АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/2684/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1348/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Янчук Т.О.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю: прокурора Грамчук Т.А.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом прокурора Камянець Подільського району в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Камянець Подільської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог відділ Держземагенства у Камянець Подільському районі Хмельницької області, ПП фірма „Земля, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі, зобовязання повернути земельні ділянки,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року прокурор Камянець Подільського району в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (далі Хмельницька ОДА), звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, Камянець Подільської районної державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування: розпорядження Камянець Подільської районної державної адміністрації №298/2007-р від 26.04.2007 року „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відповідно до якого ОСОБА_1 надано дозвіл замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,12 га з метою передачі у власність для ведення садівництва та орієнтовною площею 0,20 га з метою надання в оренду для сінокосіння; розпорядження Камянець Подільської районної державної адміністрації №533/2007-р від 06.08.2007 року „Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1В., відповідно до якого у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0955 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів Камянець Подільського району; розпорядження Камянець Подільської районної державної адміністрації №532/2007-р від 06.08.2007 року „Про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки для сінокосіння, відповідно до якого їй надано в оренду земельну ділянку строком на 49 років для сінокосіння, яка розташована на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів Камянець Подільського району; визнання недійсним державного акта серії ЯГ №960001 на право приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:018:0009, площею 0,0955 га, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 12.10.2007 року, укладеного між Камянець Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером :12:017:0014, загальною площею 0,1452 га; зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :12:018:0009, площею 0,0955 га та земельну ділянку з кадастровим номером :12:017:0014, загальною площею 0,1452га Хмельницькій ОДА.

На обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що оскаржувані розпорядження Камянець Подільської РДА не відповідають вимогам закону, оскільки передача спірних земельних ділянок, які відносяться до земель водного фону (землі прибережної захисної смуги) не входить до компетенції відповідача, оскільки є виключною компетенцією Хмельницької ОДА.

Рішенням Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд не врахував вимог діючого на час видання оспорюваних розпоряджень законодавства, яке регулює земельні правовідносини, а також прийшов до помилкового висновку про сплив позовної давності, оскільки про порушення свого права Хмельницька ОДА дізналася з листа Камянець Подільського міськрайонного суду від 11.09.2015 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 в суді заперечив проти апеляційної скарги та підтримав рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині вирішення питання про позовну давність, в звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в звязку з необґрунтованістю вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову прокурора суд виходив з того, що передача земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 була проведена у відповідності з вимогами діючого на той час законодавства. Однак передача земельної ділянки у власність відповідачу була проведена з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки була виділена для садівництва не із земель сільськогосподарського призначення, як того вимагав закон, а із земель іншого призначення, і рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки відповідним органом виконавчої влади не приймалося.

При цьому, оскільки сплив строк позовної давності, та за відсутності підстав для його поновлення, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Однак такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що розпорядженням Камянець Подільської районної державної адміністрації №298/2007-р від 26.04.2007 року „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, ОСОБА_1 надано дозвіл замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,12 га з метою передачі у власність для ведення садівництва та орієнтовною площею 0,20 га з метою надання в оренду для сінокосіння, які розташовані на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів.

Розпорядженням Камянець Подільської районної державної адміністрації №533/2007-р від 06.08.2007 року у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0955 га для ведення індивідуального садівництва на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів та надано дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на землю.

Розпорядженням Камянець Подільської районної державної адміністрації №532/2007-р від 06.08.2007 року „Про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки для сінокосіння, їй надано в оренду земельну ділянку строком на 49 років для сінокосіння, яка розташована на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів Камянець Подільського району.

На підставі вказаних розпоряджень ОСОБА_1 отримала державний акт серії ЯГ №960001 на право приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:018:0009, площею 0,0955 га, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею.

12.10.2007 року між Камянець Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до якого останній було надано в оренду земельну ділянку для сінокосіння з кадастровим номером :12:017:0014, загальною площею 0,1452 га, строком на 49 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 87 Водного кодексу України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для створення сприятливого режиму водних обєктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони. Зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 ВК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж узрізу води (у меженний період) шириною: для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів.

Статтею 1 цього ж Кодексу визначено, що узрізом води є межа води на березі водного обєкта, а межень це період річного циклу, протягом якого спостерігається низька водність.

Стаття 4 ВК України до земель водного фонду відносить землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм.

Як визначено в постанові Верховного Суду України №6-171 цс14 від 05.11.2014 року, існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене імперативними нормами (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них». Тобто сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, інформації, наданої відділом Держземагентства у Камянець Подільському районі суду першої інстанції в листі від 27.10.2015 року, № 9-28-99.4-795/0/15-15, межі прибережних захисних смуг Дністровського водосховища не встановлено, проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг не розроблялись, дані до Державного земельного кадастру не внесено (а.с. 80).

Однак в справі містяться обєктивні дані, які вказують на те, що земельні ділянки, які надані ОСОБА_1 у власність та в оренду, знаходяться в межах прибережної захисної смуги.

Про це свідчать, зокрема, акт вибору і обстеження земельної ділянки, в якому передбачено до відведення громадянці ОСОБА_1 для сінокосіння та для ведення садівництва, на території Устянської сільської ради Камянець Подільського району Хмельницької області, затверджений головою Камянець Подільської районної державної адміністрації 10.07.2007 року, в якому зазначено, що земельна ділянка, яка пропонується для виділення в оренду ОСОБА_1 для сінокосіння, відноситься до земель водного фонду (прибережна захисна смуга) і межує з півночі із землями державної власності.

Як вбачається з план-схеми розташування земельних ділянок, виконаної ТОВ „Кайлас - К, земельна ділянка з кадастровим номером :12:017:0014, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 знаходиться в 100 метровій охоронній зоні. При цьому, при співставленні вказаних даних з даними кадастрових планів спірних земельних ділянок, можна прийти до висновку, що і земельна ділянка з кадастровим номером :12:018:0009, яка передана у власність відповідачу і яка фактично межує з орендованою земельною ділянкою з півночі, також входить до складу земель прибережної захисної смуги (а.с.14, 17, 18, 19, 23, 24, 25).

Висновком державної експертизи землевпорядної документації від 18.07.2007 року, № 2066, проведеної відділом державної землевпорядної експертизи та контролю додержання ліцензійних умов, замовником якої є ПП фірма „Земля, встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради, за межами населеного пункту, в цілому відповідає нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується за умови врахування зауважень, викладених в п. 3 даного висновку.

Суд в рішенні посилався на нього, як на доказ правомірності дій районної державної адміністрації.

Однак при цьому судом не було досліджено питання щодо правового статусу спірних земельних ділянок на момент їх передачі ОСОБА_1, та не враховано, що це є землі прибережної захисної смуги з особливим режимом використання.

Згідно з ч. 1 ст. 85 ВК України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Статтею 59 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватися у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння.

Таким чином, з аналізу вказаних вище норм слідує висновок про те, що у власність фізичним особам не може бути надано земельну ділянку, яка входить до складу земель прибережних захисних смуг, а лише у користування в порядку оренди.

Доводи апелянта про те, що повноваження на передачу земельних ділянок прибережних захисних смуг у власність та оренду належить до виключної компетенції Хмельницької ОДА є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 1, 21 Закону України „Про місцеві державні адміністрації в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

До повноважень місцевої державної адміністрації відноситься, зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Таким чином, Камянець Подільська РДА, приймаючи спірні розпорядження та укладаючи договір оренди земельної ділянки діяла в межах наданих їй законом повноважень.

Посилання прокурора на те, що відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, яка була чинною на час прийняття оскаржуваних розпоряджень, розпорядником спірних земельних ділянок була Хмельницька ОДА безпідставне, оскільки зазначена норма у редакції станом на 27.04.2007 року регулювала відносини щодо повноважень обласної державної адміністрації на надання земельних ділянок, які перебувають на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами 3, 7 цієї статті.

Вищевказана норма взагалі не регулює питання передачі земельних ділянок фізичним особам, стосується лише юридичних осіб, тому немає підстав стверджувати, що в конкретному випадку були порушені права Хмельницької ОДА, як єдиного правомочного розпорядника спірних земельних ділянок, хоча вона такою, як вбачається з вимог закону, не являється.

Що стосується питання позовної давності, то тут необхідно звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд прийшов до висновку про сплив позовної давності з тих підстав, що Хмельницькій ОДА було відомо про існування спірних розпоряджень Камянець Подільської РДА з 2007 року. Протягом 2007 року райдержадміністрація надсилала на адресу облдержадміністрації брошури з копіями власних розпоряджень, тому, на думку суду, це свідчить про обізнаність останньої з порушенням своїх прав.

Однак цей висновок суду є помилковим.

В даному випадку прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах держави, при цьому помилково визначив Хмельницьку ОДА як державний орган, права якого були порушені, тому слід визначити, що початок перебігу строку позовної давності в даному випадку необхідно рахувати з дати, коли саме прокурору стало відомо про порушення права держави з боку відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, про порушення прав держави прокурору стало відомо в 2015 році, після чого в квітні місяці 2015 року ним було подано позовну заяву до суду, яка є предметом даного розгляду.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку відсутні підстави стверджувати про сплив позовної давності, про що у своїй заяві на адресу суду зазначав представник відповідача ОСОБА_2, і з чим погодився суд першої інстанції.

За встановлених вище обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, в частині, що стосується передачі у власність спірної земельної ділянки та відмови в позовних вимогах щодо передачі іншої земельної ділянки в оренду.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

При поданні апеляційної скарги прокурор сплатив 2 143,68 грн., хоча, враховуючи зміст позовних вимог, до сплати пілягало 1 339,80 грн.

Оскільки позовні вимоги немайнового характеру підлягають частковому задоволенню, тому з відповідачів, Камянець Подільської РДА та ОСОБА_1 на користь прокуратури Хмельницької області підлягає стягнення половини суми, яка належала до сплати за подання апеляційної скарги, що становитиме 669,90 грн. (1339,80:2=669,90), по 334,95 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Камянець Подільської районної державної адміністрації №298/2007-р від 26.04.2007 року „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в частині надання дозволу на замовлення в проектній організації розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га з метою передачі у власність для ведення садівництва, яка розташована на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Камянець Подільської районної державної адміністрації №533/2007-р від 06.08.2007 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0955 га для ведення індивідуального садівництва на території Устянської сільської ради за межами населених пунктів Камянець Подільського району.

Визнати недійсним державний акт серії ЯГ №960001 на право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:018:0009, площею 0,0955 га, виданий на ім'я ОСОБА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Камянець Подільської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 на користь прокуратури Хмельницької області по 334 грн. 95 коп. судових витрат по сплаті судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції Стельмах Д,В. Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 47