провадження № 2/243/2425/2016
справа № 243/4652/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року.

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Лещенкові. О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Слов'янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем з 13 липня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, за актовим записом № 323. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із тим, що сторони мають різні характери, не можуть порозумітися. Шлюбні відносини припинені з 2016 року. Спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору з приводу поділу спільного майна подружжя та місця проживання дитини між сторонами на сьогодні не існує. У зв'язку із викладеним, просила суд розірвати шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи, до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. У разі задоволення позову, просила залишити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 323, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії: НОМЕР_2 (а.с. 2).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дівчинки Серії: НОМЕР_3. (а.с.3).

Спору з приводу поділу спільного майна подружжя та місця проживання дитини між сторонами на сьогодні не існує.

Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із нерозумінням одне одного. Шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання дитини на теперішній час немає, дитина залишається із відповідачем.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, судом відповідно ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Так, відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду було надано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача ОСОБА_2 у зв'язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. Дитина залишається із відповідачем, оскільки між сторонами існує про це домовленість.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1», суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У зв'язку з тим, що судом позов задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений нею при зверненні до суду із даним позовом.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, 104 ч. 2,105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 13 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, за актовим записом № 323 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 13 липня 2016 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич