АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, державна архітектурно-будівельна інспекція України, про усунення перешкод в реалізації права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_3, департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, державна архітектурно-будівельна інспекція України, про усунення перешкод в реалізації права власності - зобов'язання відповідача усунути перешкоди в реалізації позивачем права власності шляхом знесення ним самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник позивача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку, що відповідачем будівельні роботи щодо реконструкції домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, здійснюються із дотриманням будівельних норм з посиланням на наявність проекту будівництва та зареєстрованого повідомлення про початок будівельних робіт. Зазначає, що з повідомленням про початок будівельних робіт вбачається, що експертиза проекту будівництва не проводилася, а тому відсутні підстави стверджувати, що даний проект відповідає будівельним нормам.

_____________________________________________________

Справа № 759/10917/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/11155/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, та їх представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 по договору дарування від 3 грудня 2014 року, укладеного між нею та її чоловіком ОСОБА_9, стала власником 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,1018 га по АДРЕСА_1 та 1/2 частини жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім позивача по 1/4 частині земельної ділянки та жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: . АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_3, що є рідними братами чоловіка позивача по справі.

ОСОБА_3 проводить реконструкцію жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9-14).

Так, співвласники будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_3 22 серпня 2014 року в нотаріальному порядку узгодили між собою отримання будівельного паспорту, проведення реконструкції (будівництва), подальшого введення в експлуатацію ними у належних співвласникам частках житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1, подавши таку заяву до компетентних органів, зокрема, Департаменту будівництва та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (а. с. 66).

Відповідач по справі 21 листопада 2014 року отримав будівельний паспорт, який був виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві, повідомив цей орган про початок виконання будівельних робіт, і таке повідомлення було зареєстроване під номером № КВ 84 від 5 грудня 2014 року відповідно до п. 6 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13 травня 2011 р. № 466 (а. с. 63-66, 83-91).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідач по справі ОСОБА_3 мав на право на проведення реконструкції будинку, здійснивши для цього необхідні дії, та отримавши відповідні документи, а тому проведення ним реконструкції житлового будинку не можна в даному випадку вважати самочинним будівництвом.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, відповідач ОСОБА_3 21 листопада 2014 року отримав будівельний паспорт, який був виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві, повідомив цей орган про початок виконання будівельних робіт, і таке повідомлення було зареєстроване під номером № КВ 84 від 5 грудня 2014 року відповідно до п. 6 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13травня 2011 року № 466.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що за наявності дозвільних документів проведення відповідачем ОСОБА_3 реконструкції житлового будинку не можна вважати самочинним будівництвом.

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та, як наслідок, не підлягають задоволенню.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт № КВ 84 від 5 грудня 2014 року не була проведена експертиза будівництва (а. с. 63), колегія суддів зазначає, що об'єкт будівництва належить до ІІ категорії складності (а. с. 63, зворот), а відповідно до п. 10 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою КМУ від 11 травня 2011 року № 560 такий об'єкт не підлягає обов'язковій експертизі.

Доводи особи, яка подала скаргу, що відповідач ОСОБА_3 не отримував згоду позивача на здійснення реконструкції будинку, є безпідставними, оскільки таку згоду надавав чоловік позивача ОСОБА_9 (а. с. 66) до того, як останній подарував Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, 3 грудня 2014 року (а. с. 11-12, 13-14).

Доводи ОСОБА_2, що відповідачем порушені вимоги Правил безпеки газопостачання та державних будівельних норм, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки з акту технічного обстеження від 17 грудня 2016 року (а. с. 114-115) вбачається, що будинок власника ОСОБА_3 збудований безпосередньо на підземному газопроводі-вводі низького тиску та впритул до першого будинку, але не зазначається, що це є порушенням, і не встановлено в ході розгляду справи, що вказаний власник змінював будь-яким чином систему газопостачання. Між тим, в даному акті зазначається цілий ряд порушень з боку позивача - як іншого власника будинку ОСОБА_2 в сфері містобудування, а саме здійснення нею самочинного будівництва та втручання в систему газопостачання.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова