07.07.2016 227/1747/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Хоменко Д.Є.
при секретарі Малашко С.В.
позивачів не зявились
відповідача не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом Бебешко Олени Вікторівни, Борщ Віктора Васильовича до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності, -
27 квітня 2016 року Бебешко О.В. та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності. Просили визнати за собою право власності по ? частині квартири № 45 у житловому будинку № 13 по вул. Ремінного в м. Добропілля Донецької області в порядку спадкування після смерті матері Борщ Крафії Трохимівни, яка померла 04 грудня 2015 року
Позов мотивують тим, що є рідними дітьми померлої ОСОБА_2, після її смерті залишилось спадкове майно в розмірі ? частини квартири, за адресою в м. Добропілля, вул. Ремінного, 12/45. У звязку з тим, що заповіту не було, звернулись до нотаріуса для оформлення спадщини, але було усно відмовлено з причини відсутності правовстановлюючих документів. Причиною відмови було те, що відсутній витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 06 листопада 2015 року відділом з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло по ? частині квартири на ОСОБА_2 та на ОСОБА_1 Матір не встигла оформити своє право власності на вказану квартиру, відповідно до свідоцтва про право власності від 06 листопада 2015 року у зв'язку зі смертю. Змушені звернутись до суду за захистом своїх прав.
29 червня 2016 року до суду надійшла заява про зміну позовних вимог відповідно до яких позивач Бебешко Олена Вікторівна звертається до Борщ Віктора Васильовича. Просить визнати за собою Бебешко О.В. 28 серпня 1965 року народження уродженки м. Добропілля Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на ? частину квартири № 45 в будинку № 13 по вул. Реміного в м. Добропілля Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті матері Борщ Крафії Трохимівни, яка померла 04 грудня 2015 року. У звязку із зміною позовних вимог змінився процесуальний статус учасників процесу, позивач Бебешко Олена Вікторівна, відповідач Борщ Віктор Васильович.
В судове засідання позивач Бебешко О.В. не зявилась, надала заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_1 також в судове засідання не зявився та надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, вказав, що 03 червня 2016 року у державного нотаріуса Добропільської нотаріальної контори подав заяву про відмову від своєї частки спадщини на користь своєї сестри Бебешко О.В.
Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що після смерті Борщ Крафії Трохимівни, яка померла 04 грудня 2015 року, відкрилась спадщина, до її складу входила ? частина квартири, розташованої в Донецькій області, м. Добропілля по вул. Ремінного, 13/45.
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18.10.1986 року, виданого відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області Бочарова Олена Вікторівна зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «Бебешко». Як вбачається з свідоцтва про народження від 08.09.1965 року, виданого Добропільським міським РАЦС, матірю Бочарової (Бебешко) О.В, є Бочарова Крафія Трохимівна, яка в свою чергу відповідно до свідоцтва про шлюб від 16.12.1972 року, виданого міським РАЦС міста Добропілля Донецької області, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Борщ». Судом встановлено, що Бебешко О.В. та померла ОСОБА_2 є рідними донькою та матірю.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження від 20.08.1985 року народження, виданого відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області, тобто Позивач Бебешко О.В. та відповідач ОСОБА_1 є сестрою та братом, в своїй заяві ОСОБА_1 визнав позовні вимоги Бебешко О.В.
Позивач Бебешко О.В. звернулась до Добропільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття та видачу спадщини на майно померлої матері ОСОБА_2
Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори від 21 червня 2016 року Бебешко О.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 04.12.2015 року її матері Борщ Крафії Трохимівни, 29.07.1946 року народження на спадкову ? ідеальну частину квартири № 45 у будинку № 13 по вулиці Ременного в місті Добропілля Донецької області, відмовлено на підставі того, що право власності на ? ідеальну частину квартири за спадкодавицею ОСОБА_2 відсутня. Оскільки матір не встигла оформити своє право власності на вказану квартиру, відповідно до свідоцтва про право власності від 06 листопада 2015 року у зв'язку зі смертю.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2015 року видно, що квартира, яка знаходиться за адресою: м. Добропілля вул. Ременного, 13/45 дійсно належить на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_2 Крафії Трохимівни - 1/2 частина та Борщ Віктору Васильовича 1/2 частини. Також довідкою про склад сімї підтверджується, що основним квартиронаймачем квартири була ОСОБА_2, зареєстрована з 14.07.1987 року, з нею проживав її син ОСОБА_1, зареєстрований з 25.02.2002 року.
У звязку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Разом з тим, аналізуючи норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обовязком спадкоємців, будь-які терміни для отримання свідоцтва чинним законодавством не встановлені, а його неотримання не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно.
Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, та має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Зважаючи на те, що п.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача сторони правочину, за яким виникло право уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках передбачених цим Законом. Тобто, право власності на дане майно може бути зареєстровано тільки власником, тому спадкоємець немає можливості здійснити реєстрацію в органах БТІ.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст.392 ЦК України).
Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав субєктів права власності.
Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).
Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Тобто, реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права.
На підставі викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено позивачем неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та визнання за позивачем права власності на ? частину квартири є єдиним способом захисту його прав отримати спадщину.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на ? частини квартири, розташованої в Донецькій області, м. Добропілля, вул.Ременного, 13/45, яка належала померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності.
Керуючись ст.ст.328,392,386, 1216 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Бебешко Олени Вікторівни до Борщ Віктора Васильовича про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити повністю.
Визнати за Бебешко Оленою Вікторівною, 28 серпня 1965 року народження, уродженки міста Добропілля, Донецької області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири №45 в будинку № 13 по вулиці Ременного в м.Добропілля Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті матері Борщ Крафії Трохимівни, яка померла 04 грудня 2015 року.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Є. Хоменко