Справа № 467/1259/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника Арбузинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за заявою

ОСОБА_3,

заінтересована особа: Арбузинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2016 року ОСОБА_3, заінтересована особа: Арбузинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В заяві заявник посилається на те, що її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь Російської Федерації.

Однак, свідоцтво про смерть видане відділом записів актів громадянського стану Нахімовського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя, тобто органом на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а рішення інших органів, в Україні не визнаються.

Встановлення зазначеного факту необхідне їй для оформлення спадщини. Заявник просить суд заяву задовольнити і встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь Російської Федерації, тобто на тимчасово окупованої території України.

В судовому засіданні представник заявника підтримав свою заяву з наведених в ній підстав та просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Арбузинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заяви, оскільки такі є обґрунтованими.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника (а.с. 9) ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 10) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь Російської Федерації. Свідоцтво про смерть видане 29 лютого 2016 року відділом записів актів громадянського стану Нахімовського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя Російської Федерації.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Частини 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч.2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст. 17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть видане відділом записів актів громадянського стану Нахімовського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя Російської Федерації, тобто органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 212- 215, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Арбузинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту смерті особи - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Теленешти, Республіки Молдова, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, тимчасово окупованої території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова