Номер провадження: 22-ц/785/5722/16
Головуючий у першій інстанції Остра
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.07.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,

встановив:

10.08.2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай), розміром 6,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі, розташовану на території Випасненської сільської ради у КГСП ім. Мічурина, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом вказаного спадку, що відкрився після смерті ОСОБА_3.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 10.06.2004 року і що складається з земельної частки (паю), розміром 6,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі, розташовану на території Випасненської сільської ради у КГСП ім. Мічурина (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0257194) та визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначену земельну ділянку.

Сторони зазначене рішення не оскаржували.

17.06.2016 року з апеляційного скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2007 року звернулася ОСОБА_1, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення суду та ухвалити нове, згідно якого відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що їй було відомо про те, що її покійний чоловік ОСОБА_4 прийняв спадщину після вітчима ОСОБА_3, з яким постійно проживав, у виді спірної земельної ділянки, однак під час прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_1 дізналася що вказана земельна ділянка на підставі оскаржуваного рішення належить ОСОБА_2, який не проживав з померлим ОСОБА_3, та на підставі наведеного вважає, що зазначеним рішенням порушені її та права її неповнолітніх дітей як спадкоємців.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, підставою для надання особі, яка не брала участь у справі, права на апеляційне оскарження судового рішення, є порушення її прав або охоронюваних інтересів внаслідок вирішення судом спору. Як вже було зазначено, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2007 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 і що складається з земельної частки (паю), розміром 6,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі, розташовану на території Випасненської сільської ради у КГСП ім. Мічурина (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0257194) та визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначену земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_4, спадкоємцем якого вважає себе ОСОБА_1, рішення суду від 12.10.2007 року не оскаржував, а тому у останньої не має правових підстав для оскарження вказаного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не була стороною провадження, не залучалася судом до участі у справі, при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права й обов'язки, тому апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом у відповідності до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України.

Окрім того, вважаю необхідним зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У звязку з чим перегляд чинного рішення суду, постановленого в 2007 році, за апеляційною скаргою особи, яка не є стороною у справі та права якої не порушенні, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, викладених у п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, судді-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано особою, яка не приймала участі у справі та права якої у справі не порушено, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі наявності у неї спору щодо зазначеного майна, вона не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

На підставі наведеного, керуючись ст. 292, ст. 297 ЦПК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, суддя,

ухвалив:

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5