Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1645/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

07.07.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Потапенка В.І.,

ОСОБА_2

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування зазначав, що з 1996 року по 2014 роки працював на Новокостянтинівській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" прохідником підземним та гірником очисного забою. Знаходячись під впливом шкідливих факторів у нього виникли захворювання, які згідно висновку клініки професійних захворювань ДУ " Інституту медицини праці НАМН України" визнано професійними. Згідно висновку МСЕК йому встановлено 50% втрати працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності. Зазначає, що через професійні хвороби та втрату працездатності він переживає моральні страждання, які повязані з тим, що він постійно відчуває біль у суглобах, обмежений в русі, постійно перебуває на лікуванні, не має змоги реалізувати себе за своєю улюбленою професією.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути 30 000 грн. у відшкодування завданої йому моральної шкоди у звязку з втратою здоровя при виконанні трудових обовязків.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку судом доказів та доводів позивача, просить його скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача, щодо порушення норм ч.1 ст.203 ЦК України при укладанні правочину про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Угода обмежує право позивача на отримання відшкодування моральної шкоди передбаченої ст.237-1КЗпП України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивачу вже відшкодовано моральну шкоду завдану умовами виробництва в сумі яку було погоджено сторонами, тому підстави для повторного відшкодування моральної шкоди відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя передбачено ст. 237-1 КЗпП України.

Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами) звернув увагу судів та роз'яснив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 працював на Новокостянтинівській шахті ДП" Схід ГЗК", прохідником 5 розряду на дільниці гірничо-капітальних робіт. За час роботи отримав професійне захворювання. Висновком Кіровоградської обласної МСЕК від 07.10.2015 року йому встановлено 3 групу інвалідності, втрату 50% професійної працездатності (а.с. 8).

Висновком лікарсько-експертної комісії Українського Науково-дослідницького інституту промислової медицини від 13.08.2015 року встановлено професійний характер захворювання позивача (а.с.6-7).

Враховуючи наведене, висновок суду про доведеність факту заподіяння моральної шкоди позивачеві у звязку з ушкодженням здоровя та наявність правових підстав для покладення обов'язку по її відшкодуванню на відповідача, відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно договору №18/42 від 10.09.2015 року про відшкодування моральної шкоди, укладеного між ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та ОСОБА_3, сторони дійшли згоди, що ДП " Схід ГЗК" сплачує одноразову грошову виплату в розмірі 1000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок отриманого ОСОБА_3 професійного захворювання встановленого протоколом Українського науково-дослідного інституту № 1112 від 13.08.2015 року.(а.с.71)

Позивачем отримано грошове відшкодування моральної шкоди у визначеному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 14096 від 15.09.2015 року і не заперечується позивачем.

Таким чином, позивач отримав грошове відшкодування завданої йому моральної шкоди відповідно до ст.237-1 КЗпП України. Обмеження або погіршення його прав укладеною з відповідачем угодою не убачається. Подвійне стягнення діючим законодавством не передбачено.

Суд у повному обсязі дослідив обставини справи та надав їм правильну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: