Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/2086/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 69 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт її проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Зазначила, що вона з 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, проте шлюб вони не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер, вона прийняла спадщину за заповітом від 30.01.2015 року на квартиру АДРЕСА_1. Крім того, рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.02.2016 року за нею признано право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2. На даний час вона повинна подати декларацію про отриманий прибуток у 2015 році та сплатити податки. Вважає, що встановлення даного факту віднесе її до спадкоємців першого ступеня споріднення, а відтак податок буде становити 0% (пп. «а» пп.174.2.1 п. 174.2 ст. 174 ПК України).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. Зазначила, що судом не прийнято до уваги подані нею докази на підтвердження факту проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та неправильно застосовані норми ст. 3 СК України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

З роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали тривалий час однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 6). Спадщину після нього за заповітом прийняла ОСОБА_1, яка 17.09.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Крім того, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.02.2016 року за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Крім того, проживання однією сім'єю жінки й чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них права на спадкування за законом у першу чергу (п. 21 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.09.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Статтею 14.1.263 ПК України передбачено, що членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Підпунктом «а» пп.174.2.1 п. 174.2 ст. 174 ПК України визначено, що за нульовою ставкою оподатковуються об'єкти спадщини, що успадковуються членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлення вказаного факту не відносить ОСОБА_1 до спадкоємців першого ступеня споріднення, а відтак не породжує юридичних наслідків для неї. У зв'язку з цим, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 немає.

Доводи апелянта про те, що суд неправильно застосував норми ст. 3 СК України є безпідставними, оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю жінки й чоловіка без шлюбу не є тотожнім зареєстрованому шлюбу в розумінні обсягу прав та обов'язків подружжя.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України, оскільки спір про право відсутній, з огляду на заявлені вимоги.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді