Провадження №333/3296/16-ц
Справа №2/333/1994/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Наумова І.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення витрат на правову допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, у якій просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1100 грн., які він поніс у зв'язку із розглядом адміністративної справи з позовом ОСОБА_1 до УПСЗН ЗМР по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій.

У відповідності до положень ст. 15 ч.1 п.1 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з позовної заяви та наданих суду матеріалів, позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу, понесені ним, у звязку з розглядом адміністративної справи № 333/9582/14-ц за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН ЗМР по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2015 року, визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2014 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічну разову допомогу за 2014 рік відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та раніше здійснених виплат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Таким чином, на користь позивача було ухвалено рішення суду.

Згідно п.1 ч.3ст.87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1ст.168 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п.16 своєї постанови №7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» розяснив судам, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

Таким чином, вирішення питання про судові витрати у справі адміністративної юрисдикції підлягає розгляду за правилами КАС України.

Згідно п.1 ч.2ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 122, 208-210 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя І.Й. Наумова