АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Парамонов М.Л.
№22-ц/796/9407/2016 Доповідач Кравець В.А.
Справа №753/7610/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Качана В.Й., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 заінтересована особа - ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 34597675 старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва БабковоїT.I., яка суперечить вимогам закону.

В мотивування вимог посилався на те, що 28.09.2012 року державний виконавець незаконно відкрила виконавче провадження, тобто вже після закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, скаржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про задоволення скарги, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що строк пред'явлення цих виконавчих листів до виконання, який згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» та самих виконавчих листів складає 1 рік з наступного дня після дати набрання рішенням законної сили, розпочинає свій перебіг з з 06.09.2011 p. та закінчується 05.09.2012 p. Виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва № 2-238/10 від 28.09.2012 p. виданий 28.09.2012 p., тобто вже після спливу річного строку для пред'явлення цих виконавчих документів до виконання. Сам факт наявності відкритого виконавчого провадження за цим виконавчим листом, який поданий після спливу строку пред'явлення до виконання, суперечить приписам п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, при розгляді справи суду не були надані факти, що виконавчий лист № 2-238/10 виданий 28.09.2012 p. Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на проведення експертизи в сумі 3876,00грн. строк якого для пред'явлення до виконання закінчився.

Він взагалі не був повідомлений, що Дарницьким районним судом слухається справа № 753/11499/15-ц, таким чином був позбавлений права надати додаткові матеріали для об'єктивного прийняття рішення по справі № 753/11499/15-ц та був позбавлений можливості для оскарження.

Також в оскаржувальній ухвалі не вказано на яких законних підставах було відновлено виконавче провадження ВП №34597675 за виконавчим листом № 2- 238/10 від 28.09.2011 p., який був виданий після пропуску строку для пред'явлення його до виконання.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що постановою від 05.10.2012 року старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Іванюк Д.С. було відкрито виконавче провадження ВП №34597675 згідно виконавчого листа №2-238/10, виданого 28.09.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на проведення експертизи в сумі 3876,00 грн. (а.с.9).

Рішення суду, на підставі якого було видано вказаний виконавчий лист, набрало законної сили 05.09.2011 року.

15.12.2014 року старшим державним виконавцем Шевченко М.Р. було винесено постанову ВП №34597675 про повернення виконавчого документа стягувачеві - на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2015 року за скаргою ОСОБА_2 (справа №753/11499/15-ц), судом було скасовано постанову ВП №34597675 від 15.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_2

За клопотанням представника стягувача - ОСОБА_6 від 29.01.2016 року старшим державним виконавцем Бабковою Т.І. на підставі ухвали суду було винесено оскаржувану постанову ВП №34597675 від 05.02.2016 року.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» уразі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом не законною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відновлення виконавчого провадження - це продовження виконання вимог виконавчого документа державним виконавцем на забезпечення процесуальних гарантій стягувача, спрямованих на повне та правильне виконання рішення.

Цим Законом передбачено чотири підстави відновлення виконавчого провадження:

1) визнання незаконною постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження;

2) визнання незаконною постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві;

3) надходження рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову;

4) повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби.

Постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувачеві найбільш суттєво торкаються матеріально- правових інтересів стягувача, оскільки за своїми правовими наслідками тягнуть припинення виконавчих дій або тимчасово (як правило, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві), або остаточно (при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження).

Відновленню виконавчого провадження передує процедура оскарження однієї з названих постанов державного виконавця в судовому або адміністративному порядку. Отже, при оскарженні постанови державного виконавця начальнику відділу органу державної державний виконавець отримає ухвалу суду, що буде підставою для винесення постанови про відновлення виконавчого провадження, не відразу після її проголошення, а через певний проміжок часу, що залежатиме від цивільних процесуальних строків.

Відновлене виконавче провадження здійснюється надалі в загальному порядку відповідно до правил Закону України «Про виконавче провадження», крім виконавчого провадження за виконавчим документом про вселення.

Якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки заявником не оскаржувалась постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №34597675, а постанову ВП №34597675 від 15.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_2 було скасовано ухвалою суду, колегія суддів погоджується з висновком суду , що підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції її постановлено з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді