та свідомим.
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову до суду не надав.
3-я особа в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності.
Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 12503726 від 24.12.2014р. квартира АДРЕСА_2 зареєстрована станом на 31.12.2012р. була за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане УКМ та ПВПЖФ 18.06.2010р. № 7А-10-314830.
Стаття 372 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Оскільки домовленості між співвласниками квартири щодо часток майна не було, як і рішення суду з цього приводу то частки майна співвласників спірної квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вважаються рівними і відповідно кожному із співвласників квартири належало по 1/2 частині квартири.
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 04 вересня 2010 року.
З відповіді, наданої Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою № 2958/01-16 від 16.06.2015р. вбачається, що після смерті ОСОБА_5 було заведено спадкову справу № 201/2011р., із заявою про прийняття спадщини після померлого звернулись дочка ОСОБА_2 та мати спадкодавця ОСОБА_7, яка була зареєстрована на час смерті зі спадкодавцем. Інших заяв передбачених законом або заповітом до нотаріальної контори не надходило. До цього часу свідоцтво про право на спадщину після померлого нікому не видавалось.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 стали ОСОБА_2 та ОСОБА_6
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 13 липня 2014 року.
З вищезазначеної відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої ОСОБА_8 було заведено спадкову справу № 653/2014 із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулись онука спадкодавця ОСОБА_2 та з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину до цього часу нікому не видавалось.
Згідно наданого суду оригіналу заповіту, складеного 19 листопада 2012 року, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно, де б таке не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все, що їй буде належати на день смерті, та на те, що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_3 Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 під реєстрованим № 3967. Як зазначено у даному заповіті, він до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_6 та після цього підписаний нею.
Відповідно до ст.1257 ЦК України суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Су, оцінивши надані позивачем та його представником докази у їх сукупності, приходить до висновку, що волевиявлення заповідача ОСОБА_6 під час складання заповіту не відповідало її волі, що підтверджується поясненнями свідків, що були допитані в судовому засіданні, висновком експерта № 747 від 13.04.2016р. про те, що з урахуванням патології з боку органів зору, яка зазначена лікарем-офтальмологом у відповідних медичних документах ОСОБА_6, остання була значно обмежена у можливості з такою патологією читати звичайний текст, у тому числі і текст заповіту від 1911.2012р. Також, вищезазначений висновок суду підтверджується зверненням ОСОБА_6 до приватного нотаріуса ОСОБА_4 03.12.2012р. із скасуванням довіреності, виданої ОСОБА_6 19.11.2012р. одночасно із складанням заповіту, на оформлення спадкової справи після ОСОБА_5 на ім»я ОСОБА_3 та зверненням ОСОБА_6 03.12.2012р. до Орджонікідзевського районного відділу ГУМВС України в Харківській області із заявою про те, що її племінник ОСОБА_3 19.11.2012р. шляхом зловживання довірою, заволодів документами на нерухоме майно квартиру та дачу.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заповіт, складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 19.11.2012р. не відповідав волевиявленню померлої і є недійсним з підстав зазначених вище.
Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом почергово одержують особи, визначені в ст.ст.1261-1265 ЦК України.
Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 як його рідна онука, відповідно до документів, що містяться в матеріалах справи, тому у звязку з визнанням недійсним заповіту на ім.»я ОСОБА_3, слід визнати за нею право власності на спадщину після померлої ОСОБА_6
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 130, 174, 212, 214, 215, 218, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 203, 215,355, 369, 372, 1257,1261,1268 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати недійсним заповіт від 19 листопада 2012 року, складений від імені ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 3967.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після батька - ОСОБА_5, померлого 04 вересня 2010 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після бабусі ОСОБА_10, померлої 13 липня 2014 року.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 3654 гривні 35 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10 денний термін з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

07.07.2016