СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді - доповідача: Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.,

при секретарі: Фадєєвій І.І..

за участю: представника третьої особи Колотун Н.Є.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача апеляційною скаргою Лепех Лесі Любомирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_3, третя особа: Об'єднання співвласників то квартирного будинку «ІІозняківський» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа № 753/5643/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9384/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ТОВ «Рада 2» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка виникла за період з 01 лютого 2015 року по 31 травня 2015 року, з урахуванням пені, трьох процентів річних та індексу інфляції в загальній сумі 2312 гривень 22 копійки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, а ТОВ «Рада 2» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок. Відповідно до умов договору від 19 вересня 2001 року відповідач зобов'язався вносити плату за житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим.

Внаслідок несплати вартості житлово-комунальних послуг за період з 01 лютого 2015 року по 31 травня 2015 року у відповідача утворився борг в сумі 2312 гривень 22 копійки.

Відповідач, як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на підставі договору та положень статті 625 ЦК України, зобов'язаний сплатити суму основного боргу 900 гривень 82 копійки, інфляційної складової - 320 гривень 70 копійок, річних - 27 гривень 84 копійки, пені 1062 гривні 85 копійок, витрати по сплаті судового збору - 1378 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» до ОСОБА_3, третя особа: Об'єднання Співвласників багатоквартирного будинку «Позняківський» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача Лепех Л.Л. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування всіх фактичних обставин та без належної оцінки наданих доказів.

Представник третьої особи, Колотун Н.Є., яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСББ «Позняківський», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ТОВ «Рада 2», відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.2 а.с.6-8), від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (т.2 а.с.28), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу.

Відповідно до умов договору від 19 вересня 2001 року відповідач зобов'язався вносити плату за житлово-комунальні послуги не пізніше 01 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим.

Предметом цього договору є забезпечення підприємством обслуговування та ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до умов договору підприємство зобов'язалося забезпечити виконання комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання в будинку, надання співвласникам комунальних та інших послуг згідно діючих розцінок : тарифів, ведення особистого рахунку тощо, а співвласник зобов'язався щомісячно, не пізніше 01- го числа наступного місяця, вносити на рахунок підприємства плату за надані послуги пропорційно загальній площі квартири.

Згідно з умовами, визначеними у пункті 2.2.5 договору, наслідком несвоєчасного внесення плати за надані послуги є сплата пені із розрахунку 1% від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Відповідно до положень пункту 5.10 договору термін його дії складає три роки, але його дія автоматично продовжується на наступний термін, якщо сторони не будуть ставити питання про його перегляд.

Отже, враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксованих у цьому договорі, ТОВ «Рада» та відповідач уклали договір про надання житлово-комунальних послуг, який ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української PCP плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води. водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Доказів правонаступника ТОВ «Рада 2» в частині договірних відносин стосовно обслуговування будинку АДРЕСА_1 суду не надано, однак з врахуванням сплату відповідачами вартості житлово-комунальних послуг на рахунок позивача, є доведеним, що до 01 березня 2015 року саме ТОВ «Рада 2» забезпечувало виконання комплексу робіт по утриманню будинку АДРЕСА_1 і його прибудинкової території.

Водночас ні ТОВ «Рада», ні ТОВ «Рада 2», не були балансоутримувачами будинку АДРЕСА_1 що підтверджується листом ТОВ «Рада-2», і не заперечувалося представником позивача.

28 листопада 2014 року мешканці зазначеного будинку прийняли рішення про створення ОСББ «Позняківський», яке набуло статусу юридичної особи 10 грудня 2015 року

На підставі рішення загальних зборів членів ОСББ «Позняківський» актом від 28 лютого 2015 року будинок АДРЕСА_1 прийнято на баланс об'єднання (т.1 а.с.158-161).

Відтак балансоутримувачем та управителем будинку АДРЕСА_1 наразі є ОСББ «Позняківський», яке виступило колективним споживачем (замовником) певних житлово-комунальних послуг, що підтверджується наданими третьою особою договорами на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтового обладнання, про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, про оренду майна та актами виконаних робіт.

Листом від 11 лютого 2015 року третя особа повідомила позивача про намір розірвати договірні відносини, а 01 березня 2015 року (т. 1 а.с.30-33), уклали договір відносин власників житлових приміщень та Управителя з ОСББ «Позняківський»

Як на підставу своїх вимог ТОВ «Рада-2» посилається на те, що в період з лютого 2015 року по травень 2015 року відповідачу були надані експлуатаційні послуги (послуги з утримання будинку та прибудинкової території), вартість яких вони не оплатили, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 2312 гривень 22 копійки.

Проте доводи позивача про несплату відповідачем вартості наданих йому в період лютого 2015 року послуг з утримання будинку та прибудинкової території спростовуються наданими відповідачем квитанціями (т.1 а.с. 29) про їх сплату, а отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення неіснуючого боргу.

При вирішенні вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з березня по травень 201І5 року, то суд першої інстанції вірно врахував, що укладений між сторонами договір є різновидом договору про надання послуг, і відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України, яка передбачає обов'язок Замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже за змістом цієї норми та положень статей 10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, виконавець, заявляючи вимогу про стягнення із замовника боргу за оплатним договором про надання послуг, повинна зокрема довести такі складові: надання послуги виконавцем; невиконання замовником умов договору щодо оплати наданої послуги.

Відповідно до ч. 1 ст.57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Представником позивача не надано доказів, які б підтверджували, що з березня по травень 2015 року послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачам надавало ТОВ «Рада 2».

В той же час відповідачем та третьою особою надані докази, які доводять, що з березня 2015 року правовідносини між ТОВ «Рада-2» і відповідачами припинилися, а послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачам надавались ОСББ «Позняківський» на підставі договору від 01 березня 2015 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Лепех Лесі Любомирівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: