Справа №646/4529/16-ц
Провадження № 2/646/1052/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.16 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.,
за участю секретаря - Штефан А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення заборгованості, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягується з відповідача на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року з 400,00 гривень до 1000,00 гривень щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 06.04.2016 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, а також стягнути з відповідача суму заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 50 198,73 гривень.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Представник позивача в судове засідання не зявився, залишив суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз"яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Як встановлено у судовому засіданні, 15.10.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №336 (ОСОБА_4 1-ВЛ № 015163). (а.с. 7)
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №116 (ОСОБА_4 про народження 1-ВЛ №029787). За спільною домовленістю батьків донька проживає разом із матірю.(а.с.10)
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року стягнуто з ОСОБА_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 400 (чотирьохсот) грн. з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31.03.2015 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.(а.с. 18-20)

Згідност.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

Згідност.184 СК Україниякщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст..199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Аліменти, які сплачує позивач не вистачає на утримання спільної дитини ОСОБА_3, на витрати, що повязані з навчанням, придбання канцелярських товарів, підручників, тощо. Позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має змоги сама утримувати доньку та надавати їй необхідну матеріальну допомогу на навчання.

Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що враховуючи майнове становище одержувача аліментів, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 400 гривень щомісячно до 1000,00 гривень, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.04.2016 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від свого обовязку, передбаченого Сімейним кодексом України і не допомагає доньці матеріально, відмовляється здійснювати свої батьківські зобовязання, в тому числі по догляду, утриманню дитини жодних заходів по здійсненню батьківського виховання не чинить.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

31.03.2015 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років, проте на цей момент відповідач досі має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2/8-1426/1999 від 13.08.1999 року сума боргу складає 7615,35 гривень.(а.с. 5-6, 16)

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідач же на утримання доньки, її навчання, харчування, одяг, проїзд до місця навчального закладу, підручники матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що відповідно до вимог законодавства зобовязаний це робити. Також відповідач не допомагає доньці матеріально, відмовляється здійснювати свої батьківські зобовязання, в тому числі по догляду, утриманню дитини жодних заходів по здійсненню батьківського виховання не чинить.

Позивачці доводиться самотужки виховувати доньку, багато працювати для того, щоб забезпечити доньку, хоча у вихованні дитини повинні брати участь обидва батьків. Крім того, донька ОСОБА_3 проживає разом із матірю на її утриманні, навчається на денній формі навчання, та не має можливості самостійно заробляти собі на життя.

У звязку з тим, що зобовязання по сплаті аліментів є грошовим, то до нього можуть застосовуватись положення законодавства України щодо настання правових наслідків у разі порушення грошових зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки (пені), яку повинен сплатити ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 43747,21 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. (а.с. 21-22)

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання свого грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право позивача вимагати сплату боргу з урахуванням трьох процентів річних є способами захисту майнового права та інтересу позивача, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування 3% річних здійснюється за наступною формулою: А?В?С/D= Е,де А сума боргу; В кількість днів прострочення; С три відсотки річних (0,03 в числовому виразі); D кількість банківських днів в році; Е сума річних. Таким чином, сума трьох відсотків річних становить 480,08 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Нарахування індексу інфляції здійснюється за наступною формулою: А?В/100 % = С, де А сума боргу; В величина індексу інфляції; С сума індексу інфляції. Таким чином, інфляційні втрати становлять: 5971,44 гривень.

Загальна сума заборгованості відповідача за несплату аліментів становить: 43747,21 грн. + 480,08 грн. + 5971,44 грн. = 50198, 73 гривень.

З огляду на вищезазначене, зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, суд вважає законним стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та три відсотки річних від суми несвоєчасно сплачених аліментів в розмірі 50198,73 гривень

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на доведеність позивачем у повному обсязі своїх позовних вимог, що є підставою для задоволення позову.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88,209, 212, 214-215, 218, 224- 226 ЦПК України, ст.ст. 180, 181,182,183,184,192, 195, 196, 198,199 СК України, ст.ст. 625 ЦК України, суд, -

ВІРІШ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення заборгованості задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: 61109, м. Харків, вул. Юнацька, 10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мешкає за адресою: 61080, АДРЕСА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 гривень щомісячно до 1000,00 гривень, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.04.2016 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: 61109, м. Харків, вул. Юнацька, 10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мешкає за адресою: 61080, АДРЕСА_1, заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 50 198 (пятдесят тисяч сто девяносто вісім) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: 61109, м. Харків, вул. Юнацька, 10, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 20 копійок.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя - Л.П.Нікуліна