№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5227/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Пікало К.В.,

за участю: представника позивача - Стретович М.О.

представників відповідача - ОСОБА_5., ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора міста Києва на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2015 року у справі за позовом першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_8, реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариси Віталіївни про визнання права власності, витребування майна та відновлення становища, яке існувало до порушення та зустрічним позовом ОСОБА_8 до Київської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року перший заступник прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах Київської міської ради, в якому просив визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за Київською міською радою, витребувати від ОСОБА_8 на користь територіальної громади м. Києва зазначену квартиру, скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 13 січня 2014 року за № 98541856 про проведення держаної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та рішення щодо реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_8

Свої вимоги обґрунтовував тим, що будинок АДРЕСА_1 переданий територіальною громадою м. Києва на підставі рішення Київської міської ради №208/1642 від 27 грудня 2001 року «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» і прийнятий до комунальної власності територіальної громади Шевченківського району м. Києва на підставі рішення № 40 від 18 червня 2002 року Шевченківської районної в м. Києві ради. Згідно з рішенням Київської міської ради від 2 грудня 2010 року № 284/5096 «Пропитання комунальної власності територіальної громади міста Києва», майно, яке перебувало в комунальній власності, в тому числі і територіальної громади Шевченківського району м. Києва, передано до територіальної громади м. Києва. Житловий будинок по АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Згідно з інформацією Київського міського БТІ, первинна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 жовтня 1996 року, а в подальшому ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації № 422 від 26 лютого 1998 року «Про заходи щодо реконструкції мікрорайонів житлової забудови першого періоду індустріального містобудування» та № 1352 від 07 серпня 2000 року «Про заходи щодо прискорення реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1» було розпочато реконструкцію зазначеного будинку. Перед реконструкцією будинку мешканці відселялись за іншими адресами. Так мешканців квартири АДРЕСА_1 було відселено на постійне місце проживання до квартири АДРЕСА_2, що в подальшому ОСОБА_10 була приватизована, а квартира АДРЕСА_1 у зв'язку з відмовою власника передана до комунальної власності. Разом з цим, спірна квартира на підставі рішення реєстраційної служби 13 січня 2014 року була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 на підставі біржового контракту, укладеного 22 листопада 2007 року на Київській універсальній біржі між членом біржі в інтересах продавця Держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва та членом біржі ТОВ «А.Н.Компас», який діяв від імені ОСОБА_7 Вказаний контракт зареєстрований на біржі за № Т-428/07. Проте, вказаний договір не тягне за собою наслідків, оскільки нотаріально не посвідчувався. Крім того, 17 січня 2014 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений ПНКМНО Чорноног Л.В., який також було зареєстровано у реєстраційній службі. Зважаючи на те, що квартира незаконно вибула з власності територіальної громади м.Києва за відсутності відповідного волевиявлення, з порушенням встановленого порядку щодо відчуження майна, квартира підлягає витребуванню на користь Київської міської ради. Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

В свою чергу ОСОБА_8 через свого представника звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1. Зазначав, що спірна квартира на момент укладання договору купівлі-продажу 17 січня 2014 року належала ОСОБА_12, нікому іншому не належала, не перебувала ні під забороною ні під арештом. Позивач за первісним позовом безпідставно стверджує, що спірна квартира належала до комунальної власності громади м. Києва. Оскільки право власності ОСОБА_8 на спірну квартиру оспорюється, просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах Київської міської ради про визнання права власності, витребування майна та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 про визнання права власності.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Заступник прокурора міста Києва О. Буряк, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги про визнання права власності, витребування майна та відновлення становища, яке існувало до порушення, а рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог - залишити без змін.

В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для її вирішення.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_7, представник реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черноног Л.В. не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.6, 8, 9), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України

Представник прокуратури міста Києва Стретович М.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представники ОСОБА_8 - ОСОБА_5., ОСОБА_6. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Київської міської ради від 2 грудня 2010 року №284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» майно, яке перебувало у комунальній власності в тому числі і територіальної громади Шевченківського району м.Києва передано до територіальної громади м.Києва.

Згідно додатку до цього рішення, будинок АДРЕСА_1 включений до переліку майна, який передається у комунальну власність територіальної громади м.Києва.

Квартира АДРЕСА_1 станом на 2000 рік належала відповідно до свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_10

22 листопада 2007 року спірна квартира особою, що діяла в інтересах Держави була продана за біржовим контрактом № Тт-428/07 ОСОБА_12 Контрак укладений на Київській універсальній біржі, право власності ОСОБА_7 на цю квартиру зареєстровано Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві за №9851856 13 січня 2014 року.

17 січня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. від 17 січня 2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог першого заступника прокурора Шевченківського району м.Києва, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем вимоги не доведені, доказів на підтвердження позбавлення ОСОБА_10 у встановленому законом порядку права власності на спірну квартиру суду не надано. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із безпідставності вимог ОСОБА_8

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим - рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Рішенням Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що передаються до сфери управління районних у місті Києві державних адміністрацій. Згідно додатку № 11 до рішення Київської міської ради, до переліку майна, що передається у комунальну власність територіальної громади Шевченківського району м.Києва включений будинок АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Рішенням Київської міської ради № 7/4819 від 9 вересня 2010 року «Про питання організації управління районними в м.Києві» припинено шляхом ліквідації Шевченківську районну в м.Києві раду. Рішенням Київської міської ради від 2 грудня 2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва», майно, яке перебувало у комунальній власності в тому числі територіальної громади Шевченківського району м.Києва, передано до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Згідно додатку № 10 до вказаного рішення житловий будинок по АДРЕСА_1 включений до переліку майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва (а.с.6-11).

Розпорядженнями Київської міської державної адміністрації № 422 від 26 лютого 1998 року «Про заходи щодо реконструкції мікрорайонів житлової забудови першого періоду індустріального містобудування» та № 1352 від 7 серпня 2000 року «Про заходи щодо прискорення реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1» було розпочато реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.21-23). Крім того, розпорядженням № 1352 від 7 серпня 2000 року вирішено відселити у встановленому законодавством порядку мешканців будинку, житлова площа квартир яких зберігається після реконструкції будинку в маневрений фонд на час проведення реконструкції будинку, а мешканців квартир, житлова площа яких не зберігається - в будинок АДРЕСА_2 після введення його в експлуатацію.

Згідно списку мешканців будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_10, яка мешкала в квартирі АДРЕСА_1, відселена на постійне місце проживання в квартиру АДРЕСА_2 (а.с.28).

За даними Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_10, ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 жовтня 1996 року. Від ОСОБА_11 право власності на 1/2 частину квартири перейшло і зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15 травня 2000 року (а.с.16-18).

Наказом Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 93-С/КІ від 27 серпня 2001 року «Про видачу свідоцтв про право власності» ОСОБА_10 оформлено та видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2. Підставою для видачі такого наказу стали заява, розпорядження Радянської райдержадміністрації, заява про відмову від раніше займаної власної квартири, свідоцтво про право власності ( а.с.160).

Право власності ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 4 вересня 2001 року, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (а.с.158).

Отже, оскільки ОСОБА_10 у передбаченому на той час порядку було надано інше житло, що перебуває у її приватній власності, а також, що ОСОБА_10 від права власності на квартиру АДРЕСА_1 відмовилася, - спірна квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Києва. Зазначене підтверджується відсутністю протягом тривалого часу будь-яких претензій ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин і відповідно до ст.35 Закону України «Про власність», чинного на момент спірних правовідносин, оскільки право комунальної власності територіальної громади визначено законом, що додатково не потребує визнання такого права на підставі рішення суду, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за територіальною громадою м.Києва в особі Київської міської ради права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Незважаючи на те, що з моменту відмови ОСОБА_10 від раніше займаної власної квартири АДРЕСА_1, спірна квартира перебувала до грудня 2010 року у комунальній власності територіальної громади Шевченківського району м.Києва, а в подальшому у комунальній власності територіальної громади м.Києва, 27 листопада 2007 року між членом біржі - ТОВ «А.Н.ШАП» в інтересах продавця - держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Києва та членом біржі - ТОВ «А.Н.Компас» в інтересах покупця ОСОБА_7 укладений біржовий контракт № Т-428/07, згідно з яким продавець продав, а покупець купив двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31-32)

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлі-продажу, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно із ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст..220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно з п.1.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністра юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин), державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації.

При цьому, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб (п.1.5 Тимчасового положення).

Проте, оскільки біржовий контракт від 22 листопада 2007 року, зареєстрований на Київській універсальній біржі за №Т-428/07, у порушення зазначених вимог закону нотаріально посвідчений не був, наявні підстави вважати біржовий контракт нікчемним.

Крім того, за повідомленням Київської універсальної біржі від 6 березня 2015 року. 22 листопада 2007 року біржові контракти стосовно відчуження жилих приміщень за адресою:АДРЕСА_1 не укладалися та не реєструвалися (а.с.51).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право приватної власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_7 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві 13 січня 2014 року (а.с.35-41).

17 січня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (а.с.46-47).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнятого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. від 17 січня 2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, відповідно до вимог статей 330, 388,658 ЦК України право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника, не набувається у тому числі і добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується, і не припиняється із втратою ним цього майна.

Зважаючи на те, що спірна квартира незаконно вибула із власності територіальної громади м.Києва за відсутності її волевиявлення, відчужена ОСОБА_7, яка не мала права її відчужувати, за відплатним договором від 17 січня 2014 року, квартира АДРЕСА_1 підлягає витребуванню від ОСОБА_8 на підставі ст.388 ЦК України на користь розпорядника майна територіальної громади м.Києва.

Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відновлення становища, яке існувало до незаконної державної реєстрації неіснуючого права за ОСОБА_7, а в подальшому і за ОСОБА_8 має відбуватися шляхом усунення відповідних наслідків такого порушення, в тому числі шляхом скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин та у зв'язку із захистом порушеного цивільного права підлягають задоволенню і вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на спірне майно.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах Київської міської ради, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням встановлених обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог по суті є правильним, а тому в цій частині рішення суду не підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2015 року - в частині відмови у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах Київської міської ради скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві від 13 січня 2014 року № 9851856 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, податковий номер НОМЕР_1.

Витребувати від ОСОБА_8 на користь територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,66 кв.м.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 17 січня 2014 року за № 10041311 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8.

В задоволенні інших позовних вимог першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах Київської міської ради - відмовити.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: