Справа № 372/359/16-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3441/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 51 29.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілов О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Обухівської райдержадміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з відповідачем з 1997 року по 2010 рік проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_4. Після припинення фактичних шлюбних відносин сторони та їх неповнолітня дочка проживають в одній квартирі. Однак, відповідач життям дитини взагалі не цікавиться з 2013 року, не займається її вихованням, навіть не вітається з нею. Стягнені за рішенням суду аліменти сплачує нерегулярно в зв'язку з чим має значну заборгованість. Просила позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.

Представник позивача заяву підтримала та пояснила, що відповідач проживаючи в одній квартирі з дитиною її вихованням не займається, розвитком не цікавиться, участі у освітньому, культурному, моральному, духовному та оздоровчому вихованні дочки не бере. Всі питання щодо виховання дочки вирішується ОСОБА_3 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно проживає в одній квартирі з позивачем та їх спільною дочкою ОСОБА_5. На даний час він дійсно фактично не спілкується з донькою та не приймає участі у її житті. Не відвідує батьківські збори, не цікавиться здоров'ям, не проводить час. Всі його спроби розташувати до себе дівчинкою залишаються поза увагою. Така ситуація виникла через постійні маніпуляції позивача, яка безпідставно його звинувачує у скоєні різноманітних злочинів та подає позови.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року позов задоволено повністю.

Позбавлено ОСОБА_2, громадянина України, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із висновком, наведеним у рішенні, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове, яким в задоволені позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції виніс незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення, оскільки суд позбавляючи його батьківських прав, звернув увагу фактично тільки на те, що він має заборгованість по сплаті аліментів, та інших обставин до уваги не прийняв, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.п.1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по 2010 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до довідки ПОЖ Української міської ради №240 від 27 січня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають АДРЕСА_1. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками вказаної квартири, кожний по ? її частки.

ОСОБА_4 з липня 2008 року по травень 2013 року відвідувала дошкільний навчальний заклад №3 м.Світловодська Кіровоградської області. До дошкільного закладу ОСОБА_4 щоденно приводила та забирала бабуся ОСОБА_6 ОСОБА_3 була присутня на святах закладу. ОСОБА_2 в садочку ніхто не бачив. Вказані обставини підтверджуються довідкою ДНЗ №3 від 18.11.2014 року.

Згідно довідок Української ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 від 01.12.2014 року №283 та №174 в період з 01.09.2013 року і по теперішній час батько учениці ОСОБА_4 ОСОБА_2 ніколи не був у школі, не спілкувався з учителем з приводу навчання дитини, не цікавився її успіхами не відвідував батьківські збори. Вказані обставини вбачаються і з характеристики ОСОБА_4

З психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_4 №81 від 05.02.2016 року вбачається, що відношення дівчинки до себе хороше, до мами - позитивне, до тата негативне, не має бажання про нього спілкуватися.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості та рішення Апеляційного суду Київської області від 09.12.2015 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, стягнутих з нього рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2011 року на дочку ОСОБА_5.

16 лютого 2016 року Обухівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, а також, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Обухівської районної державної адміністрації від 04.02.2016 року, ухвалила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таке рішення, повністю узгоджується із вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України, положеннями п.п. 15, 16 постанови №3 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 самоусунувся та ухиляється від виконання обов'язку по вихованню дитини, так як він свідомо нехтує своїми обов'язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Допитані у судовому засіданні, під час розгляду справи по суті представник органу опіки і піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_4 Просила позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, пояснили, що відповідач належної уваги дитині не приділяє, не цікавиться її життям, здоров'ям, дозвіллям. У нього відсутні будь-які батьківські почуття щодо дівчинки.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 цього Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При розгляді справи суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів про те, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, нехтує ними, реально маючи можливість виконати їх, не виховує дочку, не спілкується і не вживає активних дій для спілкування, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям і життям, тому в найвищих інтересах дитини, для захисту її прав, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав.

Ця відповідальність, зокрема передбачена в п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, де вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо доводів апелянта, щодо постійних спорів між сторонами, а також доводи про те, що позивач налаштовує проти нього дочку, що дитина сама не бажає з ним спілкуватись, на переконання суду, не спростовують висновок про ухилення відповідача від виконання його обов'язку щодо виховання дитини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів про те, що ОСОБА_2 без поважних причин самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини ОСОБА_4, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Нових доказів або обставин, окрім зазначених в позові, апелянт не навів, таким чином, підстав для скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України, не встановлено, а також не встановлено жодних доказів обґрунтованості його позову та підстав для його задоволення.

Таким чином, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні. За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: