Провадження № 2о/201/201/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Габрінець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

11.10.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2А.) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 у заяві посилалася на те, що 13.01.2016р. у віці 58 років помер її чоловік - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.01.2016р. серія І-КИ №681357. Заявник у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №2/2016, після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2016р.

09.09.2016р. приватним нотаріусом ДМНО була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), вул. Мільмана, 103 після смерті ОСОБА_4, померлого 13.01.2016р., оскільки в процесі прийняття спадщини зясувалося, що є розбіжності в написанні прізвища померлого чоловіка заявника в документах, так в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004р., що видане державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та було зареєстровано у реєстрі за №2-4761 та Державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №187683 від 02.04.2005р., прізвище померлого чоловіка зазначено як «Франців», тоді як в паспорті громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, посвідченні водія серія ЯАА №254210 від 15.08.1997р. та інших документах (свідоцтві про укладення шлюбу, домовій книзі, свідоцтві про смерть, тощо) його прізвище зазначено Францев.

Оскільки без встановлення факту належності правовстановлюючих документів на домоволодіння та на земельну ділянку ОСОБА_3, заявник не може реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті чоловіка та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, приватним нотаріусом було роз'яснено про необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому.

Представник заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 07.09.2016р. а.с. № 19) в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності та відсутності заявниці, а також без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 25).

Третя особа, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої зазначила, що ухвалу про відкриття провадження по справі № 201/14196/16-ц та заяву ОСОБА_1 з додатками отримала, з заявленими вимогами ознайомлена. Проти заявлених вимог не заперечує та просить суд провести розгляд справи за її відсутності (а.с. № 24).

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.01.2016р. помер чоловік заявниці ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.01.2016р. серія І-КИ №681357 (а.с. №6).

Заявниця у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №2/2016, після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2016р.

За життя померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004р. (додаткове) реєстровий №2-4761, що було видане державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, належало домоволодіння №103, що розташоване у м. Дніпрі (колишня назва м. Дніпропетровськ) по вул. Мільмана, 103 та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №187683 від 02.04.2005р., належала земельна ділянка, що розташована на території Соборного (Жовтневого) району м. Дніпра (колишня назва м. Дніпропетровськ), вул. Мільмана, буд. 103, площею 0,0684 га, з цільовим призначенням: обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:016:0010. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №09 (а.с. № 8 10).

В процесі прийняття спадщини зясувалося, що є розбіжності в написанні прізвища чоловіка заявника в документах, так в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004р., що видане державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та було зареєстровано у реєстрі за №2-4761 та Державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №187683 від 02.04.2005р., прізвище померлого чоловіка зазначено як «Франців», тоді як в паспорті громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, посвідченні водія серія ЯАА №254210 від 15.08.1997р. у та інших документах (свідоцтві про укладення шлюбу, домовій книзі, свідоцтві про смерть, тощо) його прізвище зазначено «Францев» (а.с. № 13 18).

09.09.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння № 103 по вул. Мільмана у м. Дніпрі (колишня назва м. Дніпропетровськ) та земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), вул. Мільмана, 103 після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2016р., оскільки за наявності розбіжності в написанні «прізвища» померлого в правовстановлюючих документах, видати спадщину неможливо (а.с.№ 7).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема такі як правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомості та транспортні засоби.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою підтверджується єдністю прізвища та єдністю місця проживання, що підтверджується домовою книгою, з якої вбачається, що за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), вул. Мільмана, буд. 103 (адреса аналогічна той, що зазначена в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004р. та Державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №187683 від 02.04.2005р.) був зареєстрований саме ОСОБА_3

Встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом (додаткове) від 28.12.2004р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 02.04.2005р. Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, ЯА №187683 її чоловіку, має юридичне значення для заявника та від встановлення вищезазначених фактів залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Суд вважає можливим встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом (додаткове), виданого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 28.12.2004р., за реєстровим №2-4761 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №187683, виданого 02.04.2005р. Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №09 ОСОБА_3, померлому 13.01.2016р.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57 - 60, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256 - 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом (додаткове), виданого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 28.12.2004р., за реєстровим №2-4761 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №187683, виданого 02.04.2005р. Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №09 ОСОБА_3, померлому 13.01.2016р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Н.В.Ткаченко