УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 5 лютого 2016 року о 21.10 год. по вул. Світлогірській в м. Кривому Розі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_5, який керував автомобілем «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «GELLY MR-7151A», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 березня 2015 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_5 та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Автомобіль відповідача «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно із полісом обов'язкового страхування № АІ 6549980 застрахований 26 червня 2015 року у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС») із лімітом відповідальності 50 тис. грн.

Позивач зазначав, що його матеріальні збитки від дорожньо-транспортної пригоди становлять 43 060 грн, які складаються з вартості ремонту його автомобіля - 42 460 грн та витрат на послуги евакуатора для перевезення пошкодженого автомобіля - 600 грн.

Відповідно до його заяви він отримав страхове відшкодування від ПрАТ «СГ «ТАС» у розмірі 24 073 грн - витрат на ремонт автомобіля та 600 грн - витрат на евакуатор, а всього - 24 673 грн.

ОСОБА_5 відмовився добровільно відшкодувати йому несплачену майнову шкоду в сумі 18 387 грн.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачеві завдано також і моральну шкоду, яку оцінює в 5 тис. грн.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4, із урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 18 387 грн - майнової шкоди та 5 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 3 тис. грн.

У задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року скасовано в частині відмови ОСОБА_4 у стягненні з ОСОБА_5 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 18 387 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягненні майнової шкоди та ухвалюючи у цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 11, 22, 509, 511, 599, 1166-1168, 999, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що оскільки ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило позивачеві страхове відшкодування, яке не в повному обсязі компенсувало завдану йому майнову шкоду, то на користь потерпілого підлягає стягненню з ОСОБА_5 як із винної особи різниця між фактичним розміром понесених витрат та здійсненим страховим відшкодуванням.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Суд апеляційної інстанції правильно стягнув з ОСОБА_5 реально понесені витрати на підставі ст. 1194 ЦК України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову у частині відшкодування майнової шкоди.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіБ.І. Гулько В.І. Журавель
В.А. Черненко