АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/944/16 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря Коваль О.І.

та сторін представник позивача ПАТ КБПриватБанк - ОСОБА_1 і представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2015 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, у якому після уточнення вимог, просив стягнути із відповідача заборгованість по відсоткам за договором б/н від 23.07.2008 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 24.11.2012 року по 24.11.2015 рік у розмірі 5457,66 грн. В обґрунтування позовних вимог банк зазначив, що відповідач неналежно виконував свої зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором, а тому згідно умов п.п. 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п. 5.5.2 даного Договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 липня 2008 року відмовлено..

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд помилково застосував встановлену законом позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами та на підставі ст. 257, п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України, відмовив в задоволені позову. Так, отримані позичальником кредитні кошти банку не повернуті, що підтверджується розрахунком про заборгованість, тим самим, враховуючи, що кредитний договір б/н від 23.07.2008 року, не є розірваним, чи припиненим згідно до правових підстав визначених ст. ст. 599,651,654 ЦК України, відповідно до умов Кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом, тому позивач має право на отримання процентів за користування кредитними коштами за період з 24.11.2012 року по 24.11.2015 року в межах позовної давності, визначеної ст. 257 УК України.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду, встановлений ст. 257 ЦК України, а також не довів належними та допустимим доказами тієї обставини, що додані банком Условия и правила предоставления банковских услуг», «Тарифы и порядок погашения по кредиту», є саме тими Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, і Тарифами, із змістом яких був обізнаний відповідач при укладенні договору приєднання та погодився з цими умовами.

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.07.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит від ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК (правонаступником є ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір укладений у формі письмової заяви.

З оглянутої в судовому засіданні платіжної картки № 340132, виданої на виконання вказаного договору, копія якої долучена до матеріалів справи, видно, що строк дії картки - до березня 2009 року.

Згідно з розрахунку за договором від 23.07.2008 року, заборгованості станом на 31 жовтня 2015 року становить 11656,34 гривні, з яких: 2583,20 грн. - заборгованість за кредитом; 8279,98 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; 250 грн.- штраф (фіксована частина); 543,16 грн штраф (процентна складова).

Останній черговий платіж відповідачем ОСОБА_2 був здійснений 26 листопада 2010 року, про що не заперечив в судовому засіданні і представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.

З наявними в матеріалах справи Условиями и правилами предоставления банковских услуг» відповідач не ознайомлений, про що свідчить відсутність його підпису на вказаних Умовах і доводами позичальника про те, що його не ознайомлювали з даними Умовами.

Відповідач ОСОБА_2 25 січня 2016 року заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 КЦ України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна давність.

З окрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, погашення кредитної заборгованості здійснюється у наступному порядку: погашення процентів за кредитом щомісячно за попередній місяць; погашення кредиту в повному обсязі не пізніше дня місяця, вказаного на платіжній карті в полі MONTH. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу і до трьох років з часу закінчення дії строку картки.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Отже, враховуючи те, що останній платіж з погашення кредиту ОСОБА_2 здійснив 26 листопада 2010 року, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором № б/н від 23.07.2008 року (а.с.5), після чого перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та зі сплати процентів за користування кредитом, строк дії картки закінчився в березні 2009 року, банк звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права в листопаді 2015 року, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в позові в звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4