Справа № 500/2755/16-ц
Провадження № 2/500/1924/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2016 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 21.06.2016 року уточнили та просять визнати за ними, як спадкоємцями за заповітом право власності на 7/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гурського Олексія, 100, мотивуючи тим, що вищевказана частина житлового будинку з надвірними спорудами належить ОСОБА_5 29.08.2014 року ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 7/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Гурського Олексія, 100. 06.03.2012 року ОСОБА_5 залишив заповіт, згідно умов якого 4/12 частин вищевказаного будинку заповів ОСОБА_3, а 3/12 частин ОСОБА_4 Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі заяв про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачам було відмовлено, у звязку із тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відсутність правовстановлювального документу на нерухоме майно, який підтверджує право власності на нерухоме майно, порушує вимоги ст.ст. 25 і 346 ЦК України.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить 7/12 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фрунзе, 100 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2006 року.

Розпорядженням міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» № 57р від 19.02.2016 року вулиця Фрунзе була перейменована на вулицю ОСОБА_7.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 388163 від 30.08.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 29.08.2014 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 7/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гурського Олексія, 100.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 06.03.2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 1175, ОСОБА_5 заповів належні йому 4/12 частини та 3/12 частини житлового будинку з надвірними спорудами і земельну ділянку, на якій вони розташовані під № 100 по вул. Фрунзе в м. Ізмаїл Одеської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39701878 від 23.02.2015 року, наданого приватним нотаріусом ОСОБА_8, заповіт ОСОБА_6 від 06.03.2012 року, зареєстрований за № 1175 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_6 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_8 № 02-14/64 від 09.02.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відсутність правовстановлювального документу на нерухоме майно, який підтверджує право власності на нерухоме майно, порушує вимоги ст.ст. 25 і 346 ЦК України.

Вислухавши, думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 29.08.2014 року, право власності на 4/12 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гурського Олексія, 100.

Визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 29.08.2014 року, право власності на 3/12 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гурського Олексія, 100.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9