У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 06 липня 2016року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Кадєтової О.В., Парінової І.М., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», Дочірнього підприємства Ужгородського туристсько-оздоровчого комплексу «Світанок» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Дочірнього підприємства Ужгородського туристсько-оздоровчого комплексу «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року, в с т а н о в и л а: У травні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що вона працювала на посаді головного бухгалтера Дочірнього підприємства Ужгородського туристсько-оздоровчого комплексу «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» Ужгородського (далі - ДП Ужгородський ТОК «Світанок»). Наказом від 13 квітня 2013 року № 12/02-01 її звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП Україниу зв'язку зі скороченням штату працівників. Звільненню передувало зупинення діяльності ДП Ужгородський ТОК «Світанок», яке мало місце 29 січня 2013 року, у зв'язку із чим нею було подано позов про стягнення з ПрАТ «Закарпаттурист» середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з 13 квітня по 31 липня 2013 року в сумі 8 030 гривень. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ДП «Ужгородський ТОК «Світанок» ПрАТ «Закарпаттурист» на її користь 8 030 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2013 року в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог скасовано й ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто з ДП «Ужгородський ТОК «Світанок» ПрАТ «Закарпаттурист» на її користь середній заробіток у сумі 34 140 гривень 36 копійок та 553 гривні 76 копійок, що загалом становить 34 694 гривні 12 копійок. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 липня 2014 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2014 року скасовано та залишено в силі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2013 року. 21 жовтня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист № 308/13822/13 про стягнення із ДП Ужгородський ТОК «Світанок» на її користь 8 030 гривень середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні, 2 000 гривень моральної шкоди, 229 гривень 40 копійок судових витрат. Постановою МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 15 квітня 2015 року встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 21 жовтня 2014 року № 308/13822/13 закінчено у зв'язку з тим, що сума боргу боржником перерахована стягувачу у повному обсязі. Посилаючись на те, що до теперішнього часу рішення суду не виконано, не проведено повного розрахунку, заборгованість відповідача за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2015 року становить 48 950 гривень, яку просила суд стягнути з ДП Ужгородський ТОК «Світанок» на свою користь. Збільшивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з ДП Ужгородський ТОК «Світанок» на свою користь за період з 01 травня по 06 липня 2015 року середній заробіток на суму 5 425 гривень та стягнути загальну суму 54 375 гривень. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ДП Ужгородський ТОК «Світанок» на користь ОСОБА_6 32 450 гривень. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору. У касаційній скарзі ДП Ужгородський ТОК «Світанок» просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2013 року стягнуто з ДП «Ужгородський ТОК «Світанок» ПрАТ «Закарпаттурист» на користь позивача 8 030 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. У зв'язку з невиконанням рішення суду та непроведенням повного розрахунку з позивачем заборгованість відповідача за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2015 року становить 48 950 гривень. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті. Таким чином, передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і звернення його до виконання відносини щодо виплати присудженої суми регулюються Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку із чим положення ст. 117 КЗпП України не застосовуються до спірних правовідносин, оскільки трудовим законодавством не передбачено стягнення середнього заробітку за невиконання судових рішень по трудовим спорам. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені ним строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Встановивши, що має місце затримка розрахунку при звільненні з моменту постановлення судового рішення від 21 листопада 2013 року по день фактичного розрахунку 15 квітня 2015 року, що становить 32 450 гривень з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 110 гривень, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної заборгованості. Висновок апеляційного суду в цій частині є законним та обґрунтованим з огляду на наступне. Разом з тим резолютивна частина рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. ст. 215, 316 ЦПК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» про те, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст. ст. 215 -217 ЦПК. Встановивши, що вимога про стягнення середнього заробітку за період з 01 серпня по 21 листопада 2013 року була предметом розгляду суду, за результатами якого ухвалено судове рішення від 21 листопада 2013 року, апеляційний суд вважав, що провадження у справі в цій частині підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Однак, ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову - стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з моменту ухвалення судового рішення по день фактичного розрахунку у розмірі 32 450 гривень та відмовляючи у решті позову, апеляційний суд не зазначив висновку по суті позовних вимог про стягнення середнього заробітку за період з 01 серпня по 21 листопада 2013 року. За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за період з 01 серпня 2013 року по 21 листопада 2013 року з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційні скарги ОСОБА_6 та Дочірнього підприємства Ужгородського туристсько-оздоровчого комплексу «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» задовольнити частково. Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року в частині вимог про стягнення середнього заробітку за період з 01 серпня 2013 року по 21 листопада 2013 року скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.І. Євтушенко Судді: І.М. Завгородня О.В. Кадєтова І.К. Парінова О.М. Ситнік