РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого: судді Ромахова В.І.

при секретарі Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської селищної ради про визнання права власності на спадщину за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за законом і свої доводи мотивує тим, що 02 травня 2014 року помер її рідний син ОСОБА_2 Після його смерті залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1. Квартиру вони отримали у спільну сумісну власність під час приватизації майна ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» у 1993 році, Оскільки частки кожного із них є рівними, кожен має право на ? частину квартири. Вона прийняла спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців не має. Оформити своє право на спадщину через нотаріуса не може, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, в звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду.

Позивачка в судове засідання не зявилась, своєю заявою просить справу розглянути за її відсутність, позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав листа, в якому позов визнав і просить справу розглянути у відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин.

Ст.1217 ЦК України передбачено здійснення спадкування за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частини першої та третьої ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З наявних у справі копій свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть вбачається, що позивач є матірю ОСОБА_2, який помер 02 травня 2014 року у смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області (а.с.3,7).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності, довідки - характеристики та технічного паспортуАДРЕСА_2, у житловому будинку № 6, по вулиці Проценко, у смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області, житловою площею 27,70 кв.м., загальною площею 40,10 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності позивачу та її сину ОСОБА_2, ідеальна частка кожного складає по ? частині квартири ( а.с.11).

Відповідач визнав, що позивач прийняла спадщину, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інших спадкоємців не має, що відповідно до положень частини 1 статті 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Аналіз приведених судом доказів свідчить, що квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності позивачу та її сину - спадкодавцю ОСОБА_2, кожен із них має право на ? ідеальну частку квартири, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина на ? частку квартири. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців не має, на час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем та прийняла спадщину відповідно до приписів частини третьої статті 1268 ЦК України, оформити своє право на спадщину через нотаріуса не може в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тому позов підлягає задоволенню у повному обсягу.

На підставі ст.ст. 328, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 15, 57,61, 131, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2, який помер 02 травня 2014 року, визнавши за нею право приватної власності на цілу квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 27,70 кв.м., загальною площею 40,10 кв.м.

Оригінал рішення знаходиться у матеріалах цивільної справи № 221/3261/16-ц (2/221/877/2016), що знаходиться у архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.І.Ромахов

08.07.2016