АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6017/16 Справа № 207/68/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бистрова Л. О. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які народжені поза шлюбом, але реєстрація народження дітей здійснена згідно ст. 126 Сімейного кодексу України. Малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяті на облік служби у справах дітей з 05.08.2015 року наказом № 84, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Неодноразово до служби у справах дітей звертався КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради з проханням відвідати батьків у зв'язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Відповідачі не піклуються про дітей, не проявляють зацікавленості щодо їх стану здоров'я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання. Окрім того, відповідачі не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти.

За таких обставин позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути аліменти з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, а також малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 передати органу опіки та піклування Адміністрації Баглійського району Дніпродзержинської міської ради.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши представника прокуратури Дніпропетровської області, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є відповідачі: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 26-27).

Відповідачі з дітьми мешкають за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Службою у справах дітей Баглійської районної ради у м.Дніпродзержинську ради виданий наказ № 84 від 05.08.2015 року, відповідно до якого, поставлено на облік дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах, ОСОБА_3, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.23)

Адміністрацією Баглійського району був виданий наказ № 12 «ОД» від 25.12.2015 про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у батьків ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с.10).

Із відеозапису, дослідженому у судовому засіданні суду першої інстанції, при виконанні наказу щодо відібрання дітей, вбачається, що в квартирі брудно, в холодильнику відсутні продукти харчування (а.с.74).

Із відеозапису, наданого ОСОБА_5, дослідженому у судовому засіданні суду першої інстанції, вбачається що в квартирі прибрано, є необхідний дитячий одяг, іграшки, дитячий візочок, ліжечко (а.с.75).

Згідно повідомленню КЗОЗ ДМР «ЦПМСД № 2» № 1207 від 15.12.2015 року, батьки ОСОБА_5, ОСОБА_4 не виконують призначення медичних працівників. Дитина ОСОБА_3 недостатньо набирає вагу, у неї формується тетрапарез (інвалідізація), дитина потребує дообстеження спеціалістами в обласній клінічній лікарні та медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. ОСОБА_5 пообіцяв, що у термін з 07.12.2015 року по 11.12.2015 року дитина буде обстежена, але дитина не обстежена, що загрожує її здоров'ю та життю (а.с.11).

Із повідомлення Комунального закладу «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» № 790 від 29.12.2015 року вбачається, що дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була госпіталізована в неврологічне відділення 25.12.2015 року. 25.12.2015 року батько відмовився від лікування дитини у відділенні, забрав дитину додому. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, також була госпіталізована 25.12.2015 року. Батьки також відмовилися від перебування дитини у відділенні (а.с.15).

Відповідно до повідомлення КЗОЗ ДМР «ЦПМСД № 2» № 726 від 03.08.2015 року, 31.07.2015 року дитина ОСОБА_3 була госпіталізована до дитячої лікарні. Отримала необхідне лікування вночі, потребувала подальшого лікування, але вранці 01.08.2015 року батьки самовільно забрали дитину до дому (а.с.18, 20).

Із повідомлення КЗ «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» № 769 від 02.12.2014 року вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_4 (ОСОБА_3) ІНФОРМАЦІЯ_4, яка знаходилась у лікарні з 06.10.2014 року без матері, була виписана 01.12.2014 року. Проживатиме за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.21).

Із повідомлення КЗ «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» № 757 від 27.11.2014 року вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_4 знаходилася у неврологічному відділенні з 03.11.2014 року. За цей період батьки дитину не відвідували, станом дитини цікавились тільки по телефону. Відвідали один раз 26.11.2014 року. Надали допомогу дитині у виді 1 упаковки памперсів (а.с.22).

У судовому засіданні суду першої інстанції відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилалися на те, що вони через незадовільне матеріальне становище відразу не провели обстеження дитини в обласній дитячій лікарні м.Дніпропетровська. Коли ОСОБА_3 після народження знаходилася на стаціонарному лікуванні, вони відвідували її, надавали матеріальну допомогу.

Згідно довідки № 694/03/04 від 19.04.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, за медичною допомогою не зверталися (а.с.110).

Із повідомлення КЗОЗ ДМР «ЦПМСД № 2» № 659 від 13.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 здорова, на диспансерному обліку з приводу захворювань не знаходиться. ОСОБА_3 народилася недоношеною, з затримкою внутрішньоутробного розвитку, потребувала ретельного до обстеження. У квітні-травні 2016 року ОСОБА_5 частково проконсультував дитину амбулаторно в обласній дитячій клінічній лікарні. За останні два місяці дитина оглянута сімейним лікарем 3 рази, на прийом дитину приводив батько та прабабуся, мати не приходила.

Відповідно до висновку № 17/31-7 від 14.01.2016 року Адміністрації Баглійського району про доцільність позбавлення батьківських прав - позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідає інтересам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7-9).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 19, 150, 164 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.10.1989 року, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі не мають постійного місця реєстрації, а відповідач ОСОБА_5 офіційно не працює та не має постійного заробітку, не можуть бути підставою для розлучення неповнолітніх дітей з батьками та позбавлення їх права на виховання в повноцінній сім'ї.

Доводи позивача в апеляційній скарзі щодо однобічності та неповноти судового розгляду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції та встановлені ним обставини, а зводяться до незгоди з висновками суду та особистого тлумачення апелянтом норм права. Позбавлення батьківських прав матері, батька дитини є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків або одного з них. Матеріали справи не містять доказів, які могли б стати достатньою підставою для застосування до відповідачів такого крайнього заходу, як позбавлення їх батьківських прав згідно ст.164 Сімейного кодексу України.

Таким чином, порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П. Варенко

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова