Справа № 357/2103/14-ц Головуючий у І інстанції
Провадження № 88-ц/780/30/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 27.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною заявою, посилаючись на таке.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 як боржника та ОСОБА_2 як поручителя солідарно на користь ПАТ "УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 5 квітня 2007 року у розмірі 291045,94 доларів США.

Після постановлення рішення їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були відомі їй під час розгляду цієї справи та не були досліджені судом при винесенні рішення. Такими обставинами вважає визнання припиненим зобовязання за договором поруки від 05 квітня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року.

Враховуючи викладене, заявник просила суд скасувати рішення суду Київської області від 22 липня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами та ухвалити по справі нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи заявника та інших учасників судового процесу, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області вважає, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами повинна бути задоволена з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно роз'яснень п. 7 даної постанови обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 як боржника, а із ОСОБА_2 як поручителя солідарно на користь ПАТ "УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором 291045,94 доларів США, що еквівалентно 2326330,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "УкрСиббанк» судовий збір по 1827 грн. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року Апеляційні визнано зобовязання за договором поруки № 106801 від 05 квітня 2007 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, припиненим.

Вказані обставини припинення зобов»язання за договором поруки, на думку апеляційного суду, є істотною для справи обставиною, оскільки саме чинність зобов»язань за договором поруки, укладеним 5 квітня 2007 року між ПАТ «Укрсибанк» та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Укрсибанк» та ОСОБА_4 , стало підставою для про стягнення кредитної заборгованості із поручителя ОСОБА_2

Обставини щодо припинення поруки входять до предмету доказування у справі про стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2 і ці обставини можуть вплинути на висновки суду про права і обовязки кредитора і поручителя.

Обставина припинення зобов»язання за договором поруки не була відома ОСОБА_2 під час розгляду справи та не була досліджена судом при винесенні рішення від 22 липня 2015 року. При цьому колегія суддів враховує, що вони існували на час ухвалення судового рішення від 22 липня 2015 року.Ці обставини не були відомі заявнику оскільки не існувало судового рішення про припинення поруки.

Колегія суддів вважає, що обставини, які заявник зазначив у своїй заяві, в розумінні наведених норм права, є нововиявленими з мотивів наявності істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Тому з цих підстав рішення Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року підлягає перегляду у звязку з нововиявленими обставинами шляхом його скасування та ухвалення нового рішення.

Встановлено, що позивач ПАТ УкрСиббанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.04.2007 року № 0, укладеним між позивачем та ОСОБА_4, мотивуючи позов тим, що позичальнику було надано кредит в розмірі 260000 доларів США на строк до 05.04.2022 року на особисті потреби, а позичальник зобовязувався повернути кредит в указаний строк та сплатити відсотки за користування кредитом.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору зобовязання виконав частково, станом на 13.01.2014р. має заборгованість за кредитом в сумі 291045,94 доларів США, що еквівалентно 2326330,20 грн.

У той самий день з метою забезпечення виконання зобовязань ПАТ «УкрСиббанк» уклало з ОСОБА_2 договір поруки № 106801 , згідно з умовами якого поручитель зобовязувався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань що виникли з кредитного договору, їх відповідальність - солідарна. Позивач просив стягнути солідарно з боржника і поручителя заборгованість за кредитом, проценти й пеню та на підставі частини другої статті 1050 ЦК України достроково стягнути решту кредиту.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2015 року позов було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором 291045,94 доларів США, що еквівалентно 2326330,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк» судовий збір по 1827грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Цим вимогам закону судове рішення відповідає не в повному обсязі.

Встановлено, що 5 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 260000 доларів США на строк до 05.04.2022 року на особисті потреби та зобов»язався повернути кредит в указаний строк та сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.2.1. договору, надання кредиту здійснюється у термін з 05.04.2007 року, а повернення кредитних коштів не пізніше 05.04.2022 року.

Згідно з п. 1.3.1 договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, процентна ставка встановлювалася у розмірі 12,0% річних за час фактичного користування кредитом. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка може бути змінена відповідно до умов договору.

Дані обставини повністю підтверджуються наданими позивачем кредитним договором.

Встановлено, що у зв»язку з неналежним виконання зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість .

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту, щомісячно боржником підлягала до сплати сума 1444,44 дол. США.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим суду першої інстанції позивачем, вбачається, що станом на 13.01.2014 р. у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором з боку відповідача ОСОБА_4, утворилася заборгованість в сумі 291045,94 доларів США, що еквівалентно 2326330,20 грн., яка складається з: 204861,27 дол. США (1637456,13 грн.) заборгованості за кредитом, 71476,96 дол. США (571315,34 грн.)- заборгованості по прострочений процентах за користування кредитом, 7268,18 дол. США (58094,57 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7439,53дол. США (59464,16 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості про процентах.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки позичальник свої зобовязання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що на підставі ст.ст. 526, 527, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, боржник має нести відповідальність за неналежне виконання зобовязання шляхом дострокового погашення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Також суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є вірним.

Доводи апелянта що певні платежі не були внесені в розрахунок спростовуються довідкою - рахунком заборгованості за кредитом станом на 13.01.2014 р., з якого вбачається, що суми сплачені ОСОБА_4 в період з 11 травня 2007 р. по 28 лютого 2013 р., згідно з наданими квитанціями (а.с. 141-164) враховані у розрахунку заборгованості.

Колегія суддів, перевіривши апеляційні вимоги також встановила, що процентна ставка, яка застосована для розрахунку заборгованості була 12 % річних, згідно з п. 1.3.1 договору, та в розмірі 24% річних, згідно з п. 9.2 договору.

Відповідно до п. 9.2 договору, сторони погодили, що протягом дії цього договору, банк відповідно до умов п. 1.3.1., може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме: а) порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежне виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором.

Крім того, відповідачами не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки за клопотанням відповідачів по справі ухвалою суду від 27.08.2014 р. було призначено по справі судово-бухгалтерську експертизу про визначення суми заборгованості за кредитним договором, з урахуванням нарахованих процентів, пені. Але, за відсутності оплати експертизи та не надання сторонами до експерта необхідних документів, проведення експертного дослідження стало неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку з яким погоджується колегія суддів, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_4 підлягає сума, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, пені і становить 291045,94 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на час подачі позову до суду 2326330,20 грн. та судові витрати - 3654 грн., підтверджені платіжним дорученням від 27.01.2014 року.

Проте, суд першої інстанції, при визначенні суми заборгованості не вказав з чого саме складається ця сума заборгованості, що й призвело до необхідності його скасування та постановлення нового рішення з деталізацією суми заборгованості апелянтів перед позивачем.

Що стосується позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до договору поруки від 05 квітня 2007 року поручителем за виконання умов кредитного договору позичальником ОСОБА_4, є ОСОБА_2

За домовленістю сторін, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, відповідальність поручителя є солідарною.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим. Визнано зобовязання за договором поруки № 106801 від 05 квітня 2007 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, припиненим.

В мотивувальній частині судового рішення вказано, що порука припинилася у зв»язку з непред»явленням кредитором вимоги до поручителя протягом 6 місяців з 24 березня 2013 року, тобто з дня , який банком визначено як строк виконання основного зобов»язання.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2015 року підлягає скасуванню також в частині задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» до поручителя за кредитним договором- Заєць Т.В.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 361-366 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк» , 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, , МФО 351005, р/р № 0113 в АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором 291045,94 доларів США (двісті девяносто одна тисяча сорок пять доларів США девяносто чотири центи), що еквівалентно 2326330,20 грн. (два мільйони триста двадцять шість тисяч триста тридцять гривень двадцять копійок), з яких204861,27 дол. США, що еквівалентно 1637456,13 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 71476,96 дол. США, що еквівалентно 571315,34 грн. заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом; 7268,18 дол. США, що еквівалентно 58094,57 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 7439,53 дол. США, що еквівалентно 59464,16 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк» , 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, , МФО 351005, р/р № 0113 в АТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 3654 гривні.

В решті позовних вимог щодо ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :