АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Литвинова І.В.
№ 22-ц/796/8817/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України НазаровцяАндрія Тарасовича з примусового виконання виданого 26 червня 2015 року Печерським районним судом м.Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. з примусового виконання виданого 26 червня 2015 року Печерським районним судом м. Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_2 Посилається на порушення норм процесуального права, неповне дослідження обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_2 було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження із посиланням на список згрупованих рекомендованих відправлень з повідомленням 10 липня 2015 року. Вказаний список згрупований та підписаний самим державним виконавцем. Суд не витребував відомості з відповідного поштового відділення про направлення ОСОБА_2 повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, а також не враховував висновки Київського апеляційного адміністративного суду у справі 826/16524/15.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники стягувача ОСОБА_4 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 27 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь громадянина Литовської Республіки ОСОБА_4 суму позики в розмірі 600000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 4 711 858,27 грн., відсотки за порушення договору позичальником в розмірі 138 904,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 194 393,24 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. (а .с. 202-206, т. 3).

03 липня 2015 року представником ОСОБА_4 було подано заяву про примусове виконання рішення суду та 07 липня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. було відкрито виконавче провадження та боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду (а. с. 53-54, 57, т. 4).

11 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.З урахуванням уточнень скарги ОСОБА_2 просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т., яка виразилась у неповідомленні його про відкриття виконавчого провадження та ненаправленні йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2015 року. ОСОБА_2 просив зобов'язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2015 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що 02 липня 2015 року він подав до Печерського районного суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення від 27 квітня 2015 року, розгляд якої призначено на 20 жовтня 2015 року. Оскільки заочне рішення суду не набрало законної сили державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження. В порушення вимог закону державний виконавець не направив йому копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. ст. 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 27 квітня 2015 року було отримане ОСОБА_2 особисто 05 червня 2015 року (а. с. 214, т. 3). На підставі вказаного рішення суду 26 червня 2015 року представнику ОСОБА_4 виданий виконавчий лист №2-282/11 (а. с. 48-49, т. 4).

Виконавчий лист пред'явлений до виконання представником ОСОБА_4 03 липня 2015 року, а 07 липня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. було відкрито виконавче провадження (а. с. 53-54, 57, т. 4).

Заява про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 надійшла до суду 07 липня 2015 року, а тому на день відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні дані, що заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року не набрало законної сили.

Як встановлено судом, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду було залишено без задоволення (а. с. 245, т. 3).

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 Суд правильно відхилив посилання представника ОСОБА_2 на те, що державним виконавцем на адресу боржника не було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки вони спростовуються копією матеріалів виконавчого провадження (а. с. 107-1009, т. 4).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Крім цього, неотримання боржником копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути підставою для її скасування.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді