Справа № 344/187/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1765/2016
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що між банком та ОСОБА_2 24.01.2008 року укладено кредитний договір 25К та 07.10.2008 року договір про видачу траншу 25К/5, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 46000,00 дол. США на термін до 07.10.2013 року, з поверненням та сплатою відсотків у встановлені строки.

З метою забезпечення кредитних зобов'язань «Приват Банк» уклав договори поруки з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за якими поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_2 обов»язків за кредитним договором.

В порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, тому позивач просив стягнути з боржника та поручителів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 126903,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 грудня 2015 року становить 2999999,92 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк», - 126903,55 доларів США що за курсом 23,64 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.12.2015 року складає 2999999,92 грн. та 45000 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

ОСОБА_4 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказав, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в порушення норм закону та умов кредитного договору відповідачі зобов»язання за укладеним з банком договору кредиту та поруки належним чином не виконали, а тому заборгованість підлягає стягненню примусово в солідарному порядку. Проте такий висновок суду, на думку апелянта є невірним.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, позичальником ОСОБА_2 заборгованість по кредиту не погашалась взагалі, а проценти не сплачувались з грудня 2008 року, отже стягненню підлягають ті платежі, які були нараховані та не сплачені за останні п»ять років, що передують даті звернення позивача до суду, тобто з 12 січня 2011 року. По інших нарахованих та не сплачених до вказаної дати платежах сплила позовна давність.

Суд не звернув увагу на те, що відповідно до укладеної угоди від 28.01.2008 року позичальник сплачує відсотки за користування траншем кредиту в розмірі 32% річних (п.4.3. угоди), а відповідно до додаткової угоди від 09.06.2008 року слідує, що до кредитної угоди №25К від 24 січня 2008 року внесено зміни, а саме в п. 4.3. збільшено відсотки за користування траншем кредиту в розмірі 40% річних. Дана додаткова угода якою встановлено збільшення процентної ставки укладена без його згоди, як поручителя, що є підставою припинення поруки відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до поручителів та стягнути заборгованість по кредиту в межах строків позовної давності.

Представник апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Рокетська С.В. заперечила вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.01.2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №25К, відповідно до якого банком надаються ОСОБА_2 кредитні кошти окремими частинами - Траншами кредиту. Загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди складає 120 000 доларів США.

Умови видачі - сума кожної частини, термін по кожному траншу кредиту оформляється окремим договором про видачу траншу, який є невід»ємною частиною даної кредитної угоди.

Згідно п.1.3 кредитної угоди - термін повернення кредиту й окремих частин - Траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту відсотків і винагороди, але не пізніше 15 січня 2018 року.(а.с.10).

Умовами укладеної кредитної угоди (п.4.1, 4.3) передбачено сплату за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних, а при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування Траншем кредиту в розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

24 січня 2008 року між ОСОБА_4 та ПриватБанком укладено договір поруки №25м.

Відповідно до п.1 договору поруки предметом договору є надання поруки поручителем ОСОБА_4 перед кредитором за виконання ОСОБА_2 своїх зобов»язань за кредитним договором від 24 січня 2008 року про надання останньому кредиту у сумі 120000 доларів США, за яким боржник зобов»язаний повернути кредит в термін до 15.01.2018 року, сплачувати за його користування 14% річних 15 числа кожного поточного місяця, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32 % річних, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені в кредитному договорі.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов»язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник.

У випадку невиконання боржником обов»язків за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно п.13 зміни і доповнення до договору поруки вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором про надання ОСОБА_2 кредитних коштів в рамках кредитної угоди в розмірі 120000 доларів США - 24 січня 2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_3 також укладено договір поруки № 25м, за яким останній взяв на себе обов»язок відповідати за виконання боржником обов»язків за кредитним договором, зокрема щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 14% річних та у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32 % річних.

Встановлено, що 07 жовтня 2008 року між Приват Банком та ОСОБА_2 укладено договір про видачу траншу № 25К/5, згідно якого Приват Банк зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 46000 доларів США на термін до 07.10.2013 року, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14% в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

За умовами договору (п.4.3) при порушенні позичальником своїх зобов»язань по погашенню Траншу кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування Траншем кредиту у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У зв'язку із невиконанням умов договору станом на 07.12.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складала 274572,26 доларів США, з яких: 46000 доларів США - заборгованість за кредитом, 97489,22 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 131093,04 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ст.ст. 526,1049,1050,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку.

Відповідно до положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель згідно ст. 554 ЦК України відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з боржника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що поручителі відповідають перед кредитором за невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором у тому ж обсязі що і боржник.

Однак з таким висновком не можна погодитись.

Відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які зумовили збільшення обсягу відповідальності останнього.

Встановлено, що поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до умов укладених договорів поруки від 24.01.2008 року взяли на себе обов»язок відповідати перед кредитором за виконання боржником обов»язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, а саме сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32 % річних.

Разом з тим, позивач пред»явив позов про стягнення з відповідачів заборгованості за договором про видачу траншу №25К/5 від 07.10.2008 року, яким передбачено сплату відсотків за користування кредитними коштами 14% річних, а при порушенні будь-якого зобов»язання по погашенню траншу кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування траншем кредиту в розмірі 40% річних.

Встановлено, що зміни і доповнення до договорів поруки не вносилися.

Таким чином встановлено, що в договорі про видачу траншу №25К/5 від 07.10.2008 року без згоди поручителів підвищено відсоткову ставку за користування кредитними коштами у випадку порушення строків повернення кредиту, а отже збільшено обсяг відповідальності поручителів.

З огляду на встановлені обставини є підстави вважати поруку припиненою, оскільки в договорі про видачу траншу, закладені умови, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України збільшують обсяг відповідальності поручителів.

У зв»язку з наведеним не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржника та поручителів.

Оскільки суд першої інстанції зазначеним обставинам не дав належної правової оцінки, то ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про стягнення заборгованості за договором про видачу траншу з боржника ОСОБА_2 у межах заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 126903,55 доларів США, що за курсом НБУ від 07.12.2015 року становить 2999999,92 грн., з яких 46000 доларів США заборгованість за кредитом, 80903,55 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом та понесених судових витрат. В задоволенні позовних вимог до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 126903,55 доларів США що за курсом НБУ від 07.12.2015 року становить 2999999,92 грн., з яких 46000 доларів США заборгованість за кредитом, 80903,55 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати у розмірі 45000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський