Справа №766/6005/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Суворовської районної у м.Херсоні ради про зміну розміру аліментів та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька,-

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача з 200,00 грн. до 500,00 грн. щомісяця; зобовязати відповідача не чинити перешкоди у виїзді дитини за кордон; надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

18.07.2016 р. головуючому передана інформація щодо зареєстрованого у встановленого законом порядку місця проживання відповідача ОСОБА_2, яким є: АДРЕСА_1, що була запитана в порядку ч.3 ст. 122 ЦПК України.

Вказана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та частково ст. 110 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Позивачем заявлено три позовні вимоги, в той час, як судовим збором оплачена лише одна позовна вимога.

За приписами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем вказані вимоги порушені.

При цьому суд вважає необхідним в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України розяснити позивачеві, що вона не позбавлена права на викладення позовних вимог в іншій редакції з поданням уточненої позовної заяви, при цьому вона має можливість визначитися зі спірними правовідносинами та обрати достатній спосіб захисту своїх інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України.

Згідно вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі, в тому числі: ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У відповідності з ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Позивачеві в обґрунтування позовних вимог слід зазначити термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дітей без згоди батька, визначитися із правовою підставою надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька до повноліття без зазначення конкретної країни, в яку дозволяється виїзд, правовою підставою надання дозволу на неодноразові виїзди дитини без згоди батька до досягнення нею повноліття, оскільки ст. 4 вищевказаного Закону визначена можливість ухвалення судом рішення на разовий виїзд, а не постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав.

Крім того, позивачеві слід зазначити докази, що дитина потребує короткочасного виїзду за кордон (призначення курсу лікування за кордоном, придбання в туристичній фірмі туру на відпочинок, запрошення на виїзд дитячого гуртка, або у дитячі табори), що відповідач невмотивовано відмовив у наданні згоди на виїзд дитини за межі України, докази наявності у позивача коштів достатніх для оплати переїзду її та дитини за кордон, оплату проживання протягом певного терміну під час перебування за кордоном, та повернення до України.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що не можуть бути обєднані в одне провадження вимоги щодо зміни розміру стягуваємих аліментів та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, оскільки вони не є однорідними. Правовідносини за вказаними вимогами є різними, встановленню підлягають різні обставини, а тому є недопустимими для розгляду в одному провадження. При цьому, суд має право при встановленні таких обставин під час відкриття провадження у справі розєднати вказані вимоги в окремі провадження, оскільки їх спільний розгляд ускладнює розгляд справи.

При цьому, слід враховувати позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, який Постановою Пленуму ВССРЦКС № 3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав відповідні розяснення судам.

Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК України).

Вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька не мають альтернативної підсудності, та враховуючи відсутність однорідності з вимогами про збільшення розміру аліментів, за приписами ст. 109 ЦПК України підлягають розгляду у відповідному суді за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Тобто, позивачем з огляду на порушення ст. 126 ЦПК України на обєднання в одному провадження неоднорідних вимог з недобросовісним здійсненням своїх процесуальних прав штучно змінено територіальну підсудність.

Вказаний недолік може бути виправлений позивачем шляхом подання уточненої позовної заяви з виключенням вказаних вимог, або судом при відкритті провадження шляхом виділення вимог про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька в самостійне провадження з направленням вказаного провадження для розгляду до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, оскільки суди зобовязані розглядати справи з дотриманням територіальної підсудності.

Враховуючи викладене, позовна заява на підставі ч.1 ст. 121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків шляхом:

-сплати судового збору відповідно до кількості заявлених вимог;

-можливого уточнення вимог відповідно до ст. 16 ЦК України;

-приведення змісту позовної заяви у відповідність до вимог законодавства з обґрунтуванням з конкретизацією вимог, з повним викладенням обставин та посиланням на докази;

-визначення вимог, що можуть бути розглянуті в одному провадженні тощо.

Суд звертає увагу, що у випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві, при цьому відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Суворовської районної у м.Херсоні ради про зміну розміру аліментів та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає

СуддяОСОБА_3