Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про визнання договору дарування квартири удаваним, визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона 3 липня 1993 року уклала шлюб з ОСОБА_9

За час шлюбу за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. Вказувала про те, що на початку 2014 року до неї з позовом звернулася мати ОСОБА_9 - ОСОБА_7 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою та виселення з вищевказаного житла. Зі змісту позову їй стало відомо, що ОСОБА_7 є власником спірної квартири на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 22 лютого 2001 року, укладеного між останньою та ОСОБА_6 та ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд: визнати договір дарування квартири від 22 лютого 2001 року удаваним, визнавши його договором купівлі-продажу; визнати вказаний договір недійсним у частині зазначення набувачем майна ОСОБА_7 та визнання покупцями квартири ОСОБА_9 та ОСОБА_4; визнати спірну квартиру об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_4, як колишнього подружжя.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що спірна квартира була придбана нею та ОСОБА_9 за їх спільні кошти як подружжя, й те, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Судами враховано, що договір дарування нерухомого майна укладено у письмовій формі, будь-які письмові докази на спростування умов нотаріально посвідченого договору в матеріалах справи відсутні (ст. 204 ЦК України). ОСОБА_9 за життя договір дарування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 й ОСОБА_5 не оспорював.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик