Справа № 683/444/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: прокурора Собко В.С.

представників відповідачів : ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельної ділянки, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок орендодавцю,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Державного земельного агентства у Хмельницькій області звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_3, ТОВ «Енселко Агро», реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції і просить:

- визнати незаконними та скасувати розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №192/2012-р від 22 травня 2012 року, №255/2012-р від 24 липня 2012 року та №282/2012-р від 13 серпня 2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду ОСОБА_3 земельних ділянок для ведення фермерського господарства;

- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок площами 136,2954 га, 38,4741 га, 37,5239 га, 40 га та 140,0003 га, укладені між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 12 вересня 2012 року, 18 вересня 2012 року та 22 жовтня 2012 року відповідно;

- визнати недійсними договори суборенди вищезазначених земельних ділянок, які укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», зареєстровані в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області 19 грудня 2012 року та 13 грудня 2012 року відповідно;

- скасувати державну реєстрацію права користування за ОСОБА_3 вищезазначеними земельними ділянками;

- зобов»язати ОСОБА_3 повернути вищезазначені орендовані земельні ділянки державі в особі Головного управління Державного земельного агентства у Хмельницькій області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 на підставі розпоряджень голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації №192/2012-р від 22 травня 2012 року, №255/2012-р від 24 липня 2012 року та №282/2012-р від 13 серпня 2012 року було передано в оренду земельні ділянки площами 40 га із земель запасу Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, 38,4741 га та

37,5239 га із земель запасу Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, 136,2954 га та 140,0003 га із земель запасу Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. 11 грудня 2012 року ОСОБА_3 передав вищезазначені орендовані ним земельні ділянки в суборенду ТОВ «Енселко Агро», уклавши відповідні договори суборенди земельних ділянок.

Прокурор зазначає, що вказані розпорядження винесено, а договори оренди укладено з порушенням діючого законодавства. Зокрема, на порушення ч.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» ОСОБА_3 у своїх заявах на отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства не зазначив даних щодо кількості членів фермерського господарства, не навів доказів наявності сільськогосподарської техніки для обробітку землі, не зазначив необхідність отримання таких великих площ землі та перспектив самого фермерського господарства. На порушення ч.7 ст.7 зазначеного Закону земельні ділянки були передані в оренду ОСОБА_3 не єдиним масивом. Крім того, після отримання земельних ділянок в оренду ОСОБА_3 не створив фермерського господарства, а передав земельні ділянки в суборенду ТОВ «Енселко Агро», директором якого на той час він був. Вважає, що такі дії ОСОБА_3 були спрямовані на отримання ТОВ «Енселко Агро» в користування земельних ділянок поза встановленим ЗК України порядком, а саме без проведення аукціону.

До початку розгляду судом справи по суті Старокостянтинівський міжрайонний прокурор доповнив позов новими підставами ( Т.1 а.с.143-145; Т. а.с.174-178) і вказує, що окрім наведеного у первісній позовній заяві, при передачі спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_3 Старокостянтинівською райдержадміністрацією не враховано, що спірні земельні ділянки відносились до особливо цінних груп ґрунтів, а тому могли бути передані в оренду лише після проведення обов»язкової державної експертизи землевпорядної документації, чого зроблено не було.

Крім того, на час передачі ОСОБА_3 спірних земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, останній вже був єдиним засновником і головою фермерського господарства «Матушевський», яке набуло статусу юридичної особи і мало в своєму користуванні земельну ділянку, а тому отримання ОСОБА_3 в подальшому додатково спірних земельних ділянок в оренду як громадянином з метою створення фермерського господарства, а не як юридичною особою, без проведення земельних торгів, суперечить ст.124 ЗК України.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 квітня 2016 року до участі в справі залучено правонаступника Головного управління Державного земельного агентства у Хмельницькій області Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 28 липня 2016 року замінено неналежного відповідача реєстраційну службу Старокостянтинівського районного управління юстиції на належного Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, а також залучено до участі в справі в якості третьої особи сектор з питань державної реєстрації Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області.

В судовому засіданні прокурор Собко В.С. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що передача спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_3 була проведена з дотриманням усіх норм чинного на той час законодавства.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро» - ОСОБА_2 просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Зазначає, що чинним земельним законодавством не встановлено розмір земельних ділянок, який може бути переданий фермерові, а надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише у випадку передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського

господарства. Крім того, розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації є актами ненормативного характеру та підлягають одноразовому застосуванню, а тому не можуть бути скасовані після їх фактичного виконання. Також зазначає, що у своєму позові прокурор не навів жодної із підстав, визначених ст.215 ЦК України, відповідно до яких договори оренди він просить визнати недійсними. Безпідставними є й вимоги про визнання недійсними договорів суборенди, оскільки з припиненням договору оренди землі припиняє чинність і договір суборенди, а вимога про скасування державної реєстрації права користування за ОСОБА_3 земельних ділянок є передчасною. Крім того, вказує, що спірні земельні ділянки передавались ОСОБА_3 не у власність, а в оренду, а тому проведення державної експертизи земельних ділянок, які є особливо цінними, не є обов»язковим. Крім того, ОСОБА_3 не міг знати про належність спірних земель до особливо цінних, а тому це відповідальність державних органів, які передавали спірні земельні ділянки в оренду. Також вказує, що законодавством не встановлено будь-яких обмежень відносно того, що особа, яка є учасником фермерського господарства, не може бути учасником та/або засновником в іншому фермерському господарстві, яке планується створити.

Відповідач - Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області, яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направило, причини неявки суду не повідомило.

Представник третьої особи сектору з питань державної реєстрації Старокостянтинівської районної державної адміністрації ОСОБА_4 при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області із заявами про надання йому в оренду строком на 10 років п»яти земельних ділянок із земель запасу, що розташовані на територіях Веснянської, Іршиківської та Баглаївської сільських рад Старокостянтинівського району Хмельницької області, для ведення фермерського господарства.

Розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №192/2012-р від 22 травня 2012 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок із земель державної власності за межами населених пунктів району для ведення фермерського господарства згідно додатку: на території Іршиківської сільської ради 40,00 га, Веснянської сільської ради 177,30 га, Баглаївської сільської ради 136,30 га та 140,0003 га.

В подальшому розпорядженнями голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №255/2012-р від 24 липня 2012 року та №282/2012-р від 13 серпня 2012 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок із земель державної власності за межами населених пунктів району для ведення фермерського господарства, та надано ОСОБА_3 в оренду строком на 10 років для ведення фермерського господарства земельні ділянки: площею 136,3 га та 140,003 га на території Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, площею 40,00 га на території Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, площею 75,998 га на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

12 вересня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 136,2954 га із земель запасу Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки :05:021:0004.

18 вересня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3 укладено три договори оренди земельних ділянок площею 38,4741 га (кадастровий номер :04:013:0016) та площею 37,5239 га (кадастровий номер :04:007:0060) із земель запасу Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області та площею 40,00 га (кадастровий номер :05:007:0088) із земель запасу Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

22 жовтня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3 укладено ще один договір оренди земельної ділянки площею 140,0003 га (кадастровий номер :05:021:0005) із земель запасу Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Зазначені договори оренди зареєстровано управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області відповідно: 08 жовтня 2012 року за №11425; 22 жовтня 2012 року за №11753; 22 жовтня 2012 року за №11752; 22 жовтня 2012 року за №11751; 15 листопада 2012 року за №13744.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03 червня 2015 року №20656652 вчинено запис про реєстрацію 01 серпня 2006 року фермерського господарства «Матушевський» засновником та головою якого зазначено ОСОБА_3 Станом на дату формування витягу зазначене фермерське господарство не ліквідовано. Відомості про створення ОСОБА_3 будь-якого іншого фермерського господарства відсутні.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3, отримавши спірні земельні ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, не займався їх обробітком, а за згодою орендодавця Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, датованою 10 грудня 2012 року, передав їх в суборенду ТОВ «Енселко Агро», директором якого він на той час був, уклавши відповідні договори суборенди, які зареєстрував в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області 13 грудня та 19 грудня 2012 року.

Відповідно до положень ст.ст.22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань

використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим відносини, повязані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельного кодексу України, Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство». У таких правовідносинах Закон № 973-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодекс України загальним.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо повязана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обовязковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону № 973-IV).

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом № 973-IV.

Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 Закону № 973-IV для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону № 973-IV).

Частинами другою та четвертою статті 7 Закону № 973-IV передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний Закон № 973-IV визначає обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських

господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону № 973-IV).

Крім того, Закон № 973-IV передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону № 973-IV не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови.

Отже, при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону № 973-IV як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону № 973-IV заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону № 973-IV умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними субєктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі №6-2902цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України.

Зі змісту заяв ОСОБА_3 від 11 травня 2012 року про надання йому в оренду п»яти земельних ділянок для ведення фермерського господарства, вбачається, що ці заяви не відповідають вимогам, визначеним частиною 1 статті 7 Закону № 973-IV, оскільки в них відсутнє обґрунтування необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказано перспектив діяльності фермерського господарства, наявності у нього техніки для обробітку землі, не зазначено про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність.

Розглядаючи заяви ОСОБА_3 про надання йому в оренду спірних земельних ділянок, Старокостянтинівська районна державна адміністрація не провела належну перевірку та не пересвідчилась в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства, що вбачається з протоколу №6 засідання конкурсної комісії з надання земель державної власності, земель під водними об»єктами, земель лісового фонду Старокостянтинівської райдержадміністрації від 11 травня 2012 року, на якому ОСОБА_3 присутній не був, а в його заявах вищезазначена інформація, яка б мала бути перевірена, взагалі відсутня.

На підставі наведеного, а також враховуючи, що ОСОБА_3 після отримання спірних земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, такого не створив, а одразу ж передав землі в суборенду ТОВ «Енселко Агро», директором якого на той час він був, суд вважає, що в дійсності у ОСОБА_3 було відсутнє волевиявлення на створення фермерського господарства та раціонального використання земельної ділянки, внаслідок чого він у спрощеному порядку поза передбаченою законом обов»язковою процедурою без проведення земельних торгів, отримав в користування землі державної власності.

Крім того, на порушення частини сьомої статті 7 Закону № 973-IV, згідно якої земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури, ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства були надані пять окремих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в різних місцях на території трьох сільських рад Веснянської, Баглаївської та Іршиківської Старокостянтинівського району за межами населених пунктів.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим акта цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З огляду на викладене, розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №192/2012-р від 22 травня 2012 року, №255/2012-р від 24 липня 2012 року та №282/2012-р від 13 серпня 2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду ОСОБА_3 земельних ділянок для ведення фермерського господарства слід визнати незаконними та скасувати, договори оренди п»яти земельних ділянок, укладені між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3 12 вересня 2012 року, 18 вересня 2012 року та 22 жовтня 2012 року, а також договори суборенди зазначених земельних ділянок, укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро» слід визнати недійсними, скасувавши державну реєстрацію права користування ОСОБА_3 спірними земельними ділянками.

Оскільки суд визнав недійсними оспорювані договори оренди земельних ділянок, тому на підставі ч.1 ст.216 ЦК України, згідно якої у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, слід зобов»язати ОСОБА_3 повернути орендовані земельні ділянки площею 136,2954 га (кадастровий номер :05:021:0004 ), 38,4741 га (кадастровий номер :04:013:0016), 37,5239 га (кадастровий номер :04:007:0060), 40 га (кадастровий номер :05:007:0088) та 140,0003 га (кадастровий номер :05:021:0005) державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №192/2012-р від 22 травня 2012 року, №255/2012-р від 24 липня 2012 року та №282/2012-р від 13 серпня 2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду ОСОБА_3 земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсними:

- договір оренди земельної ділянки загальною площею 136,2954 га, кадастровий номер :05:021:0004, укладений 12 вересня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною

адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3, а також договір суборенди зазначеної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», зареєстрований 19 грудня 2012 року в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі;

- договір оренди земельної ділянки загальною площею 38,4741 га, кадастровий номер :04:013:0016, укладений 18 вересня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3, а також договір суборенди зазначеної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», зареєстрований 13 грудня 2012 року в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі;

- договір оренди земельної ділянки загальною площею 37,5239 га, кадастровий номер :04:007:0060, укладений 18 вересня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3, а також договір суборенди зазначеної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», зареєстрований 13 грудня 2012 року в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі;

- договір оренди земельної ділянки загальною площею 40 га, кадастровий номер :05:007:0088, укладений 18 вересня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3, а також договір суборенди зазначеної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», зареєстрований 13 грудня 2012 року в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі;

- договір оренди земельної ділянки загальною площею 140,0003 га, кадастровий номер :05:021:0005, укладений 22 жовтня 2012 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3, а також договір суборенди зазначеної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Енселко Агро», зареєстрований 13 грудня 2012 року в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі;

Скасувати державну реєстрацію права користування ОСОБА_3 земельними ділянками з кадастровими номерами: 24280400:05:021:0004, :04:013:0016, :04:007:0060, :05:007:0088, :05:021:0005.

Зобов»язати ОСОБА_3 повернути орендовані земельні ділянки площею 136,2954 га (кадастровий номер :05:021:0004 ), 38,4741 га (кадастровий номер :04:013:0016), 37,5239 га (кадастровий номер :04:007:0060), 40 га (кадастровий номер :05:007:0088) та 140,0003 га (кадастровий номер :05:021:0005) державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дняпроголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя