Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 368/1640/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Потапенко А.В.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Київської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Київської області про відновлення в черзі на поліпшення житлових умов,-

ВСТАНОВИВ:

2 вересня 2015 року позивач звернулась із вказаним вище позовом до Кагарлицького районного суду Київської області, посилаючись на те, що вона разом зі своєю сім'єю в складі 5 осіб проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене житло було видане на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради № 153 від 28 грудня 2000 року "Про розподіл житла в новозбудованому житловому будинку по вул. Молодіжна, 14-А" на ім'я ОСОБА_4, чоловіка позивача. Проте, своїм правом на поліпшення житлових умов як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії позивач не скористалась, тому зняття її з черги було неправомірним.

Згідно п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на позачергове забезпечення житлом, а саме: покращення житлових умов протягом року з дня подачі заяви на поліпшення житлових умов.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради №62 від 13 квітня 2010 року вона була прийнята на квартирний облік на чергу забезпеченням житлом у першочерговому порядку, оскільки є інвалідом війни II групи. Проте, на її думку не було враховано те, що вона має право на постановку на облік на позачергову чергу, а не першочергову. Також, не враховано, що на момент прийняття на облік в черзі відбулись зміни.

Згідно п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі що передається міністерствами, іншими центральними органами державної виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих Рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Вважала, що відповідно до законодавства України вона має право на позачергове забезпечення житлом, а саме, поліпшення житлових умов як інвалід війни II групи. У зв'язку із чим не погоджується із тими умовами, на яких ОСОБА_3 міська рада прийняла її на квартирний облік не позачергово, як зазначено в законодавстві, оскільки вона має право на позачергове забезпечення житлом, як така, що потребує поліпшення житлових умов. Оскільки загальна площа зазначеної квартири 66,5 кв.м., житлова площа 40,6 кв.м., а житлова площа інвалідам-чорнобильцям надається згідно ст. 47 Житлового кодексу України складає 13,65 м.кв. на одну особу, то позивач вважає, що потребує поліпшення житлових умов.

Згідно із п. З Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії І, затвердженого Постановою КМУ № 1589 від 31 грудня 1996 року (далі - Порядок) особам, віднесеним до категорії І, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, -у вигляді окремої кімнати.

Пільгою щодо забезпечення житлом на пільгових умовах особа може скористатись лише один раз, а оскільки ОСОБА_1 не скористалась наданим їй правом на поліпшення житлових умов, тому ОСОБА_3 міська рада повинна прийняти її на квартирний облік у позачерговому порядку з урахуванням змін, які відбулися в черзі з 28 грудня 2000 р.

Посилаючись на вимоги п. 3 Порядку, ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 13 Закону України "Про статус веретанів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3 міську раду прийняти ОСОБА_1 на квартирний облік на забезпеченням житлом позачергову чергу; відновити ОСОБА_1 в черзі забезпечення житлом з урахуванням змін, що відбулися в черзі з 28.12.2000 р. Стягнути з ОСОБА_3 міської ради судові втрати.

Ухвалою судді Кагарлицького районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року справу передано до Ржищівського міського суду Київської області, з підстав передбачених ч. 3 ст. 25 ЦПК України, ст. 116 ЦПК України внаслідок задоволення відводів (самовідводів) усіма суддями Кагарлицького районного суду Київської області.

23 лютого 2016 року Ржищівським міським судом Київської області було прийнято до свого провадження зазначену вище цивільну справу.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 6 квітня 2016 року до участі у справі залучено виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради Київської області.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Указували на те, що позивач була поставлена на облік у першочергову чергу забезпечення житлом, однак, це порушення ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", її повинні були поставити на облік у позачергову чергу. Вказували, що рішення ОСОБА_3 міської ради від 13 квітня 2010 року є незаконним, тому що квартиру отримав її чоловік, скориставшись своєю пільгою, а ОСОБА_1 також має право скористатись своєю пільгою на отримання квартири як ліквідатор наслідків аварії ЧАЕС І категорії. та інвалід ІІ групи. Про рішення від 13 квітня 2010 року дізналась тільки після прийому в ОСОБА_3 міській раді, копію якого надали у серпні 2015 року за її заявою. На даний час вона проживає у квартирі з чоловіком, дочкою та онуками 13 та 14 років, які є дітьми різного полу, а тому потребує поліпшення житла. Позивач вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Крім того, позивач у судовому засіданні вказувала, що про порушення своїх прав вона дізналась із рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 28 грудня 2000 року №125, оскільки вважає незаконним її зняття цим рішенням з квартирного обліку, їх забезпечено житлом менше норми за ст. 47 ЖК України 13,65 на одну особу. Вважали, що її право на постановлення до позачергової черги порушено починаючи з 2000 року. Крім того, у судовому засіданні 18 квітня 2016 року представником позивача подано заяву про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та повновлення вказаного строку. ОСОБА_1 особисто або через правозахисні організації починаючи з 2000 року постійно зверталась до різних органів державної влади щодо порушення її прав, у 2015 році їй у черговий раз було відмовлено, після чого вона звернулася до суду із даним позовом.

Представники відповідачів у судове задання не з'явились, у своїх письмових запереченнях просили розглядати справу без участі їх представників. У запереченнях позовні вимоги не визнали повністю і просили суд у їх задоволенні відмовити та зазначали, що позовні вимоги ОСОБА_5 є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені судом. 28 грудня 2000 року сім'я ОСОБА_1 була забезпечена трикімнатною квартирою, житлова площа якої 44,1 кв.м, а не 40,6 кв.м., як було вказано позивачем, загальна -73,7 кв.м., що відповідає санітарним вимогам по максимальним розмірам забезпечення жилої площі відповідно до ст. 48 ЖК Української PCP. На той час сім'я була повністю забезпечена житлом, оскільки кожен з її членів отримав окрему кімнату відповідно до вимог постанови КМУ від 31 грудня 1996 р № 1596. На підставі Постанови виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 8 липня 1991 р. «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 7 січня 85 № 4 «Про запровадження в області Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» визначено рівень середньої забезпеченості громадян області жилою площею 9 квадратних метрів на одну особу. Пільгою щодо забезпечення житлом особи, сім'ї, потерпілі від наслідків Чорнобильської катастрофи, можуть скористатися один раз, у зв'язку з цим можна прийти до висновку, що позивача було забезпечено житлом, а зняття його з черги є правомірним.

У зв'язку зі збільшенням членів сім'ї (народженням двох внуків 2002 та 2003 р.н.) у позивача виникло право на забезпечення житлом у першочерговому порядку. Рішенням виконавчого комітету № 62 від 13 квітня 2010 р. «Про прийняття на квартирний облік» було прийнято позивача з сім'єю у складі 5 чоловік на квартирний облік за місцем проживання на чергу забезпечення житлом у першочерговому порядку.

У відповідності до ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду. Відповідно до ч. 1. ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки рішення виконавчого комітету про прийняття Позивача на квартирний облік було прийнято 13 квітня 2010 р., тому позивач знала про нього та пропустида строк, під час якого могла звернутися до суду із заявою про відновлення порушеного права. Отже, керуючись ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради виконано вимоги чинного законодавства з приводу поставлення позивача на чергу забезпечення житлом першочергово.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у 2000 року їх сім'я була забезпечена квартирою, житловою площею 40, 6 кв.м., однак площа квартири, на його думку, менша ніж передбачено законодавством, а саме: 13,65 на кожну особу. На даний час їх у цій квартирі проживає 5 осіб, площі не достатньо, діти 2002 та 2003 років народження різного полу проживають в одній кімнаті. На час отримання квартири мав статус ліквідатора, загальне захворювання. Про порушення їх прав знав з 2005 року, оскільки постійно отримували від різних органів державної влади відповіді про те, що їх сім'ю забезпечено житлом належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач разом з сім'єю (всього п'ять осіб) проживає в квартирі № 18 жилою площею 40,6 кв.м м. Кагарлик у будинку по вул. Молодіжна, 14-а.

Згідно посвідчення від 7 травня 1996 року ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія ОСОБА_6 № 641561 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Посвідченням серії Є № 083783, що видане 11 березня 2010 року підтверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 3).

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської Ради народних депутатів № 9 від 27 січня 1999 року "Про відновлення в черзі на отримання житла ОСОБА_1І." встановлено, що ОСОБА_1 було відновлено чергу на отримання житла на загальних підставах з 28 лютого 1986 року (а.с. 90).

Відповідно до листа виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 566 від 26 серпня 1999 року ОСОБА_1 повідомлено, що виконком міської ради не може прийняти рішення перевести її на пільгову чергу забезпечення житлом у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 37 п. 2 ЖК України та відповідно до п.11 Правил квартирного обліку громад кожна сім'я може стояти на квартирному обліку по місцю роботи одного із членів сім'ї за їх вибором і у виконавчому комітеті міської ради за місцем проживання. На квартирному обліку позачергового забезпечення житлом за місцем проживання перебуває її чоловік ОСОБА_4 (а.с.91).

Листом виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 159-02-44 від 02 березня 2000 року ОСОБА_1 повідомлено, що вона перебуває на квартирному обліку на черзі позачергового забезпечення житлом за місцем проживання у складі сім'ї, де у списку значиться її чоловік ОСОБА_4 (а.с.92).

Листами Управління капітального будівництва, інвестицій, переселення та забезпечення житлом від 24 квітня 2000 року та УСЗН від наслідків аварії на ЧАЕС від 10 травня 2000 року ОСОБА_4 повідомлено, що його сім'я перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов з 6 лютого 1996 року під №3. Міністр звернувся до КОДА з клопотанням посприяти у наданні тимчасово квартири без зняття з черги сім'ї (а.с. 93, 94).

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 28 грудня 2000 року № 153 ОСОБА_4 як потерпілому від аварії на ЧАЕС І-ї категорії надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 40, 6 кв.м. на заміну раніше наданої двокімнатної квартири № 14 в м. Кагарлику по вул. Молодіжна, 14а, на сім'ю в складі 3-х чоловік. ОСОБА_4 видано ордер на вселення у квартиру з сім'єю у складі 3-х чоловік: ОСОБА_4 - заявник, потерпілий І категорії; ОСОБА_1 - дружина, потерпіла І категорії, ОСОБА_1 - дочка. Вказаним рішенням знято з квартирного обліку на підставі п. 26 пп. 1 "Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов" як такого, що забезпечений житлом (а.с.7).

Згідно акту передачі квартир під заселення від 23 жовтня 2000 року 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1 має житлову площу 40, 6 кв.м., загальну площу 66,5 кв.м. (а.с.87).

9 січня 2001 року ОСОБА_4 з сім'єю у складі 3 чоловік видано ордера № 31 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.86).

Згідно свідоцтва про право власності на житловід 30 січня 2004 року встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Загальна площа картири становить 73, 7 кв.м.(а.с.88). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5004333 від 09 жовтня 2004 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 Форма власності - спільна сумісна (а.с.89).

ОСОБА_3 міської радивід 16 лютого 2005 року №135/02-44 заступнику голови спілки інвалідів Чорнобиля в ОСОБА_3 районі ОСОБА_10 повідомлено, що сім'я ОСОБА_1 з тьох чоловік 28 грудня 2000 року була забезпечена трикімнатною квартирою, житловою площею 40,6 кв.м., загальною площею 73,7 кв.м., що відповідає нормам та кожен з них мав окрему кімнату, в зв'язку із чим позивача було знято з квартирного обліку. Сім'я позивача не має права на відновлення в черзі квартирного обліку забезпечення житлом, а має лише право постановки на квартирний облік для поліпшення житлових умов (а.с. 95).

ОСОБА_3 міської ради від 12 квітня 2005 року № 282/02-29 ОСОБА_1 повідомлено про те, що її сім'я скористалася пільгою щодо забезпечення додатковою житловою площею згідно Постанови Кабінету Міністрів № 1589 від 31 грудня 1996 ркоу і право на поліпшення житлових умов на підставі п..п7 п.13 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов настане лише у 2011 році (а.с.96).

Листами УСЗН від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15 липня 2005 року №05-8-11703 та від 4 серпня 2005 року №05-48-11885 в.о. голови спілки інвалідів Чорнобиля в ОСОБА_3 районі ОСОБА_10 щодо забезпечення житлом ОСОБА_1 роз'яснено, що житлова площа інвалідам-чорнобильцям надається у межах 13,65 кв.м., але не менше 9 кв.м. на одну особу. Згідно з Порядком особам що стали інвалідами надається особам, яккі перебувають на квартирному обліку у вигляді окремої кімнати. Крім того, якщо особа, сім'я зазначена в Порядку, виявляє бажання залшити за собою займане приватизоване житло, їх надається житло площею не більше різниці між загальною площею житла, на яке має право ця особа, сім'я, і тим яке вона займає фактично. Пільгою щодо забезпечення житлом особи, сім'ї, потерпілі від наслідків Чорнобильської катастрофи можуть скористатися один раз (а.с. 9, 97).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської радивід 13 квітня 2010 року №62 "Про прийняття на облік", відповідач, розглянувши заяву ОСОБА_1, яка проживає разом із сім'єю в приватизованій квартирі житловою площею 40, 6 кв.м. АДРЕСА_4, вирішив прийняти на квартирний облік за місцем проживання ОСОБА_1 із сім'єю в складі 5 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, - на чергу забезпечення житлом у першочерговому порядку, оскільки заявниця є інвалідом війни ІІ групи (а.с. 8).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 31 травня 2012 року встановлено, що вона звернулась до ОСОБА_3 міської Ради із заявою про поновлення її та її сім'ї на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з врахуванням змін, які відбулися в черзі. Указувала, що рішенням відповідача №9 її було відновлено в черзі на отримання житла на загальних підставах. Рішенням №153 її знято з квартирного обліку. Рішенням №62 її та її сім'ю у складі 5 чоловік було поновлено на квартирному обліку на чергу забезпечення житлом у першочерговому порядку, оскільки вона є інвалідом війни. Зняття її з квартирного обліку рішенням №153 від 28 грудня 2000 року є незаконним та забезпечення відбулось у менших нормах ніж передбачено законодавством (а.с. 98).

5 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до голови м. Кагарлик із заявою, в якій просила переглянути питання про поновлення її із сім'єю на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов з урахування змін, які відбулися з часу незаконного зняння з обліку (а.с. 5). Листом відповідача від 17 серпня 2015 року №990/02-19 ОСОБА_1 повідомили, що вона перебуває на обліку згідно рішення №62 від 13 квітня 2010 року на черзі забезпечення житлом у першочерговому порядку за №26 у складі сім'ї з 5 осіб.

Відповідно до п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, віднесені до категорії І, мають право на позачергове забезпечення жилою площею протягом року з дня подання заяви. Особи, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на надання додаткової жилої площі у вигляді окремої кімнати.

Відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій та особи, прирівняні до них, мають право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а відповідно до п. 18 ст. 13 цього Закону інваліди війни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на позачергове забезпечення житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Отже, у позивачки виникло право на позачергове отримання квартири як учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії починаючи з 7 травня 1996 року (а.с. 3). Право на позачергове отримання квартири як інваліда війни ІІ групи у ОСОБА_1 виникло починаючи з 11 березня 2010 року (а.с. 3)

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 р. N 1589 особи, сім'ї, зазначені у пункті 1 цього Порядку, для одержання додаткової жилої площі повинні перебувати на квартирному обліку для поліпшення житлових умов. Додаткова жила площа надається: особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дітям, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують особливого догляду, - у вигляді окремої кімнати; сім'ям, що втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа осіб, віднесених до категорії 1, - у розмірах не нижче середньої забезпеченості у цьому населеному пункті, але не вище норми, передбаченої статтею 47 Житлового кодексу Української РСР.

Відповідно до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до ст. 46 ЖК України поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизнянї війни і прирівнияним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого примішення.

Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. При передачі громадянам житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі.

Пунктом 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 (далі - Правила) передбачено, що жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Пунктом 47 Правил громадяни які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список (додаток № 6). Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома.

Судом встановлено, що позивачу та членам її сім'ї на праві власності належить квартира загальною площею 73,7 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 28 грудня 2000 року № 153 ОСОБА_4 як потерпілому від аварії на ЧАЕС І-ї категорії надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 40, 6 кв.м. на заміну раніше наданої двокімнатної квартири № 14 в м. Кагарлику по вул. Молодіжна, 14а, на сім'ю в складі 3-х чоловік.

Таким чином квартира АДРЕСА_1, жилою площею 40,6 кв. м, загальною площею 73,7 кв. м, була надана згідно вказаного рішення №153 ОСОБА_1 у складі сім'ї іншого пільговика - ОСОБА_4 менше норми жилої площі, встановленої ст. 47 ЖК України на одну особу. У спірній квартирі проживало три особи, а загальна норма жилої площі цієї квартири становить менший розмір, який необхідно для кожної особи окремо, визначений в ст. 47 ЖК України.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 13 квітня 2010 року №62 "Про прийняття на облік" ОСОБА_1 із сім'єю в складі 5 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, прийнято на чергу забезпечення житлом у першочерговому порядку, оскільки заявниця є інвалідом війни ІІ групи.

Разом із тим, у запереченнях проти позову ОСОБА_3 міської ради Київської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Київської області відповідачі заявили про застосування спливу строків позовної давності відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, у зв'язку із чим просили суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 18 квітня 2016 року представником позивача подано заяву про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та повновлення вказаного строку. ОСОБА_1 особисто або через правозахисні організації починаючи з 2000 року постійно зверталась до різних органів державної влади щодо порушення її прав, у 2015 році їй у черговий раз було відмовлено, після чого вона звернулася до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання щодо застосування положень про позовну давність, передбачених ст. ст. 257, 261, частин 3-5 ст. 267 ЦК України суд виходить із такого.

З 1 січня 2004 року набрав чинності ЦК України 2003 року. Відповідно до частини четвертої Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, оскільки права та обов'язки ОСОБА_1 на позачергове забезпечення жилою площею виникли до набрання чинності ЦК України та продовжують існувати після набрання ним чинності, то необхідно застосовувати норми ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року, а саме слід застосовувати положення глави 19 ЦК України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого право або про особу, яка його порушила.

Згідно із частинами 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Із даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 2 вересня 2015 року.

У судовому засіданні із пояснень позивача та представника позивача встановлено, що позивач довідалась про порушення свого права починаючи із прийняття відповідачем рішення від 28 грудня 2000 року № 153 про зняття її з квартирного обліку. Враховуючи зміст позовних вимог (а.с.2), в якій позивач просить зобов'язати ОСОБА_3 міську раду прийняти ОСОБА_1 на квартирний облік на забезпеченням житлом позачергову чергу; відновити ОСОБА_1 в черзі забезпечення житлом з урахуванням змін, що відбулися в черзі з 28 грудня 2000 року, суд виходить із того, що строк позовної давності слід рахувати починаючи з 28 грудня 2000 року, що на день звернення до суду із позовом складає майже 15 років.

Ураховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити згідно письмових заяв відповідачів про застосування спливу позовної давності з підстав, передбачених частинам 3, 4 ст. 267 ЦК України. Водночас суд не визнає причини пропущення ОСОБА_1 позовної давності поважними, оскільки про рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 28 грудня 2000 року № 153 позивачу було відомо, 9 січня 2001 року сім'ї позивача за цим рішенням було видано ордер на квартиру. Як вбачається із матеріалів справи, позивач та інші особи в її інтересах почали звертатися до різних органів державної влади лише після отримання свідоцтва про право власності на квартиру та її держаної реєстрації. У періоди з 2000 р. до 2005 р., з 2005 р. по 2012 р. матеріали справи не містять звернень позивача з приводу своїх прав на житло. Крім того, із заяв від 31 травня 2012 року та від 5 серпня 2015 року позивачу було відомо про зміст рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Київської області від 13 квітня 2010 року №62.

Керуючись ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 31, 46, 47, 48 ЖК України, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470, Порядком надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 р. N 1589, ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 57, 60, 208, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Київської області, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Київської області про відновлення в черзі на поліпшення житлових умов,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 21 квітня 2016 року.

Суддя: