печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

14.07.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Кулакова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Науково-дослідного економічного Інституту в особі Комісії з реорганізації про скасування судового наказу №757/48667/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 24.12.2015 р. про стягнення з Науково дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

23.12.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Науково дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

24.12.2015 р. Печерським районним судом м. Києва на підставі вказаної заяви видано судовий наказ №757/48667/15-ц про стягнення з Науково дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 27258 грн. 07 коп., вирішено питання судових витрат.

25.04.2016 р. Науково-дослідний економічний Інститут в особі Комісії з реорганізації звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, мотивуючи заяву тим, що судом було видано судовий наказ без повного та всебічного дослідження всіх обставин. Зокрема, представник заявника зазначає, що існують вагомі підстави вважати, що розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, внаслідок ненадання головним бухгалтером необхідних документів, які б підтвердили правильність нарахування зазначеної у довідці про заборгованість суми є не вірними. Як на підставу таких вимог, представник заявника посилається на Аудиторський звіт про результати проведення позапланово внутрішнього аудиту ефективності діяльності Науково-дослідного економічного інституту від 18.03.2016 року № 5201-03/3. З посиланням на вказані обставин вважає, що виданий судом наказ повинен бути скасований, а заявлені заявником вимоги повинні розглядатись у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви.

ОСОБА_1 та його представник проти задоволення заяви заперечували, просили суд відмовити у її задоволенні.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.12.2015 р. Печерським районним судом м. Києва на підставі вказаної заяви видано судовий наказ №757/48667/15-ц про стягнення з Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 27258 грн. 07 коп., вирішено питання судових витрат.

25.04.2016 Науково-дослідний економічний Інститут в особі Комісії з реорганізації звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про скасування зазначеного судового наказу.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, представник заявника зазначив, що судовий наказ виданий судом з порушенням норм матеріального та процесуального права при обставинах наявності спору, а також на підставі недостовірних даних, внесених головним бухгалтером Науково-дослідного економічного інституту ОСОБА_2 в довідку про наявність заборгованості, що підтверджується копію листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.08.2014 №2906-11/29129-08; копію Аудиторського звіту про результати проведення позапланово внутрішнього аудиту ефективності діяльності Науково-дослідного економічного інституту від 18.03.2016 № 5201-03/3.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ по справі 757/48667/15-ц був виданий із додержанням вищезазначених вимог. Зокрема в матеріалах заяви про видачу судового наказу наявна належним чином завірена копія трудової книжки, яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з боржником та належним чином завірена копія довідки про заробітну плату, видана на ім'я ОСОБА_1

У відповідності до ч. 3 п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

З огляду на пункт вищенаведеного роз'яснення, при зверненні до суду із заявою про скасування судового наказу, боржник повинен вказувати у чому полягає неправильність судового та наводити докази на підтвердження своїх вимог.

Разом з тим, в ході розгляду заяви про скасування судового наказу боржником не надано належних доказів на підтвердження факту існування спору про право. Доводи боржника зводяться до загальних підстав скасування наказу, та щодо стягувача не конкретизовані.

Посилання представника заявника на лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.08.2014 №2906-11/29129-08 та Аудиторський звіт про результати проведення позапланово внутрішнього аудиту ефективності діяльності Науково-дослідного економічного інституту від 18.03.2016 № 5201-03/3 не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не спростовують висновку суду про обґрунтованість щодо видачі судового наказу.

Також заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про згоду ОСОБА_1 на зменшення розміру її заробітної плати через структурні зміни установи чи зміни умов праці. Даних які б свідчили про існування фактів, пов'язаних із зменшенням заробітної плати ОСОБА_1, заявником також не доведено.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, заява про скасування судового наказу підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 100, 105-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

заяву Науково-дослідного економічного Інституту в особі Комісії з реорганізації про скасування судового наказу №757/48667/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 24.12.2015 р. про стягнення з Науково дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Х.А. Гладун