Справа №295/5556/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1, де також зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. За словами ОСОБА_2 відповідачі з дня реєстрації по теперішній час у квартирі не проживають, мешкають за іншими адресами, що обмежує власника у розпорядженні своєю власністю. Окрім цього позивач змушена сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та примусово зняти їх з реєстраційного обліку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її двоюрідним братом та на його прохання був прописаний у квартирі. Із часом ОСОБА_3 розлучився з ОСОБА_4, яка заперечує проти зняття з реєстрації. З метою оформлення субсидії просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично проживає по пров. 2-ому Червоноармійському, 7 в м. Житомирі. Після звільнення з лав Збройних Сил України йому потрібно було зареєструвати місце проживання для того, щоб стати в чергу для отримання житла. З цією метою був укладений договір піднайму з позивачем. Зазначив, що ОСОБА_4 це його колишня дружина, яка разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 з дружиною та дітьми не проживають ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 10 років. На даний час вони розлучені. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, однак фактично ніколи там не проживали.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила суду, що позивач є її сусідкою, проживає з чоловіком, має двох синів та онуків. Відповідача ОСОБА_3 ніколи за адресою проживання позивача не бачила.

У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 33/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель в м. Житомирі по вул. Барашівській, 90, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22.03.1979 року.

Як вбачається з довідки КП «ВЖРЕП №1» Житомирської міської ради №596 від 23.03.2016 року, крім позивача, у квартирі АДРЕСА_1 також зареєстровані відповідачі по справі.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів існування іншої домовленості між сторонами суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин понад один рік, участі в утриманні помешкання не приймають, комунальні послуги не сплачують, суд вважає за можливе визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Що стосується вимоги примусово зняти відповідачів з реєстраційного обліку, то вона є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, в цій частині позовних вимог суд відмовляє позивачу за безпідставністю.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 в буд. № 90 по вул. Барашівській у місті Житомирі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов