Справа № 133/1103/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

за участю секретаря Полонської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин цивільну справу за позовом Вівсянецької сільської ради Козятинского району Вінницької області до ОСОБА_1 Садагата Кадир-Кизи, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Вівсяницький сільський голова звернулася в суд із позовом в якому просила визнати ОСОБА_1 Садагат Кадир-Кизи, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням по вул. Кірова,33 в с. Вівсяники, Козятинського району Вінницької області.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що в 1987 році в с. Вівсяники Козятинського району Вінницької області, місцеве підприємство СВК «Вівсяницький» за рахунок власних коштів побудувало житловий будинок по вул. Кірова,33. Тоді ж цей будинок був прийнятий на баланс СВК «Вівсяницький». В 1989 році на територію України стали прибувати біженці з Вірменії. Зокрема, сім»я ОСОБА_4 прибула в с. Вівсяники, Козятинського району Вінницької області і їй для проживання був наданий вищевказаний житловий будинок. Правлінням СВК «Вівсяницький» рішення про надання вказаного будинку для проживання сім»ї ОСОБА_4 не приймалось. Будинок був наданий для проживання за усним розпорядженням тодішнього голови правління СВК «Вівсяницький» ОСОБА_5 20 березня 1990 року ОСОБА_4 і члени його родини були зареєстровані в цьому будинку. 30 грудня 2015 року Вівсяницькою сільською радою було прийнято рішення «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади Вівсяницької сільської ради від СВК «Вівсяницький» об»єктів соціальної інфраструктури та створено комісію з питань передачі об»єктів соціальної інфраструктури в комунальну власність територіальної громади. 1 квітня 2006 року зазначена комісія на підставі рішення Вівсяницької сільської ради Козятинського району Вінницької області та відповідно до «Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об»єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року №1253, обстежила вищевказаний будинок і передала його на баланс Вівсяницької сільської ради, Козятинського району Вінницької області. В 2007 році члени сім»ї ОСОБА_4 виїхали із с. Вівсяники, Козятинського району Вінницької області в невідомому напрямку, проте причину виїзду нікому не повідомили і з реєстрації по с. Вівсяники Козятинського району Вінницької області на вищевказаною адресою не знялися. В тому ж році ОСОБА_4 залишив вищевказаний будинок та став проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїх родичів за іншою адресою. 07 вересня 2011 року ОСОБА_4 помер. На даний час місце занходження відповідачів не відоме.

Позивач в суове засідання не з»явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність суду не подавав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, заяви про слухання справи у його відсутність не заявляв.

За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та членам його сімї: ОСОБА_1 Садагат Кадир-Кизи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 1989 році, за усним розпорядженням голови правління СВК «Вівсяницький» - ОСОБА_5, як сім»ї біженців із Вірменії, було надано для проживання житловий будинок, розташований по вул. Кірова,33 в с. Вісяники, Козятинського району Вінницької області (а.с.9).

Із витягу із домової книги №1 Вівсяницької сільської ради Козятинського району Вінницької області вбачається, що за адресою: вул. Кірова,33 в с. Вівсяники Козятинського району Вінницької області значаться зареєстрованими з 20.03.1990 року - ОСОБА_4, ОСОБА_1 Садагат Кадир-Кизи, ОСОБА_6, ОСОБА_3 (а.с.12,16)

Голова домогосподарства - ОСОБА_4 07 вересня 2011року помер, що підтверджується випискою із домової книги (а.с.16)

В 2007 році відповідачі залишили своє місце проживання і на даний час місце перебування їх не відоме.

Відповідно до рішення, 20 сесії 4 скликання, Вівсяницької сільської ради Козятинського району Віницької області від 30 грудня 2005 року «Про пордок прийняття у комунальну власність територіальної громади Вівсяницької сільської ради від СВК «Вівсяницький» обєктів соціальної інфраструктури», на підставі акту прийому-передачі від 01.04.2006 року житловий будинок по вул. Кірова,33 в с. Вівсяники, Козятинського району Вінницької області був переданий на баланс Вівсяницької сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с.5-6,7)

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_1 Садагат Кадир-Кизи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно не проживають у житловому будинку, розташованому по вул. Кірова,33 в с. Вівсяники, Козятинського району понад шість місяців.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_1 Садагат Кадир-Кизи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 добровільно покинули спірне жиле приміщення, та понад шість місяців не проживає в ньому без поважних причин, а тому вони втратили право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 321 ч.1 ЦК України,суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 Садагат Кадир-Кизи, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням по вул. Кірова,33 в с. Вівсяники, Козятинського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суду Віницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя підпис ОСОБА_7

З оригіналом згідно.

суддя

секретар

08.07.2016