Справа: 164/1400/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її чоловіку ОСОБА_4 за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудамипо вул. Шевченка, 11, в с. Старосілля Маневицького району Волинської області. 09.07.2015 року ОСОБА_4 помер і спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_2 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. Іншими спадкоємцями по смерті ОСОБА_4 є його діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,проте своїми заявами, посвідченими нотаріально, від прийняття спадщини відмовилися. Однак, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, ОСОБА_2 відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому вона просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_8, кожен зокрема, не зявилися, проте подали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом установлено, що 09.07.2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5, 6).

Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки та довідки ОСОБА_3 сільської ради Маневицького району Волинської області № 632 від 10.03.2016 року вбачається, що по особовому рахунку № 0128-1житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 11, в селі Старосілля належить ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований та проживав разом із дружиною ОСОБА_2 Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався. Спадкоємцями, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є діти спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, проте своїми заявами, посвідченими нотаріально, від прийняття спадщини відмовилися на користь ОСОБА_2 позивача у справі (а.с. 7, 8, 11-13).

Із відповіді Маневицької державної нотаріальної контори на усне звернення ОСОБА_2 № 328/01-06 від 29.06.2016 року вбачається, що підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 09.07.2015 року, у нотаріуса немає, оскільки позивачем не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію спадкового майна (а.с. 14).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 364/01-16 від 12.07.2016 року після смерті ОСОБА_4, який помер 09.07.2015 року, вказаною нотконторою спадкова справа не заведена (а.с. 30-31).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 16.03.2016 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Старосілля Маневицького району Волинської області по вул. Шевченка, 11, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 10).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 11 з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Шевченка в селі Старосілля Маневицького раону Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська