Справа № 317/3282/16-ц
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

08 серпня 2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Нікітін В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації) про встановлення факту відсутності батька у доньки заявниці ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту відсутності батька у доньки заявниці ОСОБА_2.

Заінтересованою особою є Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації.

Заяву обґрунтовано необхідністю підготовки документів для виїзду на постійне проживання до Федеративної Республіки Німеччина.

Відомості про батька ОСОБА_2 було внесено в книгу реєстрації народжень в порядку, встановленому ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за даною заявою, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 256 ЦПК України встановлено перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються судом. Факт відсутності батька у особи у вказаному переліку відсутній.

Як зазначено в ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

●згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

●чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

●заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

●встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що актовий запис цивільного стану це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою одного з батьків. Відмова відповідного органу у внесенні змін може бути оскаржена в судовому порядку.

Крім того, згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється або за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків, або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Заявник зазначає у своїй заяві, що встановлення факту відсутності у її доньки ОСОБА_2 батька потрібно їй для того, щоб вивезти доньку на проживання закордон. Однак, як вбачається з вищезазначених нормативних актів, внести зміни до актового запису про народження можливо у позасудовому порядку шляхом звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. Для вивозу дитини закордон у супроводі одинокої матері потрібно лише довідка про народження дитини, видана відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлення факту відсутності у особи батька не підлягає судовому розгляду в порядку окремого провадження, оскільки діючим законодавством України встановлено порядок оформлення документів для вивозу дитини за кордон одним з батьків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 122, 234, 256 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її заявою про встановлення факту відсутності батька у її доньки ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її отримання до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя В.В. Нікітін