Справа № 477/1523/15-ц
Провадження № 2/477/27/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі - Варламовій Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2003 році зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Під час перебування в шлюбі в них народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З кінця 2014 року сторони припинили подружні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через сварки та протиріччя інтересів та уподобань, що призвело до втрати почуття любові та взаємної поваги. Крім того, останнім часом відповідач неодноразово з'являвся в агресивному стані, ображав позивача, своїми діями лякав дітей. Спричиняв їй тілесні ушкодження. Позивач дійшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе.

За письмовою заявою відповідача сторонам був наданий строк на примирення - шість місяців, згідно ухвали суду від 06 серпня 2015 року.

Після поновлення провадження у справі позивач ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що примирення між нею та чоловіком не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу, просила залишити їй прізвище "ОСОБА_1". Повідомила, що вона проживає з чоловіком та дітьми в її будинку, тричі зверталася із заявами про розірвання шлюбу, але чоловік каявся, і вона забирала заяви. На теперішній час вони не мають сумісного бюджету, сумісне господарство не ведуть, подружні відносини між ними припинені. Вона зверталася до суду із заявою про стягнення аліментів, про що було постановлено відповідне рішення.

Відповідач ОСОБА_5 проти розірвання шлюбу заперечував, в судовому засіданні пояснив, що кохає дружину та бажає зберегти сім'ю. При цьому також пояснив, що дружина з нього знущається, він їй не потрібен, вона байдужа до нього, її не цікавить його життя. Деякий час він не працював, на сьогоднішній день працює вантажником, вважає, що його дружині потрібні тільки гроші, а він їй не потрібен. Він сплачує за комунальні послуги, забезпечує сім'ю. Відповідача хвилює питання розподілу майна, оскільки боїться, що його дружина вижене його з будинку, а він не має іншого житла. Він намагався покращити стосунки між ними, але це не відбулося.

Відповідно до свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2003 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м.Миколаєва, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №118. Під час укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на "ОСОБА_1" (а.с.8).

Сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4,5). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року, що набрало законної сили 18 серпня 2015 року, з ОСОБА_2 стягнено на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.31).

Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, примирення між ними не відбулося.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини, що стали причиною подання позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,який зареєстрований 20 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 118, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А.А.Саукова