Справа № 727/3930/16-ц
Провадження № 2/727/1271/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Кирилюк А.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Чернівецького обласного управління про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із позовною заявою посилаючись на те, що він 17.10.1983 року був прийнятий на роботу в установу відповідача на посаду провідного ревізора згідно наказу №42.

З 29.01.2015 року позивач був переведений на посаду заступника начальника відділу ревізії та контролю згідно наказу №29-к від 29.01.2015 року.

16 грудня 2015 року йому було вручено попередження про наступне вивільнення.

Згодом 26.04.2016 року відповідно до наказу №139-к філії позивача було звільнено з роботи в зв?язку із скороченням чисельності штату працівників на підстав п.1 ст. 40 КЗпП України

Вважає, що його звільнення було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, будь-яких підстав для скорочення його посади не було.

Просив визнати незаконним наказ №139-к від 26.04.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1, поновити його на посаді заступника начальника відділу ревізії та контролю Філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Стягнути з відповідача заробітне плату за час вимушеного прогулу та 20000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та докази, які наявні у матеріалах справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях та просили відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.10.1983 року був прийнятий на роботу в установу відповідача на посаду провідного ревізора згідно наказу №42.

З 29.01.2015 року позивач був переведений на посаду заступника начальника відділу ревізії та контролю згідно наказу №29-к від 29.01.2015 року.

16 грудня 2015 року йому було вручено попередження про наступне вивільнення.

Згодом 26.04.2016 року відповідно до наказу №139-к філії позивача було звільнено з роботи в зв?язку із скороченням чисельності штату працівників на підстав п.1 ст. 40 КЗпП України

Відповідно до Постанови Правління АТ «Ощадбанк» №785 від 02.09.2015 року « Про затвердження Типової організаційної структури регіонального управління АТ «Ощадбанк» та Переліку основних завдань та функцій структурних підрозділів регіонального управління АТ «Ощадбанк» у новій редакції затверджено цільовий показник скорочення чисельності персоналу окремих структурних підрозділів регіональних управлінь АТ «Ощадбанк» наведених в додатках 3 до цієї постанови у розмірі 20% загальної штатної чисельності зазначених підрозділів протягом періоду з 01.09.2015 року по 01.07.2017 року, в тому числі за період з 01.09.2015 року по 01.07.2016 року в розмірі 10%. Згідно додатку №3 до постанови №785 передбачено перелік структурних підрозділів регіонального управління, в якому за п.12 зазначено відділ ревізій та контролю регіонального управління.

Згідно п.8 постанови №785 зобовязано начальників регіональних управлінь АТ «Ощадбанк», в тому числі ц філії Чернівецьке управління АТ «Ощадбанк» забезпечити виконання цільового показника скорочення чисельності персоналу, визначеного у п.2 цієї постанови, з дотриманням трудового законодавства України.

На виконання зазначених пунктів постанови Філією Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» видано наказ від 15.10.2015 року № 349-к. в якому зазначено, що у відповідності до вимог постанови №785, листа начальника управління ревізії та контролю №20-08/61 від 14.12.2015 року та враховуючи закриття в 205 році окремих ТВБВ та за планового закриття ТВБВ в 2016 році, що супроводжує зменшення навантаження на відділ ревізії та контролю, провести скорочення чисельності штату шляхом виведення зі штатного 2 посади, в тому числі і посади заступника начальника відділу ревізій та контролю.

Позивачу після ознайомлення з наказом від 15.12.2015 року № 349-к « Про попередження про вивільнення» з 18.02.2016 року надано попередження про наступне вивільнення із зазначенням вакантних посад від 16.12.2015 року, в зазначеному попереджені позивач власноруч зазначив, що погодився з пропозицією щодо запропонованої посади головного спеціаліста, але заявою від 23.02.2016 року та заявою від 26.04.2016 року від пропозиції про роботу на вакантних посадах відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю Українитрудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, серед іншого, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Власник є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Вказана правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові № 6-40цс15 від 01 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 49 2 Кодексу законів про працю України про порядок вивільнення працівників про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Суд, з'ясовуючи обставини щодо дотримання відповідачем вищенаведених статей трудового законодавства, встановив, що відповідачем дотримано норми трудового законодавства, щодо доцільності дій щодо скорочення чисельності або штату працівників, оскільки власник або уповноважений орган має право, на свій розсуд, вносити зміни в штатний розпис, як зазначалось вище.

Стосовно позивача також були вжиті заходи забезпечення роботою на посадах, які були йому запропоновані та проти яких він відмовився.

Тому, скорочення штатної чисельності у Відповідача відбулося на законних підставах з дотриманням вимог законодавства про працю з урахуванням положень статті 43 КЗпП України.

Досліджуючи вищенаведені обставини, встановлені судом та підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про поновлення його на заступника начальника відділу ревізій та контролю Чернівецьеого обласного управління АТ «Ощадбанк», з якої його було звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку із скороченням штату та чисельності працівників на підставі у відповідності із вимогами трудового законодавства..

На підставі; ст. 21, п. 1 ст. 40, ст. 42, 49-2 ст. ст. 67, 71, 147, 233 КЗпП України, керуючись: ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214,215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Чернівецького обласного управління про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляція про оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя О.Г.Літвінова