Справа № 577/2613/16-ц
Провадження № 2/577/918/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого Кущенка М.Ф.

при секретарі Олійник В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 2500грн.,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка і її представник за дорученням в судовому засіданні вимоги позову обґрунтовують тим, що в листопаді 2015 року ОСОБА_1 надала відповідачці ОСОБА_3 на її прохання 5000 грн. в борг, які відповідачка зобовязалася повернути вказану суму до 15.02.2016р. Однак в період до 12 лютого 2016р. ОСОБА_3 повернула їй тільки 2500 грн. після чого перестала віддавати будь-яку суму, пояснюючи, що не віддасть до тих пір поки із будинку, в якому проживає відповідачка, не зніметься із обліку мати позивачки..

Посилаються на ст.ст. 1046,1047 ЦК і просять стягнути із відповідачки вказану суму боргу та витрати на судовий збір.

Відповідачка вимоги позову визнала частково і пояснила, що вона дійсно взяла у борг у ОСОБА_4 5000 грн. до 15.02.2016р. і зобовязалася повернути їх їй до вказаної дати, надавши позивачці відповідну розписку. Однак із вказаної суми повернула тільки 2500 грн., а решту суми відмовляється повертати,незважаючи на вимоги позивачки, оскільки в її будинку значиться зареєстрованою мати позивачки, хоч у ньому і не проживає. А вона має чотирьох дітей і із-за вказаної поведінки родички позивачки не може скористатися правом на субсидію. Тому вона не віддасть залишок боргу до тих пір, поки із її будинку не зніметься із реєстрації мати позивачки. Вона не має пільг по сплату судового збору, однак повертати судовий збір позивачці не буде, так як це для неї велика сума.

Вислухавши учасників розгляду справи та перевіривши її матеріали суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 1046,1047,1048, 1049, ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю такуж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей . Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином згідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із вимогами ст. 598 ч.1, ст. 599 ЦК зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Зобов"язання припиняється виконанням , проведеним належним чином.

Судом встановлено, що між позивачкою і ОСОБА_3 16.11. 2015р. був укладений договір позики згідно якого відповідачка взяла у позивачки в борг 5000 грн., які зобовязалася повернути до 15.02.2016р. Вказане підтверджується відповідною розпискою в якій рік повернення хоч і не зазначений, однак в судовому засіданні обоє сторін зазначили його як 15.02.2016р. (л.с.4). Однак свого зобовязання відповідачка не виконала в повному обсязі, а повернула тільки 2500 грн. Залишився несплачений борг в сумі 2500 грн. що підтвердили обоє сторін в судовому засіданні. На звернення позивачки повернути весь борг, відповідачка відповіла відмовою поставивши умову повернення залишку суми боргу зняття із реєстрації матері позивачки із будинку в якому проживає ОСОБА_5, чого в домовленості при отриманні позики зазначено не було. При таких обставинах вказана вимога є безпідставною.

Таким чином свого зобовязання по договору позики ОСОБА_3 не виконала і вказані вимоги позову підлягають задоволенню. А заперечення відповідачки, що вона не буде відшкодовувати позивачці понесені нею судові витрати не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до положень ст. 88 ч.1 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки ОСОБА_3 не звільнена законом від сплати судового збору, з неї на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню і 551,20 грн. сплаченого нею судового збору. (л.с.1).

Керуючись ст. 213-215 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2500 грн. боргу та 551,20 грн. витрат на судовий збір.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кущенко М. Ф.