Номер провадження: 22-ц/785/5009/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузовський» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційними скаргами представника Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузовський» та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2016 року,

встановила :

19.08.2015 року КП «ЖКС «Вузівський» звернулось до суду з вказаним позовом, який було уточнено заявою від 10.03.2016 року та просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1398,86 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що згідно з розпорядженням міського голови №97-01р. від 28.01.2003 року «Про передачу майна в повне господарське ведення комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника» будинок №41 за адресою: м. Одеса, вул. Ів. Франко переданий на баланс комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Вузівське». Вказаний житловий будинок входить до складу житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Одеси. Квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності. ОСОБА_2 є уповноваженим власником із відкритим особовим рахунком. Відповідачі в порушення своїх обовязків несвоєчасно вносили оплату за надані житлово-комунальні послуги, тому КП «ЖКС «Вузівський» звернулось до Київського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості та 29.03.2013 року судом було видано судовий наказ який ухвалою суду по від 01.07.2013 року було скасовано. Позивач вказує, що фактично надавав житлово-комунальні послуги, а відповідач в свою чергу приймав послуги КП «ЖКС «Вузівський», користувався ними, але в порушення своїх обовязків не сплачував надані послуги в повному обсязі.

09.10.2015 року на до суду надійшла заява від представника позивача, якою він просить суд прийняти заяву ЖКС «Вузівський» щодо незастосування строків позовної давності при розгляді цивільної справи та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

12.01.2016 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2, яка була доповнена заявою від 21.01.2016 року, якою він повідомляє суд, що з позовними вимогами він не погоджується, та просить суд списати його заборгованість перед КП «ЖКС «Вузівський», оскільки ОСОБА_4 було проведено ремонтні роботи стояків холодної та гарячої води.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2016 року позовні вимоги КП «ЖКС «Вузівський» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 793,36 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник КП «ЖКС «Вузівський» та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких посилалися на неправильне застосування судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального права та порушення процесуального права.

При цьому представник КП «ЖКС «Вузівський» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу представник КП «ЖКС «Вузівський» мотивує тим, що вирішуючи питання про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що зазначена квартира перебуває у приватній спільній частковій власності відповідачів, тому солідарне стягнення такої заборгованості у даних правовідносинах не передбачено. Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів виконання будь-яких робіт по спірному будинку, жодного звернення від відповідачів щодо наміру проводити роботи у цьому будинку та жодного акту виконання робіт по будинку із застосуванням матеріалів, зазначених у чеку, судом не було встановлено, що взагалі якісь роботи будь-де із застосуванням саме матеріалів, зазначених у чеку було проведено. Крім того представник вказує, що сам відповідач наголошував на тому, що він мів намір проводити роботи із використанням відповідних матеріалів в своїй оселі, тобто матеріали по чеку були придбані для власних потреб. Також наголошує на тому, що не відповідає дійсності висновок суду першої інстанції щодо звернення відповідача з проханням зарахувати суму роботи в рахунок сплати СДПТ, оскільки звернень із порушених питань не надходило та доказів таких звернень відповідачами не надано. Представник КП «ЖКС «Вузівський» вважає, що товарний чек, який крім іншого містить дописки, виконані відповідачем, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування та не стосується його, і встановити наявність або відсутність обставин, що наводить у своїх поясненнях відповідач, посилаючись на цей товарний чек, неможливо. Також зазначає, що посилання на товарний чек від 07.07.2010 року та ґрунтування на його підставі заперечень щодо врахування суми, зазначеної в ньому в рахунок боргу є недоречним з боку відповідача, так як ніяких зустрічних позовних вимог за цим документом не надходило, відповідач засвідчив факт того, що у 2011 році, як він вважав, порушені його права та інтереси, але не звертався за захистом своїх прав до суду в межах строку позовної давності.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог КП «ЖКС «Вузівський» у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивує тим, що у 2010 році нам за власні кошти були виконані ремонтні роботи, а саме заміна стояків холодної та гарячої води та ремонтні роботи 1 поверху на загальну суму 1970,00 грн., після проведення яких він звертався з заявою до управління ЖКГ та ПЕК з проханням зарахувати вказані витрати взаємозаліком та надав копії чеків оплати за матеріал, на що отримав відповідь про проведення взаємозаліку в рахунок оплати СДПТ за виконання ремонтних робіт в місцях загального користування при наявності підтверджуючих документів.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з розпорядженням міського голови №97-01 р. від 28.01.2003 року «Про передачу майна в повне господарське ведення комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника», будинок №41 за адресою: м. Одеса, вул. Ів. Франка переданий на баланс комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Вузівське». Вказаний житловий будинок входить до складу житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності.

Згідно Розпорядження органу приватизації від 17.07.2007 року №202911 ОСОБА_2 є уповноваженим власником із відкритим особовим рахунком. Відповідачі в порушення своїх обовязків несвоєчасно вносили оплату за надані житлово-комунальні послуги, тому КП «ЖКС «Вузівський» звернулось до Київського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості та 29.03.2013 року судом було видано судовий наказ по справі №520/4126/13-ц. Однак, ухвалою суду по справі №520/4126/13-ц від 01.07.2013 року судовий наказ було скасовано.

Позивач фактично надавав житлово-комунальні послуги, а відповідачі в свою чергу приймали послуги КП «ЖКС «Вузівський», користувався ними, але в порушення своїх обовязків не сплачували надані послуги в повному обсязі, у зв'язку з чим, у відповідачів виникла заборгованість за період 01.07.2010 року по 31.12.2015 року у розмірі 1457,91 грн., яка складається з таких складових: УБПТ 1446,49 грн., вивезення сміття «СОЮЗ» - 11,42 грн.

Крім того, судом було встановлено, що відповідачем ОСОБА_4 було проведено ремонтні роботи та замінено стояки холодної та гарячої води. ОСОБА_2 неодноразово звертався з заявою до КП «ЖКС «Вузівський» з проханням зарахувати суму роботи в рахунок сплати СДПТ. Так, відповідачем було отримано лист від Департаменту міського господарства від 27.10.2015 року, яким повідомлялось, що взаємозалік в рахунок оплати СДПТ за роботи, виконані з матеріалів, придбаних ОСОБА_4 за особисті кошти на виконання ремонтних робіт в місцях загального користування в будинку № 41 по вул. Івана Франка буде проведений при наявності підтверджуючих документів.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Товарного чеку №76 від 07.07.2010 року вартість ремонту складає 605,50 грн. Вартість інших робіт не була підтверджено чеками та відсутні розцінки роботи, а тому суд не взяв їх до уваги, разом з тим зменшив суму заборгованості на суму ремонтних робіт, яка підтверджена товарним чеком №76 від 07.07.2010 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У виконання приписів п.3, ч. 3, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «ЖКС «Вузівський» підготувало для укладання із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором та запропонувало укласти цей договір ОСОБА_2, однак договір так і не було укладено.

Відповідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідач не надав доказів щодо наявності договору між Комунальним підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузовський» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зарахування суми ремонтних робіт в рахунок погашення заборгованості за комунальні послуги.

Крім того, відповідач не надав належних та допустимих доказів, щодо виконання будь-яких робіт по спірному будинку, а саме акту виконаних робіт по будинку із застосуванням матеріалів, зазначених у чеках.

Таким чином наявність заборгованості за період 01.07.2010 року по 31.12.2015 року у розмірі 1457,91 грн., яка складається з таких складових: УБПТ 1446,49 грн., вивезення сміття «СОЮЗ» - 11,42 грн. підтверджена матеріалами справи та апелянтом ОСОБА_4 не спростована. Заяв про застосування строку позовної давності заявлено не було.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції зроблені з порушення норм матеріального права, на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, ч. 1 п. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2016 року скасувати.

Позов Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузовський» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузовський» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 1398,86 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М. Таварткіладзе

ОСОБА_5