Справа № 214/3005/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Бєліковій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про виключення житлової квартири зі складу службових приміщень, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом 24.05.2016 року, просить суд зобовязати відповідача виключити з числа службових приміщень квартиру № 39 в буд.№ 106 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та передати її до комунальної власності районної ради; зобовязати відповідача укласти з позивачем ОСОБА_1 договір найму вказаної квартири.

В обґрунтування предявлених вимог зазначив, що ОСОБА_1 в період з 26.09.1983 року по 31.01.1990 року працював електрогазозварювальником в ЖЕК №28, а з 31.01.1990 року у звязку з його реорганізацією був переведений до ЖЕК №10. На підставі рішення №411 виконкому Саксаганської районної ради народних депутатів за клопотанням Саксаганського районного ЖЕО йому надано в користування службову квартиру, що розташована за адресою: вул. Співдружності 39/106, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, де він зареєстрований та проживає разом з сімєю по теперішній час.

З метою здійснення приватизації вказаної квартири з першочерговим її виключенням зі складу житловим приміщень він звернувся до виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, яка у виведенні житлового приміщення з числа службових йому відмовила з огляду на відсутність погодження його виключення із заступником міського голови та недостатністю стажу його роботи в галузі житлово-комунального господарства.

Вважаючи, що діями і рішенням відповідача порушуються права позивача на житло, його представник, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду за захистом його прав.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, однак представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив суд справу розглянути за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, надавши оцінку доказам в їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в ЖЕК №28 електрогазозварювальником в період з 26.09.1983 року по 31.01.1990 року, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.7-10).

Згідно наказу Управління ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів №22 від 30.01.1990 року на основі ліквідованих житлово-експлуатаційних дільниць ремонтно-будівельних служб, у тому числі ЖЕК №28, створено ЖЕК №10 (а.с.15-17), куди ОСОБА_1 був переведений 01.02.1990 року для продовження трудової діяльності та звільнений 16.11.1990 року (а.с.8).

В період його роботи в сфері житлово-комунального господарства згідно рішення виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 10.12.1985 року ОСОБА_1 за клопотанням ЖЕК №28 було надано службове житлове приміщення квартиру №106, розташовану за адресою: вул. Співдружності буд.39, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, загальною площею 48,80 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., статус квартиронаймача визначено за ним (а.с.11,19).

Згідно виписки та довідки, виданих ЖЕО №35 (а.с.11,12), за вказаною адресою значаться зареєстрованими та проживають ОСОБА_1 з 13.01.1986 року, та члени його сімї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що в ході судового розгляду нічим не спростовано.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 на момент отримання в користування службового приміщення був працівником житлово-комунального господарства та в контексті п.1 Переліку, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37 належав до категорії працівників, яким може надаватись службове приміщення, суд приходить до висновку щодо правомірності отримання ним в користування вказаної квартири з фонду службових, що перебували на балансі ЖЕК.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з метою виключення наданої йому квартири з числа службових, що слідує із змісту заявлених вимог та відповіді виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради від 05.04.2016 року № 14/31-1707 (а.с.28), яка згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» може бути обєктом приватизації виключно після виведення її зі складу фонду службових приміщень, у звязку з чим суд приходить до висновку, що спірні правовідносини склались в сфері реалізації позивачем його житлових прав, тому регулюються нормами ЖК УРСР та Положенням про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ст.15 ЦПК України, ст.16 ЦК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із житлових відносин.

Відповідно до п.6 Положенням про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадку, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті ради.

Як слідує з п.12 Рішення Криворізької міської ради № 381 від 31.03.2016 року, рішення про включення житлових приміщень до числа службових та виключення з числа таких, у разі наявності погодження заступника міського голови згідно з розподілом обовязків, ухвалюється виконавчими комітетами районних у місті рад.

Так, згідно відповіді Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради за № 3568/8 (а.с.25) в погодженні виключення квартири зі службових приміщень ОСОБА_1 відмовлено у звязку з відсутністю клопотання відповідного підприємства, установи, організації з цього приводу.

Викладені у вказаній відповіді підстави відмови суд оцінює критично, оскільки відповідно до постанови господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2011 року (справа №50005/144/2011) ЖЕК №28, де працював позивач та за яким початково обліковувалось надане йому службове приміщення, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, яка завершена 09.11.2015 року, тобто установа припинила існування. В той же час, ЖЕК №10, створений в результаті ліквідації ЖЕК №28, знаходиться на стадії ліквідації, що слідує з відповіді ліквідатора ЖЕК №10 ОСОБА_6 за № 01-21/407 від 28.04.2016 року (а.с.3), відповідно до якої будь-яких відомостей стосовно перебування на обліку в ЖЕК №10 службових квартир немає, потреба в службовому житлі у підприємства відсутня, оскільки всіх працівників установи звільнено в 2009 року, а саме підприємство з 2010 року господарської діяльності не здійснює.

За результатами засідання громадської комісії з житлових питань виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради від 13.05.2016 року у виключенні наданої ОСОБА_1 квартири було відмовлено з підстав відсутності відповідного погодження із заступником міського голови та недостатності стажу його роботи в сфері житлово-комунального господарства, який складає менше 10 років, що слідує з відповіді від 18.05.2016 року за № 19/31-1855 та ОСОБА_5 з протоколу №6 від 13.05.2016 року (а.с.4,5).

Перевіряючи обґрунтованість та законність відмови відповідача, суд виходить з того, що ні нормами ЖК УРСР, ні Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, не передбачено в якості обовязкової умови для виключення наданої особі квартири зі службових приміщень при наявності у неї трудового стажу в сфері житлово-комунального господарства не менш як 10 років, у звязку з чим такі обставини для відмови суд вважає неправомірними та такими, що порушують права позивача, які за даних обставин підлягають захисту в судовому порядку.

При цьому, посилання відповідача на п.35 Положення стосовно невідповідності вимогам вказаної норми трудового стажу позивача, який фактично складає 7 років 2 місяці за період з 26.09.1983 року по 16.11.1990 року включно, суд вважає безпідставними, оскільки зазначена норма застосовується до правовідносин, які виникають з приводу виселення осіб зі службових приміщень та не регулює питання виключення таких приміщень зі службових.

Враховуючи те, що відповідач під час вирішення питання про виключення зі складу службових приміщень наданої позивачеві квартири №106, розташованої по вул. Співдружності буд.39, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, допустив невірне застосування вимог п.6 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, не врахував належним чином відповіді ліквідатора ЖЕК №28, яка визначає недоцільність перебування вказаної квартири в числі службових та зникнення потреби в такому її використанні з огляду на ліквідацію ЖЕК, фактично цим надавши згоду на її виключення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідача виключити квартиру з числа службових з передачею її до комунальної власності.

Оскільки у випадку виведення житлового приміщення зі статусу службового з передачею його в комунальну власність, уповноважений квартиронаймач не втрачає права на користування нею та може звернутись у встановленому законом порядку з метою її приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», предявлені позивачем вимоги відносно зобовязання відповідача укласти з позивачем договір найму квартири суд вважає передчасними з огляду на відсутність між сторонами спору в частині права користування ОСОБА_1 вказаною квартирою як її уповноваженим квартиронаймачем, у звязку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, керуючись ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування сплати судового збору 275,60 грн. пропорційно частині задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 74, 79, 88, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про виключення житлової квартири зі складу службових приміщень, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Виконавчий комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради виключити зі складу службових приміщень квартиру АДРЕСА_1, уповноваженим наймачем якої є ОСОБА_1, з подальшою передачею її до комунальної власності.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради на користь ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Євтушенко О.І.