Справа № 466/810/10 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/3875/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" заборгованість за кредитним договором в сумі 13618 доларів США 33 центи, що в гривневому еквіваленті становить 108 742, 37 гривень.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" судовий збір в розмірі 1087,42 гривень.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова 01 липня 2010 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішеня таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, банк пропустив передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк на пред»явлення вимоги, а тому договір поруки втратив чинність. Крім цього, зазначає, що ст.258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки, а відтак суд не врахував, що в окремих вимогах де нараховувалась пеня пропущений строк позовної давності. Посилається на вимоги ч. 3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої суд може зменшити розмір неустойки та просить врахувати, що перебувала у декретній відпустці, а відтак не мала жодних джерел доходів та не могла виконувати взяті на себе зобов»язання. Також вважає, що під час ухвалення рішення, судом взято до уваги невірний курс валют, що призвело до збільшенння розміру боргу. Просить заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2010 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 13618,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 108742 гривень 37 коп., 1082,42 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ процесу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення як з солідарного боржника на користь ПАТ ««ОСОБА_3 Аваль» заборгованості за кредитним договором №013/08-3/3808/в від 21 липня 2008 року в сумі 13618 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 108742 гривень 37 коп., 1082,42 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ процесу відмовлено.В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року скасовано рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року в частині позову до ОСОБА_2 та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Від представника за довіреністю АТ «ОСОБА_3 Аваль» ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд вказаної справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до статті 305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Згідно статті 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстав для задволення апеляційної скарги немає.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір № 013/08-3/3808/в, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15 000 доларів США терміном до 15 липня 2009 року зі сплатою 25% річних за користування кредитними коштами (а.с.9-11).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 21 липня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_5В та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 013/08-3/3808/в/2 згідно з умовами якого поручителі зобов»язалися відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов»язань за вищевказаним кредитним договором ( а.с.12,13).

З 14 червня 2009 року ОСОБА_4 не виконує свої зобов»язання за кредитним договором у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 26 листопада 2009 року становить 13 618 доларів США із яких: 10 820 доларів 03 центи США- заборгованість за тілом кредиту; 1 185 доларів США 42 центи - заборгованість за процентами, 695 доларів США 47 центів - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несплату процентів ( а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відповідачі належним чином не виконували умови договору кредиту та договорів поруки, в результаті чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідачів.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 зазначає, що при постановленні рішення суд порушив норми матеріального права. Зокрема, посилається на статтю 559 ч.4 ЦК України щодо припинення поруки після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Із наведеного вважає, що позивач пропустив строк для пред»явлення вимоги, а відтак договір поруки втратив чинність.

З доводами апеляційної скарги колегія суддів не погоджується.

Відповідно до п.4.1 договору поруки договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов»язання.

Порука припиняється, якщо кредитор в межах трьохрічного терміну з дня настання строку виконання зобов»язання не пред»явить вимогу до поручителя.

Отже, договором поруки встановлено строк її припинення-після спливу трьох років з дня настання строку виконання зобов»язання.

Відповідно до п.9.1 Кредитного договору договір набуває чинності з дати його укладення та діє до часу повного погашення позичальником заборгованості за кредитом ( позичкової заборгованості, процентів за користування кредитом, штрафів, пені).

За змістом п.7.4 цього договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

22 квітня 2009 року банк скористався таким правом та направив ОСОБА_4 письмову вимогу № 02-06/15-2914 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яка залишена без задоволення (а.с.15).

Також 22 квітня 2009 року банком були направлені письмові вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_2 № 2-06/15-2913 і № 02-06/15-2912 відповідно про погашення заборгованості за спірним кредитним договором, які залишені також без задоволення ( а.с. 16, 17).

Таким чином, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України і п.п. 7.4 кредитного договору використав право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, змінив строк виконання основного зобов»язання, а тому вправі був пред»явити позов до поручителя протягом трьох років, починаючи від цієї дати.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постановах від 13 лютого 2013 року у справі №6-3цс/13, від 17 вересня 2014 року, 06 липня 2015 року та 18 листопада 2015 року в справі № 6-1779цс/15, які згідно зі ст.. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині та інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду .

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 08 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

ОСОБА_7