УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Несена Володимира Андрійовича про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив визнати незаконними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Несена В.А. щодо виготовлення і посвідчення ним довіреності від його (позивача) імені на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 06 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Несеном В.А. було посвідчено довіреність і зареєстровано в реєстрі за № 2823, згідно з якою він уповноважує ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен з яких має право діяти окремо і незалежно один від одного, бути його представниками в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності при вирішенні питань з розглядом їх у суді, що його стосуватимуться, та приймати від його імені будь-які рішення на свій розсуд.

Зазначав, що вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом без його згоди та участі, а підпис у довіреності від його імені був виконаний не ним. Він не міг перебувати уприміщенні нотаріальної контори 06 грудня 2006 року, коли була виготовлена і посвідчена довіреність від його імені, оскільки був затриманий та перебував у приміщенні УБОЗУ по просп. ім. Газети «Правда», 40 у м. Дніпропетровську.

Посилаючись на те, що відповідач своїми діями, зокрема тим, що посвідчив довіреність від його імені без його згоди і участі, вільного волевиявлення на вчинення цієї нотаріальної дії, порушив його особисті немайнові права, закріплені ст. 59 Конституції України, вимоги ст. 44 Закону України «Про нотаріат», просив позов задовольнити.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява від ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про повернення судових витрат, понесених при поданні касаційної скарги.

Заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 345 ЦПК України в ухвалі суду касаційної інстанції зазначаються наслідки розгляду касаційної скарги, які формулюються у резолютивній частині із зазначенням висновку суду касаційної інстанції, розподілу судових витрат, строку і порядку набрання ухвалою законної сили чи її оскарження.

Судом установлено, що ОСОБА_3 за подачу касаційної скарги на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року сплатив судовий збір та комісію банку у розмірі 121 грн 80 коп. та 5 грн відповідно, що підтверджується квитанціями від 15 червня 2015 року № № 1/422, 1/423, а також 11 грн 35 коп. витрат за надсилання касаційної скарги рекомендованим листом, що підтверджується квитанцією від 15 червня 2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, проте не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки під час постановлення ухвали від 21 жовтня 2015 року не було вирішено питання про розмір судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково заяву ОСОБА_3 та стягнути з відповідача половину сплаченої суми судового збору, а саме: 60 грн 90 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 220, ст. 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Несена Володимира Андрійовича, адреса: АДРЕСА_1, судові витрати у розмірі 60 грн 90 коп. на користь ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А.Черненко