Провадження № 22-ц/779/676/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С.О.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Горблянського Я.Д., Мелінишин Г.П.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 16 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 27 000,00 доларів США строком до 14 липня 2023 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16 липня 2008 року між банком та ОСОБА_3, а також між банком та ОСОБА_4 було укладено договори поруки.

В процесі розгляду справи, уточнивши позовні вимоги, та посилаючись на те, що станом на 23 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором становила 16 661,05 доларів США, з яких: 16 426,12 доларів США - кредитна заборгованість, 234,93 доларів США - заборгованість по процентам, а також пеня в розмірі 3 696,58 грн., з яких: 3 595,28 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 101,30 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, банк просив позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 липня 2008 року в сумі 16 661,05 доларів США, 3 696,58 грн. пені, 2 284 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором з поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом першої інстанції було неправильно визначено строк виконання основного зобов'язання датою кожного щомісячного платежу.

Зазначає, що банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 6.1.2. кредитного договору, та визнав термін повернення кредиту таким, що настав, шляхом направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту 20 лютого 2015 року, яку отримано 25 лютого 2015 року, а тому, згідно п. 6.2 кредитного договору, строк повернення кредиту у повному обсязі настав 28 березня 2015 року, а отже банк звернувся до суду у межах шестимісячного строку.

У зв'язку з наведеним, просить оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, ОСОБА_4 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялися.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з поручителів, суд першої інстанції виходив з того, що банком пропущено шестимісячний строк для пред'явлення позову до поручителів, а надіслання вимоги після спливу строку, зазначеного в ч.4 ст. 559 ЦК України не поновлює пропущений позивачем строк та не відновлює його права на подання позову до поручителів.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що 16 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 27 000,00 доларів США строком до 14 липня 2023 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних.

Крім того, 16 липня 2008 року між банком та ОСОБА_3, було укладено договір поруки № 217485 відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором.

У цей же день між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 217486 відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.3 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Згідно п. 1.6 кредитного договору сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобов'язань позичальника за цим договором, а саме: прострочені комісії, строкові комісії, прострочені проценти, строкові проценти, прострочена сума основного боргу, строкова сума основного боргу, штрафні санкції за договором.

Як вбачається із наданих банком розрахунків, позивальником щомісяця вносилися кошти на погашення за наданим кредитним договором, які банком зараховувалися в рахунок заборгованості по процентам, станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість по процентам була відсутня. В рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту останній платіж було здійснено 18 серпня 2014 року, станом на 20 серпня 2014 року залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом становив 1 522,12 доларів США,

Згідно розрахунку станом на 29 вересня 2014 року, заборгованість по кредитному договору становить 16 661,05 доларів США, з яких: 16 426,12 доларів США - кредитна заборгованість, 234,93 доларів США - заборгованість по процентам, а також пеня в розмірі 3 696,58 грн., з яких: 3 595,28 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 101,30 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Згідно п. 3.1 укладених договорів поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договорів поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 цього Кодексу, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Строк поруки не вважається строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначено - строк погашення кредиту за кредитним договором повинно відбутися не пізніше 14 липня 2023 року.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Разом із тим за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року № 6-75цс14, яка відповідно до положень статті 360 7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до п. 6.1.2 кредитного договору банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пунктом 1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Згідно п. 6.2 договору в разі застосування банком права, передбаченого п. 6.1.2 договору, банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту.

Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 серпня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» було пред'явлено вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про дострокове повернення у повному обсязі отриманих ОСОБА_2 кредитних коштів.

За таких обставин банк отримав право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника, починаючи зі спливом 32 календарних днів з дати одержання, чи 41 календарного дня з дати відправлення, протягом наступних шести місяців.

Із цим позовом, банк звернувся до суду 08 жовтня 2014 року, тобто, у межах визначених частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку, а тому підстави для визнання поруки припиненими відсутні.

Таким чином, враховуючи, що між банком та поручителями були укладені окремі договори поруки, а тому позичальник відповідає за невиконання основного зобов'язаннями в солідарному порядку окремо з кожним поручителем за різними окремими договорами поруки, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 661,05 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 16 426,12 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 234,93 доларів США та стягнення пені в розмірі 3 696,58 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 3 595,28 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 101,30 грн. солідарно з боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3,а також окремо з цього ж боржника і поручителя ОСОБА_4

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід стягнути понесені судові витрати в розмірі по 1 599,33 грн. з кожного за сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 липня 2008 року в розмірі 16 661,05 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 16 426,12 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 234,93 доларів США та стягнути пеню в розмірі 3 696,58 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 3 595,28 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 101,30 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 липня 2008 року в розмірі 16 661,05 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 16 426,12 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 234,93 доларів США та стягнути пеню в розмірі 3 696,58 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 3 595,28 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 101,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 1 599,33 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Я.Д. Горблянський

Г.П. Мелінишин