Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/4361/16-ц

Провадження 4-с/711/50/16

01 липня 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_2 та начальника цього відділу ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Скарга надійшла до суду 10.05.2016р.. У скарзі стягувач (ОСОБА_1І.) просить визнати дії та бездіяльність державного виконавця Придніпровського ВДВС ОСОБА_2 та в.о. начальника цього відділу ОСОБА_3 неправомірними та зобовязати цих осіб виконати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015р. по справі №711/7955/14-ц (далі рішення суду від 06.05.2015р.).

В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду від 06.05.2015р. до теперішнього часу не виконано через бездіяльність державного виконавця Назаренка Є.І. та його безпосереднього начальника ОСОБА_3. Натомість державний виконавець вимагає від заявниці, яка є стягувачем у виконавчому провадженні, авансувати виконавчі дії, але вона не має такої можливості. Вважає, що рішення суду не виконується через недбалість державного виконавця, а тому звернулась до суду з зазначеною скаргою.

В судовому засіданні стягувач підтримала скаргу і просила її задовольнити. Зауважила, що вона не має змоги авансувати виконавчі дії, а виконавча служба безпідставно не виконує рішення суду від 06.05.2015р., оскільки має змогу його виконати за рахунок бюджетних коштів з подальшим стягненням цих коштів з боржника ОСОБА_4.

Державний виконавець Назаренко Є.І. в судовому засіданні пояснив, що не погоджується з вимогами скарги, оскільки вони є необґрунтовані. Зазначив, що ним вчинено всіх можливих виконавчих дій, але боржник ухиляється від виконання рішення суду, а без його участі рішення виконати неможливо. Зауважив, що виконавча служба не забезпечується коштами для здійснення видатків з оплати будівельних робіт під час виконавчого провадження у звязку з чим на теперішній час відсутня можливість виконати рішення суду без участі боржника або без авансування витрат виконавчого провадження стягувачем. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що при вирішенні скарги покладається на розсуд суду.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте надав клопотання, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення скарги, оскільки рішення суду не виконується з вини стягувача ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа №711/7955/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди. Рішенням суду від 06.05.2015р. суд позовні вимоги задовольнив частково і, зокрема, зобовязав ОСОБА_4 привести спадкове майно, яке знаходиться по пров. Семашко, 22 в м. Черкаси, в попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від 1/2 частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» та газовий котел КЧМ; привести в попередній стан водяне опалення в 2-х кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, пятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4» /а.с.3-4/.

На виконання рішення суду 31.07.2015р. видано виконавчий лист /а.с.31/ на підставі якого за заявою стягувача ОСОБА_1 постановою держвиконавця від 07.08.2015р. відкрито виконавче провадження №48343129 /а.с.30/. В постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику надано семиденний термін для виконання рішення суду в добровільному порядку.

У зв'язку з невиконанням рішення суду 17.08.2015р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 170грн /а.с.28/.

20.08.2015р. боржнику направлено вимогу державного виконавця про необхідність виконання рішення суду від 06.05.2015р. у строк до 28.08.2015р. /а.с.23/.

14.09.2015р. у зв'язку з повторним невиконанням рішення суду державним виконавцем на боржника накладений штраф в розмірі 340грн /а.с.26/.

16.10.2015р. державний виконавець за погодженням з начальником Придніпровського ВДВС ОСОБА_3 до прокуратури м. Черкаси направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника ОСОБА_4 за ст.382 КК України за невиконання рішення суду від 06.05.2015р. /а.с.25/. Зазначене подання отримано стягувачем 03.11.2015р. для доставки адресату /а.с.24/.

18.04.2016р. боржнику знову направлено вимогу про необхідність виконання рішення суду від 06.05.2015р. у семиденний термін з дня отримання зазначеної вимоги /а.с.22/.

Станом на 08.06.2016р. рішення суду від 06.05.2016р. боржником в повній мірі не виконано. Із дій, які боржник зобовязаний вчинити рішенням суду від 06.05.2015р., здійснено лише підключення крану водопостачання та знесено стіну прибудови «а-4», а в іншій частині рішення суду не виконано, що підтверджується відповідним актом державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області /а.с.55-56/.

На теперішній час державним виконавцем запропоновано стягувачеві здійснити авансування виконавчих дій з метою залучення до виконання рішення суду відповідної будівельної організації і в подальшому стягнути з боржника витрати, повязані з виконанням рішення суду. Натомість свтягувач не погоджується із зазначеною пропозицією державного виконавця. Зазначені обставини визнаються особами, які беруть участь у справі, а тому в контексті положень ч.1 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає їх доведеними.

На теперішній час рішення суду від 06.05.2015р. фактично не виконано, а виконавче провадження не закінчено.

За таких обставин стягувач вважає, що державним виконавцем порушуються вимоги закону з обовязкового виконання судових рішень, а тому вона звернулась до суду з зазначеною скаргою.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 6 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців, що передбачено ст.13 ЗУ «Про державну виконавчу службу», ст.ст.6, 12, 82 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.383 ЦПК.

Згідно ст.383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 4 ЦПК передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ч.2, 3 ст.387 ЦПК у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже з аналізу положень ст.ст.4, 383, 387 ЦПК вбачається, що під час розгляду скарг на бездіяльність державного виконавця суд перевіряє чи були допущені державним виконавцем порушення прав чи свобод заявника і визначає спосіб усунення зазначених порушень. Зазначене узгоджується з положеннями ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином метою задоволення скарги заявника в порядку здійснення судом контролю за виконанням судових рішень є ухвалення рішення, яким визначається саме ефективний спосіб захисту прав чи свобод сторін виконавчого провадження.

В своїй скарзі заявниця просить суд визнати бездіяльність державного виконавця та начальника виконавчої служби неправомірною і зобовязати їх виконати рішення суду від 06.05.2015р.. Натомість відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 14 ЦПК встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Отже обовязок державного виконавця виконувати рішення суду прямо визначений законом і не потребує додаткового підтвердження шляхом постановлення іншого судового рішення, якщо цей обовязок виконується.

Судом встановлено, що державним виконавцем виконується рішення суду від 06.05.2015р., вчиняються всі необхідні виконавчі дії, але з обєктивних причин рішення суду до теперішнього часу не виконано. Рішення суду від 06.05.2015р. не виконано не внаслідок бездіяльності державного виконавця чи начальника виконавчої служби, а внаслідок невиконання цього рішення боржником, оскільки судовим рішенням на боржника покладено особистий обовязок вчинення певних дій (тобто рішенням суду визначений спосіб його виконання шляхом зобовязання ОСОБА_4 привести майно в попередній стан), а тому виконати рішення суду без участі боржника неможливо. Отже порушення права заявниці щодо виконання рішення суду не повязано з бездіяльністю державного виконавця чи начальника відділу державної виконавчої служби, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Разом з тим, суд зауважує, що ст.373 ЦПК, ч.1 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення. Натомість зазначені положення передбачають право, а не обовязок державного виконавця. Враховуючи, що заявниця не зверталась з відповідною заявою до державного виконавця, то в даному випадку не можна стверджувати про наявність бездіяльності з його боку.

Таким чином, враховуючи, що факти порушення прав стягувача внаслідок бездіяльності державного виконавця та начальника Придніпровського ВДВС не знайшли свого підтвердження, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 209, 387 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня його проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_10