Справа 279/2509/16-ц
Номер провадження 2/279/1420/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2016 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах малолітнього ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог : служба в справах дітей Коростенської міської ради, ОСОБА_4, про накладення заборони на відчуження майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач керівник Коростенської місцевої прокуратури звернувся до суду із даним позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на відчуження ? частини квартири АДРЕСА_2 до досягнення ОСОБА_2, 26.05.2003 року повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав щодо свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. З метою збереження житла за неповнолітнім прокурор просить накласти заборону на відчуження житла.

В судовому засіданні прокурор Клименко В.М. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_3 з позовними вимогами згоден, просить їх задовольнити накласти заборону на відчуження його майна. Представник Служби в справах дітей Коростенської міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_4 згодні з позовними вимогами, просять накласти заборону на відчуження майна відповідача в інтересах сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.06.2014 року за неналежне виконання батьківських обовязків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав щодо їх малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Над малолітньою дитиною встановлено опіку призначено опікуном бабусю ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 06.08.2014 року №329 малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

В даний час дитина виховується і проживає в сімї опікуна ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору дарування приватизованої квартири від 27.10.1997 року зареєстрованого в реєстрі під № 6196, технічного паспорту від 11.06.1993 року та реєстраційного посвідчення Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27.10.1997 року, батько дитини - ОСОБА_3 має на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_4.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.04.2016 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на ? частини квартири розташованої в АДРЕСА_5.

На час прийняття Коростенським міськрайонний судом рішення про позбавлення батьківських прав малолітній ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в АДРЕСА_6, що підтверджується довідкою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 від 19.09.2013 року №674.

У відповідності до вимог ст. 71ч.3п.3 Житлового Кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках влаштування дитини на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника протягом усього часу їх перебування у родичів.

За правилами ст.17ч.4 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. При вирішенні спору про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 дане питання не вирішувалось.

Конституцією України (ст.41) та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. (ст.316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку та квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім`ї , інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 ЦПК України, ст..248 СК України, Законом України «Про охорону дитинства» , - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_7 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення повноліття ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накласти заборону на відчуження ? ідеальної частини квартири АДРЕСА_8 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення повноліття ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів після його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Коваленко В.П.