04.11.2016 року Провадження №2/425/637/16
Справа №425/2350/16-ц
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Кравченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання 04 листопада 2016 року для розгляду справи по суті позивач і відповідачі не зявились. Представник позивача у позові просив розглянути справу без його участі, а у випадку неявки відповідача вказав, що не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався.
У звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судових засідань 11 жовтня 2016 року та 04 листопада 2016 року, та від якого заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило і причини неявки ним не повідомлені, а позивач не заперечив проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності позивача і відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини пятої статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України) занесена до журналу судового засідання.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У позові, представник позивача вказував на те, що між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом надання кредиту, а тому цей банк набув права кредитора у зобов`язанні відповідача щодо повернення отриманого кредиту, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди у строки, встановлені договором. Але оскільки позивач отримав права вимоги у банку на підставі договору факторингу, то саме позивач має право вимоги уплати відповідачем боргу через суд, що утворився у зв`язку із невиконанням відповідачем свого зобов`язання.
А суд, на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:
Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі (а.с.8,30,31,32).
Тридцятого жовтня 2015 року, публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (ідентифікаційний код: 19390819) та товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» (ідентифікаційний код: 39288002) уклали договір факторингу №30/10-1 (а.с.33-38).
Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (зобовязальні) правовідносини, в яких позивач вважає себе новим кредитором у грошовому зобовязанні, а відповідача боржником, та в межах яких виник спір щодо права вимоги позивача, як нового кредитора у зобовязанні, на повернення відповідачем, як боржником у зобовязанні, отриманого кредиту та сплати процентів за користування ним.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:
В силу положень пункту 1,22 частини 1 статты 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина; засади цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV (надалі за текстом ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобовязання можуть виникати з договорів, які стають обовязковими для виконання сторонами, що їх уклали.
Виходячи з положень частини першої статті 1054 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою), відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими процентами, розмір та порядок сплати яких повинен бути визначеним у договорі.
Факт належного виконання банком свого зобовязання підтверджується меморіальними ордерами (а.с.8,30,31,32), тому банк отримав право вимоги виконання ОСОБА_1, як боржником, свого зобовязання по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування.
Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обовязку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 умовами договору встановили, що позичальник зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти виходячи з розміру 7,9 % річних від залишкової суми кредиту та комісію (як плату за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 2,05% від початкової суми кредиту шляхом сплати щомісячним платежем відповідно до графіку платежів (а.с.5-7).
Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання).
При цьому, саме Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк», станом на 30 жовтня 2015 року належала уся сукупність прав кредитора у вказаному зобовязанні ОСОБА_1 (у тому числі не тільки наявні права вимоги на суму 112282 гривні 77 копійок, а й умовні права та ті права, що можуть виникнути в майбутньому, зокрема і щодо уплати штрафу).
З огляду на положення пункту першого частини першої статті 512 та частини першої статті 515 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), крім тих зобовязань, що нерозривно пов'язані з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.
Тому, оскільки за своєю правовою природою зобовязання, які виникають з договорів про надання споживчого кредиту, не є такими, що нерозривно повязані з особою кредитора, у таких зобовязаннях кредитор може бути замінений іншою особою.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Поряд з цим, згідно з статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, одним із видів правочинів, на підставі якого може бути змінено кредитора у зобовязанні є договір факторингу, на підставі якого новому кредитору можуть бути передані як наявні права вимоги, так і ті права, що виникнуть у майбутньому.
Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» уклали договір факторингу (а.с.33-38).
Відповідно до договору факторингу, саме 30 жовтня 2015 року, відбулась заміна кредитора у зобовязанні ОСОБА_1. Відповідно, новим кредитором у зобовязанні стало товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье», оскільки набуло усіх прав кредитора, у тому числі право вимоги уплати боргу у розмірі 112282 гривні 77 копійок (а.с. 16,19,33-38).
Таким чином, заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 саме на користь позивача, оскільки саме його право вимоги уплати боргу, як нового кредитора порушується, і порушується саме відповідачем.
Зважаючи на викладене, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З огляду на те, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1684 гривні 24 копійки, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.1), вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі.
Отже, керуючись статтями 1-11,15,18,57-64,79,88,159-197,208,209,212-215,224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» (ідентифікаційний код: 39288002, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Червоноармійська, будинок 13) судовий збір у розмірі 1684 (одна тисяча вісімсот чотири) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення може бути переглянуто Рубіжанським міським судом Луганської області шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення до цього суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання позивачем апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано. У разі подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після закінчення строку на подання ним апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання ним апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя - Д.С. Коваленко