Єдиний унікальний номер 728/1686/15-ц
Номер провадження 2/728/4/16
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

12 липня 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Пархоменко П.І.

за участі:

секретаря - Горбач Н.Д.

представника позивача - адвоката Мироненко С.В.

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідачів - адвоката Сидоренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою.

В судовому засіданні представник відповідачів подав заяву про відвід судді Пархоменко П.І. Заява мотивована тим, що при призначені експертизи суд в своїй ухвалі не відобразив та не надав оцінку наведеним представником відповідачів доводам щодо порушень як чинного законодавства, так і законних прав відповідачів викладених в заяві. Крім того, суд самостійно, без обговорення питання щодо приєднання матеріалів наданих адвокатом Мироненко С.В. до матеріалів справи, без проведення їх огляду та дослідження в судовому засіданні і винесення відповідної ухвали, самостійно прийняв рішення на користь позивача проводити експертизу за наявними матеріалами справи. Наведені факти викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, а тому останній відповідно до вимог статті 20 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви про відвід, оскільки зазначені відповідачем обставини є безпідставними.

Заслухавши думку учасників судового розгляду суд приходить до наступного висновку.

Стаття 6 Європейської конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність обставин, для відводу судді в цивільній справі (стаття 20 ЦПК) в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «безсторонність», в сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися «суб'єктивною оцінкою», на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та «об'єктивною оцінкою» - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об'єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).

Так, підстави для відводу судді визначенні статтею 20 ЦПК, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Так, говорячи про «об'єктивний критерій» на підставі якого визначається наявність «неупередженості суду» в даній ситуації суд враховує, що «об'єктивна перевірка» полягає в тому, що суд повинен створити враження неупередженості у стороннього спостерігача (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Incal v Turkey [1998] ECHR 48, para 65»), тобто необхідно визначити, чи маються, окрім поведінки судді, факти, що піддаються перевірці, які можуть викликати сумнів відносно неупередженості, в такому розумінні значення можуть мати навіть уявлення (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ferrantelli and Santangelo v Italy [1996] ECHR 29, para 58»). Для цього необхідно дотримання двох окремих умов: по-перше, щоб держава виконала свій обов'язок загального характеру по захисту судової системи від конфлікту інтересів, забезпечуючи, щоб внутрішня організація не допускала виконання однією і тією ж особою різних функцій в судовому процесі (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus [2005] ECHR 873, para 123»); по-друге, щоб кожний суддя мав виконати своє особисте зобов'язання заявити самовідвід по відношенню до справи, де можливе виникнення думки такого конфлікту (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hauschildt v Denmark [1989] ECHR 7, para 48»).

В даній справі доводи заяви про відвід стосуються поведінки судді і не містять інформації саме про «законні сумніви» неможливості участі судді у справі (наприклад пункти 1-3, 5 частини першої статті 20 ЦПК), порушення в організації визначення складу суду тощо, також відсутні будь-які данні про наявність «конфлікту інтересів», який би міг бути перешкодою для участі судді у справі, у зв'язку із чим в даній конкретній ситуації «об'єктивний критерій», який би міг свідчити про неупередженість судді не підтверджується.

Досліджуючи «суб'єктивну оцінку» суд бере до уваги, те що по-перше на суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Kyprianou v Cyprus [2005] ECHR 873, para 119»); по-друге на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Kyprianou v Cyprus [2005] ECHR 873, para 118»), тобто суб'єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.

Так, по справі доводи на які посилається заявник, як на підставу для відводу не підтверджують будь-яку особисту прихильність судді до сторони по справі, ставлення його до справи або висловлення ним позиції по справі. Факти викладені заявником, стосуються порядку і процедури проведення експертизи, яка оцінюється судом як доказ в сукупності з іншими матеріалами справи, а тому в даному випадку «суб'єктивний критерій» також не знайшов підтвердження.

Виходячи з наведеного вказані в заяві обставини для відводу судді не ґрунтуються на пункті 4 частини першої статті 20 ЦПК, а подальша участь судді у розгляді справи не буде становити порушення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що є підставою для відмови в задоволені заяви.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статями 20, 23, 24, 293 Цивільно процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідачів адвоката Сидоренка О.О. про відвід судді Пархоменку П.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко