У х в а л а

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 квітня 2013 року вона передала ОСОБА_5 8 000 грн у рахунок погашення матеріальних збитків, завданих останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка відбулося ІНФОРМАЦІЯ_1 року за участю належного їй автомобіля MitsubishiLancer, державний номерний знак НОМЕР_1, в якій загинув рідний брат відповідача ОСОБА_6

Згідно з вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2013 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 серпня 2014 року, ОСОБА_5 було відмовлено у стягненні із колишнього чоловіка позивача ОСОБА_7 моральної шкоди, а вимоги про стягнення із нього витрат на поховання брата відповідача - ОСОБА_6 залишено без розгляду та роз'яснено право на звернення до суду за вирішенням вказаного питання в порядку цивільного судочинства.

Позивач зазначала, що вона не була учасником вказаної ДТП, у кримінальному провадженні мала лише процесуальний статус свідка, підстава, що обумовлювала передачу нею коштів відповідачу згодом припинилась, у зв'язку із ухваленням зазначених вище судових рішень в частині вирішення цивільного позову, тому отримані відповідачем кошти в сумі 8 000 грн зберігаються останнім без належної на те правової підстави.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 добровільно повернути кошти, отриманні ним без достатніх правових підстав, відмовився, просила суд стягнути із нього на свою користь кошти в розмірі 8 000 грн та понесені нею судові витрати.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти, набуті без достатніх правових підстав у розмірі 8 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 рокускасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення міськрайонного суду, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що його безпідставність, оскільки у кримінальній справі за обвинуваченням чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_7, ОСОБА_5 був визнаний потерпілим.

Згідно з розпискою від 29 квітня 2013 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 8 000 грн у рахунок погашення матеріальних збитків, спричинених останньому у зв'язку зі смертю рідного брата, який загинув в результаті винних дій чоловіка позивача - ОСОБА_7

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав вважати кошти, отримані ОСОБА_5 від ОСОБА_4 безпідставно набутим майном, оскільки він був визнаний потерпілим, а ОСОБА_4, передаючи кошти, діяла в інтересах свого чоловіка, який на момент їх передачі, перебував під вартою.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С.Висоцька

І.М. Фаловська