АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2394/16. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2 Категорія: договірні.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря: - ОСОБА_5,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_7 - про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» звернулося в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 15 липня 2008 року ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» та ОСОБА_7 уклали кредитний договір №014/1932/74/101554, за умовами якого банк надав ОСОБА_7 кредит у розмірі 58 870 доларів США на строк до 15 липня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,75 % річних.

Свої зобовязання за вказаним договором ОСОБА_7 не виконувала у звязку з чим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року визначеної станом на 9 вересня 2010 року у розмірі 617 149 грн. 84 коп., судові витрати у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 618 968 грн. 84 коп.

Вказане рішення суду ОСОБА_7 не виконала, а отримані нею кредитні кошти банку не повернуті.

Станом на 10 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_7 перед банком за кредитним договором складає 590 347,27 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 12 450 354 грн. 27 коп., з яких: заборгованість по процентам 52 071,15 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 1 098 174 грн. 41 коп.; пеня за порушення сплати кредиту та процентів у розмірі 480 130,79 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 10 125 901 грн. 71 коп.; поточна заборгованість у розмірі 58 145,33 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 1 226 278 грн. 15 коп.

Добровільно сплатити заборгованість ОСОБА_7 не бажає, що спонукає банк звернутися з позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 526, 545, 549, 550, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» просило суд стягнути з ОСОБА_7 на його користь заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року у розмірі 590 347,27 доларів США, з них поточну заборгованість за кредитом 58 145,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 226 278 грн. 15 коп.; пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів 480 130,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 10 125 901 грн.71 коп.; заборгованість за процентами 52 071,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 098 174 грн. 41 коп., судові витрати у розмірі 3654 грн.

Відповідач ОСОБА_7 в особі свого представника, позов не визнала.

При цьому посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2012 року з неї на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року у розмірі 617 149 грн. 84 коп., з яких заборгованості за кредитом 58 145,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 9 вересня 2010 року становило 45 9824 грн. 90 коп.; сума простроченої заборгованості за відсотками 9 893, 90 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 9 вересня 2010 року становило 78 242 грн. 94 коп.; пеню 10 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 9 вересня 2010 року становило 79 082 грн.

Зазначене рішення суду набрало законної сили, однак нею не виконано.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування загального строку позовної давності до позовних вимог про стягнення процентів та спеціального строку позовної давності до позовних вимог про стягнення пені.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення з позовом в суд про стягнення заборгованості за кредитним договором за процентами та пені.

Проте, погодитись повністю з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2008 року ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» та ОСОБА_7 уклали кредитний договір №014/1932/74/101554, за умовами якого банк надав ОСОБА_7 кредит у розмірі 58 870 доларів США на строк до 15 липня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,75 % річних.

Пунктами 1.3.2, 1.3.3 кредитного договору сторони передбачили, що позичальник сплачує банку щомісячно ануїтетний платіж у розмірі 779,29 доларів США, а датою сплати кожного платежу є 15 число кожного календарного місяця протягом строку кредиту.

Згідно п.16.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню у розмір 1% від простроченої до оплати суми за кожний календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідно грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно ( а. с.10- 25).

ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» виконало свої зобовязання за кредитним договором шляхом видачі ОСОБА_7 кредитних коштів (а. с.29).

Позичальник ОСОБА_7 ухилялася від виконання своїх зобовязань за кредитним договором.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року, визначену станом на 9 вересня 2010 року, у розмірі 617 149 грн. 84 коп., судові витрати у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 618 968 грн. 84 коп. ( а. с. 60-62).

Вказане рішення не виконане позичальником ОСОБА_7 по теперішній час, а отримані нею кредитні кошти банку не повернуті.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням проведеним належним чином.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строк договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Наведене свідчить, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права кредитора на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч.1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що перебіг строку позовної давності для стягнення процентів за користування кредитом та неустойки почався для ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» 15 лютого 2012 року та сплив 15 лютого 2015 року.

Проте, суд не врахував, що за умовами кредитного договору №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року відсотки за користування кредитом та пеня за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором нараховується щомісячно.

ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором 27 серпня 2015 року, а тому воно мало право на стягнення з позичальника заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 27 серпня 2012 року по 27 серпня 2015 року, пені з 27 серпня 2014 року по 27 серпня 2015 року (а. с. 1-4, 41-42).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував вказані обставини та помилково дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності на звернення з позовом в суд за захистом свого порушеного права.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки воно постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року, наданого ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» до суду апеляційної інстанції та залученого до справи вбачається, що заборгованість за відсотками за період з серпня 2012 року по 10 серпня 2015 року становить 52 071,15 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 1 098 174 грн. 41 коп.; пеня за порушення сплати кредиту та процентів а період 15 серпня 2012 року по 10 серпня 2015 року становить 196 947,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 4 153 599 грн. 11 коп. (а. с. 188-190).

Згідно ч. 1 ст. 546 ст. 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Матеріали справи свідчать, що поточна заборгованість ОСОБА_7 перед ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» за кредитним договором (тілом кредиту) становить 58 145,33 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 1 226 278 грн. 15 коп.

Пеня за порушення сплати кредиту та процентів за період 15 серпня 2012 року по 10 серпня 2015 року становить 196 947,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку ставить 4 153 599 грн. 11 коп.

Наведене свідчить, що розмір заборгованості за кредитним договором значно перевищує розмір пені, а тому колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 4 153 599 грн. 11 коп. до 1 226 278 грн. 15 коп.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 не виконала рішення Київського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2012 року, яким з неї на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року у розмірі 617 149 грн. 84 коп., продовжує користуватися кредитними коштами, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за процентами за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року у розмірі 52 071,15 доларів США, що становить еквівалент 1 908 174 грн. 41 коп., пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі 1 226 278 грн. 15 коп., а всього 2 324 452 грн. 56 коп.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором (тіла кредиту) у розмірі 58 145,33 доларів США, оскільки вказана сума заборгованості була раніше стягнута з відповідача на користь позивача рішення Київського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» при зверненні з позовом в суд та подачі апеляційної скарги сплачено на користь держави судовий збір 3654 грн. та 4019 грн. 40 коп. відповідно, а всього 7 673 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» задовольнити - частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за процентами за кредитним договором №014/1932/74/101554 від 15 липня 2008 року у розмірі 52 071 доларів США 15 центів, що становить еквівалент 1 908 174 грн. 41 коп., пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі 1 226 278 грн. 15 коп., а всього 2 324 452 (два мільйони триста двадцять чотири тисячі чотириста пятдесят дві) грн. 56 (пятдесят шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» судові витрати у розмірі 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 40 (сорок) коп.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: