Справа № 304/734/16-ц
Провадження № 2/304/276/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 липня 1999 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований у Артемівському районному відділі реєстрації актів громадського стану Луганська. Від даного шлюбу у них дітей немає. Оскільки подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок, сімейним життям вони не проживають уже більше семи років, спільне господарство не ведуть, а тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання також не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 31 липня 1999 року Артемівським районним відділом реєстрації актів громадського стану Луганська було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження від 31 липня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за №302.

Також встановлено, що від даного шлюбу у них дітей немає.

Крім цього встановлено, що сторони по справі важко розуміють один одного, мають різні характери та погляди на сімейне життя, відносини між ними ускладнилися, на даний час взагалі не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство, а отже збереження шлюбу буде суперечити їх же інтересам.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме позивачем ОСОБА_1, який продовжувати подальше спільне подружнє життя з відповідачкою ОСОБА_2 не бажає, та того, що подальше збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім же інтересам, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Також з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

У звязку з тим, що позивач за заявлену ним позовну вимогу про розірвання шлюбу сплатив судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят один) грн. 20 коп., як сплачений судовий збір, тому суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки на його користь.

Тому, керуючись, ст.51 Конституції України, ст.ст. 104, 110, 112, 155, 180, 181, 184 СК України, ст.ст.11, 15, 81, 88, ст.174 ч.4, 212-215, 218, 367 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 31 липня 1999 року Артемівським районним відділом реєстрації актів громадського стану Луганська, актовий запис №302 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят один) грн. 20 коп., як сплачений судовий збір.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_3