Номер провадження: 22-ц/785/319/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Суворова В.О., Артеменка І.А.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 «Про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними»; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 «Про визнання договору поруки припиненим», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2014 року про залишення зустрічного позову без розгляду, -

ВСТАНОВИЛА:

21.03.2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії ОРУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду із зазначеним позовом, по якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № М-46/07-К від 27.02.2007 року у розмірі 14970340,55 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 27.02.2007 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 250000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 14 % на рік, однак відповідач не виконує своїх обов'язків щодо своєчасного погашення кредиту, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка станом на 03.03.2014 року складає 14970340,55 грн.

23.04.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом про припинення поруки, по якому просила визнати припиненою її поруку за зобовязаннями ОСОБА_2 по кредитному договору.

19.05.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів та визнання договорів про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними, по якому просила визнати недійсним договорів про надання споживчого кредиту від 27.02.2007 року, укладений між нею та позивачем за первісним позовом, визнати недійсним договір іпотеки від 28.02.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та позивачем за первісним позовом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.09.2014 року зустрічні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були залишені без розгляду через неодноразову неявку позивачів до суду без поважних причин.

07.10.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просить ухвалу районного суду скасувати, справу направити для подальшого розгляду до районного суду, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі матеріалів справи, які досліджувались судом першої інстанції.

За правилами ч. 2 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право по становити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Залишаючи зустрічні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без розгляду, районний суд виходив з того, що позивачі, будучи сповіщеним належним чином, повторно не зявився до суду без поважних причин.

Такий висновок районного суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним зустрічним позовом.

19.05.2014 року ОСОБА_4 звернулась д суду із зустрічним позовом про визнання договору поруки припиненим.

Зазначені позови були обєднані в одне провадження із позовом банку.

26.06.2014 року відбулось чергове судове засідання, з участю сторін у справі та розгляд справи відкладено на 04.09.2014 року.

04.09.2014 року у судовому засіданні приймав участь представник банку, відповідачі до суду не зявились та розгляд справи був відкладений на 24.09.2014 року, про що представник ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 був сповіщений, що підтверджується підписом у розписці (а.с.121, том 1).

До судового засідання 24.09.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не зявились, про причини неявки суду не повідомили.

Адвокат ОСОБА_5 19.09.2014 року звернувся до суду із заявою про неможливість участі у справі 24.09.2014 року у звязку із його участю в іншому суді, однак відповідних доказів суду не було надано.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак в судові засідання двічі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач ОСОБА_7М. повторно не зявилась до суду без поважних причин.

З урахуванням вищевикладеного, районний суд обґрунтовано дійшов до висновку, що позивач без поважних причин двічі була відсутня у судових засіданнях, будучи повідомленою належним чином.

Колегія суддів зазначає, що право позивача здійснюється в протиріччі зі своїм призначенням, оскільки вирішальним при оцінці дій особи є не те, яке право він реалізує, а те, як він його реалізує. Витоки такого підходу кореняться в суворій регламентованості процесуальної діяльності.

У відповідності до ч. 3 ст. 27 ЦПК України сторони зобовязані користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обовязки добросовісно.

Суд має право контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обовязок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, а також нести відповідальність за зловживання правом.

В прямі обвязки осіб, що беруть участь у справі входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, з урахуванням повторної неявки позивача та її представника і поза залежністю від причин такої неявки, залишає заяву позивача без розгляду, беручи до уваги, що зазначена обставина відповідає засадам диспозитивності та змагальності процесу.

Колегія суддів вважає, що в відповідності із зазначеними нормами процесуального права у суду першої інстанції були всі підстави для залишення зустрічних позовів без розгляду.

Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування чи порушення судом процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив зустрічний позов ОСОБА_2 без розгляду, а тому ухвала суду першої інстанції є правильною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

14.07.2016 року м. Одеса