Справа № 148/1025/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Тульчинського районного суду із позовом до ОСОБА_2В, про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Судовим наказом Тульчинського районного суду від 29.09.2010 року із відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.09.2010 року і до досягнення повноліття.

Після винесення цього рішення змінилось матеріальне становище, а саме: з підвищенням цін на продукти харчування, одяг, навчання в школі, в гуртках та послуги, не вистачає коштів на утримання дитини. Дитина стає з кожним днем дорослішою та потребує більше коштів на утримання, а цих коштів, які вона отримує від відповідача явно не достатньо на її утримання. В зв»язку зі зміною матеріального становища та відповідно до ст.192 СК України визначений розмір аліментів необхідно змінити.

Просить суд змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Тульчинського районного суду від 29.10.2010 року, стягнувши із відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2В, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив суду, що призначені судом аліменти він сплачує регулярно. Заборгованості не має. З часу їх призначення його матеріальне становище не змінилось. Він рахується суб»єктом підприємницької діяльності,але бізнес не веде. Доходів не має. Має лише епізодичні заробітки. З них і сплачує аліменти. До того ж, прожитковий мінімум на дитину з віком змінюється. Він збільшується. Тому буде збільшуватись і розмір аліментів, які він буде сплачувати.

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається наступне.

Згідно судового наказу від 29.09.2010 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4»ї,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.09.2010 року до її повноліття.

За довідкою Тульчинської міської ради №987 від 18.04.2016 року на утриманні ОСОБА_1 перебуває дочка ОСОБА_4»я, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Тульчинського відділення Немирівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №1038 від 11.07.2016 року ОСОБА_2 перебуває на обліку з 01.11.2010 року. Відомості про доходи відсутні.

За довідкою Тульчинського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області від 02.07.2016 року станом на 01.07.2016 року ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів не має

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст..212 ЦПК України, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні позивачкою не надано доказів, що з часу стягнення на її користь аліментів змінився стан здоров»я її чи дитини ( погіршився чи поліпшився), змінився її сімейний стан чи відповідача та їх матеріальне становище. Твердження позивачки як про підставу зміни матеріального стану підвищення цін на продукти харчування, послуги з навчання та ін. не свідчить про суттєву зміну її персонального матеріального стану. Нею не надано жодних доказів про рівень своїх доходів, про їх зміну з часу призначення аліментів. Не надано доказів зміни матеріального становища відповідача. Навпаки, відповідачем надано письмові докази, що він не має регулярного доходу і при цьому добросовісно виконує рішення суду щодо сплати аліментів. З урахуванням відсутності доказів про доходи відповідача зміна розміру аліментів на частку від заробітку ( доходу) може бути не більшою від 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

За таких обставин суд не вбачає підстав для зміни розміру аліментів і стягнення з відповідача їх у частці від заробітку (доходів), оскільки останній не має постійного заробітку ( доходів) і з часу стягнення аліментів його матеріальне становище, матеріальне становище позивачки, дитини, їх стан здоров»я не змінились.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184,192 СК України, ст. ст. 215-219 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особою яка брала участь у розгляді справи,але не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії рішення, до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд .

Суддя: