Справа № 450/840/16-ц Провадження № 2/450/937/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Зварич С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з останнього на її користь борг в розмірі 328 000,00 доларів США, що еквівалентно 8 382 049,00 гривень, а також 6 890,00 гривень судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2016 року відповідач під розписку позичив у неї 328 000,00 доларів США, що в еквіваленті становило 8 382 049,00 гривень, та зобов'язався повернути позичені кошти до 01.03.2016 року. Після закінчення вказаного строку відповідач позичених коштів не повернув та ухиляється від повернення таких, що і стало причиною звернення до суду із позовною заявою.

Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання з'явився, визнав наявність у нього вказаної у позові заборгованості перед позивачем, проте розгляд справи просив відкласти для врегулювання спору, що виник у позасудовому порядку, проте судом у судовому засідання протокольною ухвалою у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено, оскільки на момент розгляду справи відповідачем жодних доказів, які б свідчили про його намагання сплатити заборгованість перед позивачем та врегулювати у позасудовому порядку спір не представлено, а тому клопотання про відкладення судового засідання, судом було розцінено як зловживання своїми процесуальними правами та спосіб затягування розумних строків розгляду цивільної справи.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно власноручно написаної розписки ОСОБА_2, останній 01.02.2016 року взяв в борг у ОСОБА_1 328 000,00 доларів США та зобов'язався повернути позичені кошти до 01.03.2016 року.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оригінал зазначеної розписки було представлено позивачем у судовому засіданні для огляду суду.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач зазначеного вище боргового зобов'язання щодо повернення позивачу позичених коштів у розмірі 328 000,00 доларів США в обумовлений сторонами строк не повернув, зазначена обстави визнана сторонами у судовому засіданні, а тому у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів.

За вказаних вище обставин та встановлених судом фактів, беручи до уваги те, відповідач позичив у позивача кошти та зобов'язався такі повернути в обумовлений сторонами строк, проте свого зобов'язання не виконав, та боргу не повернув, те, що позивач має право на захист свого порушеного цивільного права та інтересу у судовому порядку, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 328 000,00 доларів США, що станом на момент позики еквівалентно 8 382 049,00 гривень.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені останньою судові витрати, які складаються із судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15-16, 526, 530, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, борг в розмірі 328 000,00 доларів США, що еквівалентно 8 382 049,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, 6 890,00 гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський