РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 664/514/16-ц

07 липня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Скорик Н.С.,

за участі:

представника позивачів ОСОБА_1

представника третьої особи

головного управління Держгеокадастру

у Херсонській області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Олешківського району Херсонської області цивiльну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, Відділ Держгеокадастру у Цюрупинському районі Херсонської області про визнання в порядку спадкування за законом права на довічне успадковане володіння землею, -

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовною заявою звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6. За позовною заявою позивачі просять суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право довічного успадковуваного володіння землею земельною ділянкою площею 43,5 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яке було надане ОСОБА_7, померлого 30.07.2004 року, на підставі рішення Цюрупинської районної ради народних депутатів Херсонської області від 29.12.1992 року № 149, оскільки вони є спадкоємцями за законом (синами та дружиною померлого).

В судовому засідання представник позивачів ОСОБА_1 позовну вимогу підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши листа про розгляд справи без його участі, з позовом згоден і проти позову не заперечує. Суд не прийняв визнання позову відповідачем, оскільки земельна ділянка право користування якою просять визнати позивачі в порядку спадкування за законом перебуває за межами населеного пункту.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в задоволенні позову просить відмовити, оскільки процедура прийняття спадщини вже відбулась, позивачем пропущено терміни позовної давності, державний акт на право довічного успадковуваного управління землею є вважається державним актом на право постійного користування землею, успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону, відсутність на земельній ділянці спадкового майна виключає можливість задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

За свідоцтвом про смерть серія 1-КГ № 171585 виданого 02.08.2004 року Подо-Калинівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, 30.07.2004 року помер ОСОБА_7.

За свідоцтвом про укладення шлюбу виданого 20.12.1980 року Подокалинівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, 20.12.1980 року укладено шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 24. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_8 та ОСОБА_8.

За свідоцтвом про народження серія І-КГ № 491057 виданого 21.06.1982 року Подокалинівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, 29.03.1982 року, народився ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 13. Батьком у свідоцтві вказано ОСОБА_3, матірю у свідоцтві вказано ОСОБА_5.

За свідоцтвом про народження серія І-КГ № 049998 виданого 23.01.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції, 13.02.1984 року народився ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 06. Батьком у свідоцтві вказано ОСОБА_7, матірю у свідоцтві вказано ОСОБА_5.

За нотаріально посвідченою 19.09.2007 року заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_4, прийнявши спадщину так як були зареєстровані та проживали з померлим ОСОБА_8 однією сімєю до смерті, на день смерті і по час подання заяви включили в число спадкоємців ОСОБА_3, як такого, що спадщину прийняв. Крім того, вказаною заявою ОСОБА_3 спадщину прийняв.

За довідкою виданою виконкомом Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області № 685 від 14.09.2007 року, ОСОБА_7 на момент смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, але фактично проживав за адресою с. Подо-Калинівка вул. Цюрупи, 20. Перед смертю спадкодавця постійно проживали з ним ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

За довідкою виданою виконкомом Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області № 317 від 17.09.2007 року, ОСОБА_3 з дня народження і по 02.04.2003 року був зареєстрований і проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1.

За свідоцтвом № 21300568 про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності виданого 18.11.1994 року Цюрупинською районною радою народних депутатів зареєстровано фермерське господарство «Клин» за адресою - Херсонська область, Цюрупинський район, с. Подокалинівка, вул. Цюрупи, 20.

За довідкою № 12783 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України виданою Херсонським обласним управлінням статистики 20.07.1998 року селянське (фермерське) господарство «Клин» перебувало у вказаному реєстрі.

За статутом селянського (фермерського) господарства «Клин», зареєстрованого Цюрупинською районною радою народних депутатів 30.03.1993 року, вказане господарство є юридичною особою, головою та членами господарства є ОСОБА_7

За архівним витягом наданого Цюрупинською районною державною адміністрацією 14.05.2004 року рішенням чотирнадцятої сесії Цюрупинської районної ради народних депутатів ХХІ скликання № 149 від 29.12.1992 року виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 43,5 га для ведення селянського (фермерського) господарства і видано державний акт на право володіння землею.

За державним актом на право довічного успадковуваного володіння землею - його видано ОСОБА_7, який мешкає в с. Подо-Калинівці у тому, що на підставі рішення Цюрупинської районної Ради народних депутатів Цюрупинського району Херсонської області від 29.12.2992 року № 149 вказаному землеволодільцю надається у довічне успадковуване володіння 43,5 гектарів землі в межах згідно з планом землеволодіння для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 192.

За листом Відділу Держгеокадастру у Цюрупинському районі Херсонської області від 17.05.2016 року земельна ділянка площею 43,5 га станом на 01.01.2016 року обліковується як землекористування СФГ «Клин».

За постановою ОСОБА_10, державного нотаріуса Цюрупинської державної нотаріальної контори від 10.02.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті батька ОСОБА_7 у звязку з відсутністю правоучтановчих документів на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, як передбачено ст.1218 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року № 2009-ХІІ, яка була чинною на час надавання земельної ділянки спадкодавцю, земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства надавалися громадянам за їх бажанням у довічне успадковуване володіння, приватну власність або в оренду. Право приватної власності на земельну ділянку селянським (фермерським) господарством могло набуватися після шести років володіння нею. Як зазначалося в ст. 2 цього Закону селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання переважно особистою працею членів цього господарства виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. Селянське (фермерське) господарство має назву, печатку і штамп. Статтею 17 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», також передбачався порядок успадкування права володіння земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, за якою у разі смерті громадянина, який вів селянське (фермерське) господарство, право на володіння земельною ділянкою передається одному із спадкоємців, дієздатному громадянину України, який досяг 18-річного віку і виявив бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією. При цьому перевага в успадкуванні права володіння земельною ділянкою надається членові селянського (фермерського) господарства - одному із подружжя, дітей, батьків, родичів, які проживали і вели разом з громадянином, що помер, господарство. Спори між спадкоємцями, а також між спадкоємцями та іншими громадянами з питань переважного права на дальше ведення селянського (фермерського) господарства вирішується судом. Прийняттям Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про селянське (фермерське) господарство».

Закон України «Про фермерське господарство» не містить такої форми володіння землею як довічне успадковане володіння, а також не передбачає успадкування права володіння земельною ділянкою. Зазначеним Законом закріплюється право на отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства у власність або в оренду із земель державної або комунальної власності.

Землі фермерського господарства складаються із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності: земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство (ст.12 Закону України «Про фермерське господарство»).

Пунктом 8 постанови Верховної ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» від 13.03.1992 року № 2200-ХІІ встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України.

Оскільки Земельний кодекс України в редакції від 13 березня 1992 року передбачав право колективної і приватної власності громадян на землю, зокрема право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства і не передбачав такої форми володіння землею як довічне успадковуване володіння, то за п.6 Перехідних положень надавалося громадянам право, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві до 1 січня 2005 року, та продовжено до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право користування земельними ділянками, наданих для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду.

ОСОБА_7 отримавши на підставі рішення Цюрупинської районної ради народних депутатів народних депутатів від 29 грудня 1992 року у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 43,5 га не переоформив за життя земельну ділянку, яка знаходилася в постійному користуванні фермерського господарства, на право власності або право оренди.

З наявних в матеріалах справи документів не вбачається, що за життя ОСОБА_3 звертався щодо переоформлення земельної ділянки наданої йому в довічне успадковуване володіння на право оренди, документів, підтверджуючих зміну титулу прав на зазначену земельну ділянку за життя останнього не надано.

Доводи представника позивача про те, що при розгляді справи необхідно приймати до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року, яким визнано неконституційними положення п.6 розділу 9 «Перехідні положення» в частині щодо втрати громадянами після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою, не впливають на правильність рішення, оскільки за рішенням Конституційного Суду України громадяни, які набули право постійного користування земельною ділянкою в порядку встановленому законом, але за нині діючим законодавством не можуть мати їх на такому праві, не обмежені строком за свого життя переоформити право користування земельною ділянкою на право власності або право оренди. Спадкодавець втратив надане йому право не у зв'язку з тим, що сплив строк встановлений законом для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою наданою йому у довічне успадковане володіння, а тому що він не встиг реалізувати своє право за життя. Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України за громадянами зберігається право щодо оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою, яке може бути ними реалізоване за життя.

Права спадкоємців є похідними від прав спадкодавця, які належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент відкриття спадщини Закон України «Про селянське (фермерське) господарство», який передбачав надання громадянам земельних ділянок за їх бажанням у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства та відповідно до якого права володіння земельною ділянкою підлягали спадкуванню, втратив чинність, а Закон України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року та чинний Земельний кодекс України прийнятий 25 жовтня 2001 року не передбачають набуття такого права громадян на землю як довічне успадковуване володіння та порядку успадкування такого володіння, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права довічного успадковуваного володіння на земельну ділянку, в порядку спадкування, площею 43,5 га наданої спадкодавцеві ОСОБА_7 у 1992 році в довічне успадковуване володіння для ведення селянського (фермерського) господарства не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області про визнання в порядку спадкування за законом права на довічне успадковане володіння землею відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у справі віднести на позивачів.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.