Провадження №2/485/317/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

01 липня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦЕНТ-БАНК звернулось до суду з вищенаведеним позовом, ціною 20506грн.34коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 12 квітня 2012 року з ОСОБА_1 укладено кредитний договір приєднання, за яким він отримав від банку 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою тридцяти шести відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки і правом для банку самостійно змінювати у бік збільшення чи зменшення кредитний ліміт. Позивач виконав зобов"язання за кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими платежами. Заборгованість визначена станом на 09 червня 2016 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

У судове засідання представник позивача за дорученням не з'явився. Суд задовольнив його письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку ст.158 ЦПК України.

Відповідач позовні вимоги визнав. На підставі поданої ним заяви суд розглянув позовні вимоги по суті у попередньому судовому засіданні. ОСОБА_1 пояснив, що з умовами надання кредитних коштів був ознайомлений, погодив їх і подписав кредитний договір. Останній платіж провів у жовтні 2013 року. Надалі погашення не проводив через брак коштів.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12 квітня 2012 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку, позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 2000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строком дії, що відповідає строку дії картки, з погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів визначена п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг у виді сплати штрафу 500грн. + 5% від суми позову. Пільговий період нарахування процентів, розміри комісії, строки внесення платежів знайшли відображення у довідці про умови кредитування з використанням кредитки Кредитка "Універсальна" (а.с.7-11).

Відповідач, прийняті по договору зобов'язання, не виконав. Погашення по кредитному договору проводив частково, останній платіж здійснено 21 жовтня 2013 року. Станом на 09 червня 2016 року заборгованість складає 20506,34грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 1645,15грн., по процентам за користування кредитом - 14558,51грн., сума пені і комісії - 2850грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 952,68грн. процентної складової. У розрахунку розміру пені та комісії фактично надано сумарний борг по комісії за надання банківських послуг (а.с.5-6).

Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд визнає позовну заяву обґрунтованою i ухвалює про її задоволення.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування позивачу судових витрат у розмірі сплаченого судового збору при подачі позовної заяви за платіжним дорученням від 21 червня 2016 року у сумі 1378грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2012 року, станом на 09 червня 2016 року, у розмірі 20506грн.34коп., з яких: 1645грн.15коп. - заборгованість по тілу кредиту, 14558грн.51коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850грн. пені та комісії, штрафи: 500грн. - фіксована частина, 952грн.68коп. - процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" судові витрати 1378грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя