АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1689/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 32 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Ласощів», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого,

в с т а н о в и л а :

16 жовтня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.10.2012 року загинув її чоловік ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Загибель її чоловіка сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві - в цеху виготовлення вафель ТОВ «Світ ласощів» у м. Черкаси, де він працював на посаді слюсаря-ремонтника 5-ого розряду. Причиною смерті стало ураження технічним електричним струмом.

Відповідно до висновку комісії, що здійснювала спеціальне розслідування, вказаний нещасний випадок є таким, що пов'язаний з виробництвом і особами, дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку, визнано співробітників ТОВ «Світ ласощів»: ОСОБА_8 (технічний директор), ОСОБА_9 (механік цеху вафель), ОСОБА_10 (електромонтер цеху).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2012 року у справі за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю її вимоги задоволено, встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року по 23.10.2012 року.

Позивач вказує, що відповідно до довідки № 332 від 08.11.2012 року про доходи за травень-жовтень 2012 року ОСОБА_7, її чоловік в останні три місяці до нещасного випадку мав дохід: за серпень 2012 року - 2501 грн. 76 коп.; за вересень 2012 року - 2279 грн. 23 коп.; за жовтень 2012 року - 2866 грн. 13 коп.

Таким чином середньомісячний заробіток її чоловіка, 2549 грн. 04 коп., є значно нижчим ніж п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати на день його смерті (5590 грн.), тому відповідно до ст. 1200 ЦК України вона має право на щомісячне відшкодування у розмірі 1/2 частини від зазначеної суми, оскільки вона була єдиною особою, яка перебувала на утриманні ОСОБА_7, а саме на щомісячне відшкодування в сумі 2795 грн.

Крім того позивач вказує, що з часу смерті ОСОБА_7 до моменту подачі позову пройшло майже три роки, тому за період з 23.10.2012 року по 23.10.2015 року (36 місяців) вона має на отримання відшкодування в розмірі 100620 грн. (2795 грн. х 36 місяців = 100620 грн.), і в подальшому вона має право на щомісячне відшкодування в розмірі 2795 грн.

Тому просить суд стягнути з ТОВ «Світ ласощів» на її користь вказані відшкодування.

18 грудня 2015 року представник ТОВ «Світ ласощів» подав до суду клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_11 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Черкаси.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судових засідань, до участі в справі в якості третьої особи залучено відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Черкаси.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 255 КЗпП України види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним страхуванням працівникам, а в деяких випадках і членам їхніх сімей, умови їх надання та розміри визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного страхування, іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного страхування.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві та поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового контракту на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія І-СР № 204966, ОСОБА_7 помер 22.10.2012 року (а.с. 5).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 858 від 23.10.2012 року причина смерті ОСОБА_7 ураження технічним електричним струмом (а.с. 6).

Як вбачається з акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.10.2012 року о 08 год. 25 хв. на ТОВ «Світ ласощів», нещасний випадок з слюсарем-ремонтником 5-ого розряду ТОВ «Світ ласощів» ОСОБА_7 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом відповідно до п. 15 підпункту 2 «Порядку ведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 (а.с. 7-10).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2012 року за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року по 23.10.2012 року.(а.с. 14).

Відповідно до ст. 1200 ЦК України в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно ст. 9 Закону України "Про охорону праці" відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку:

1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові в разі його смерті, виплачуючи особам, які перебували на його утриманні: а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; г)пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

2) організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Відповідно до ст. 33 даного закону, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Як вбачається з довідки № 837/03-12 від 12.05.2016 року, ОСОБА_6 10.01.2013 року зверталася до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Черкаси із заявою про призначення їй страхових виплат у зв'язку зі смертю годувальника (а.с. 79).

Постановою від 10.01.2013 року № 2301/15909/15909/90 їй здійснено відшкодування витрат на поховання потерпілого на виробництві.

Постановою від 14.01.2013 року № 2301/15909/15909/91 призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім'ї (одержувач ОСОБА_6Ф.) та одноразову допомогу особі, яка має на це право в разі смерті потерпілого (одержувач ОСОБА_6Ф.)

Постановою від 14.01.2013 року № 2301/15909/15909/92 - призначено щомісячну страхову виплату особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого (одержувач ОСОБА_6Ф.), яку постановою від 02.04.2014 року № 2301/159090.1/159090.1/440 призначено безстроково, в зв'язку з тим що ОСОБА_6 встановлена інвалідом безстроково (а.с. 79).

Слід зауважити, що статтею 9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору.

Відповідно до розділу 7 Колективного договору ТОВ «Світ Ласощів», при наявності прибутку, який залишається в розпорядженні підприємства, адміністрація та профспілковий комітет домовилися надавати матеріальна допомога працівникам товариства у виняткових випадках, в т.ч. у звязку зі смертю працівника фабрики членам сімї померлого у розмірі 400 грн., включаючи оплату ритуальних послуг і поминального обіду.

Тому по видатковому касовому ордеру від 23.10.2012 року товариством було виплачено суму в розмірі 2349,39 грн.

Крім того, товариством з власної ініціативи додатково виплачено 11 148,28 грн. та надано іншу допомогу у вигляді грошових коштів та товарів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору в повній мірі зясував вимоги позивача та обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, вирішивши спір по суті.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Ласощів», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :