ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

01 листопада 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.,

за участі секретаря: Литвиненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 червня 2014 року вона передала в борг в присутності свідків ОСОБА_2 1500 доларів США. Про отримання боргу відповідач написав їй розписку, в якій зобов'язався повернути вказану позику до 01 січня 2015 року, що стверджується розпискою відповідача від 13 червня 2014 року. У вказаний строк відповідач позику не повернув. У лютому 2015 року ОСОБА_2 засуджено Фастівським міськрайонним судом Київської області за крадіжку майна у громадян до 3 років позбавлення волі. Відбувати покарання ОСОБА_2 направили до Бориспільської виправної колонії №119, де він і знаходиться в цей час. Оскільки офіційний курс Національного банку України на 25 липня 2016 року складав 24,812552 гривні за 1 долар США. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 37218,82 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином.

Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 червня 2014 року позивач передала в борг в присутності свідків ОСОБА_2 1500 доларів США. Про отримання боргу відповідач написав їй розписку, в якій зобов'язався повернути вказану позику до 01 січня 2015 року, що стверджується розпискою відповідача від 13 червня 2014 року (а.с. 6).

У вказаний строк відповідач позику не повернув. У лютому 2015 року ОСОБА_2 засуджено Фастівським міськрайонним судом Київської області за крадіжку майна у громадян до 3 років позбавлення волі. Відбувати покарання ОСОБА_2 направили до Бориспільської виправної колонії №119, де він і знаходиться в цей час. Офіційний курс Національного банку України на 25 липня 2016 року складав 24,812552 гривні за 1 долар США. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 37218,82 гривень.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач умови вищезазначеного договору не виконав та не повернув позивачу борг у встановлений строк.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення боргу, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись статтями 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, статтями 8, 10, 60, 213, 215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 37218 ( тридцять сім тисяч двісті вісімнадцять) гривень 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О.Бутенко