Справа № 675/2097/15-ц
Провадження № 2/675/92/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ДОДАТКОВЕ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Кущуку А. О.,

в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні Ізяславського районного суду в м. Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи це тим, що 06 грудня 2013 року близько 21 години в темну пору доби ОСОБА_2 в м. Славута Хмельницької області по вул. Миру неподалік ЗОШ № 4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись зі сторони вул. Приміської в напрямку центру міста, будучи засліпленим світлом фар невстановленого зустрічного транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху та інтервалу, не врахував дорожню обстановку і допустив наїзд на ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які стояли позаду нерухомого автомобіля НОМЕР_2, що стояв на правому краю проїзної частини. В результаті ДТП ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, закритого перелому лівої стегнової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки загоювання стегнової кістки триває більше 5 тижнів. Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року ОСОБА_2 засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 3400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Цим же вироком ОСОБА_2 звільнений від призначеного покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. Позивач вказує, що своїми неправомірними діями ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 моральну шкоду, яка полягає у тому, що безпосередньо з місця ДТП позивач був каретою швидкої допомоги доправлений у Славутську ЦРЛ, де перебував на стаціонарному лікуванні з 06 грудня 2013 року по 06 січня 2014 року. Після закінчення стаціонарного лікування ОСОБА_1 продовжував лікуватись амбулаторно, лікування триває. Позивач вказує, що переніс операцію, під час якої в місце перелому були вставлені імплантати. Весь місяць після операції він був прикутий до ліжка, відчував сильний біль. ОСОБА_1 зазначає, що через тривалий процес загоєння йому довелось заново вчитись ходити, що супроводжувалось сильним болем. Крім того позивач звертає увагу, що відчував моральні страждання через необхідність користування милицями і співчуття сторонніх осіб. В результаті тривалого лікування внаслідок поганого зростання лівої стегнової кістки 12 травня 2014 року висновком медико-соціальної експертизи позивач визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання опорно-рухового апарату з протипоказаннями важкої фізичної праці. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що втратив можливість працювати, оскільки до цього часу пересувається за допомогою палиці, потребує повторної операції для видалення металевих імплантатів, шийка стегнової кістки у позивача до цього часу не зростається, а тому він потребує протезування. ОСОБА_1 вказує, що втратив соціальні звязки з особами, з якими підтримував стосунки, має емоційні та психологічні проблеми. Крім того позивач посилається на те, що під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_2 обіцяв допомагати та виплачувати моральну шкоду, але після винесення вироку відповідач ніяких коштів на виплачував, жодного разу не поцікавився станом здоровя ОСОБА_1 Заподіяну шкоду позивач оцінює в 100000 грн., які просить стягнути з відповідача.

30 березня 2016 року Ізяславським районним судом Хмельницької області було винесене рішення, яким Позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 50000 (пятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

При винесенні вказаного рішення судом не було вирішене питання про судові витрати, а тому суд з власної ініціативи вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

Сторони в судове засідання за викликом не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 79 Цивільного процесуального Кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі, встановленому ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 227, 228, 294, 295, 296, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Славутським МВ УМВСУ у Хмельницькій області 22 липня 1996 року, не працюючого, 50000 (пятдесят тисяч) грн. судового збору (ГУ ДКУ у Хмельницькій області, ККД 22030101, номер рахунка 0204, одержувач УК в Ізяславському районі /Ізяславський район/ 22030101, , МФО 815013).

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: О. С. Янішевська