АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-191/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1363/К/16 суддя Томаш В.І.
Категорія № 27 (4) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Михайлів Л.В.

секретар: Чубіна А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача за виконавчим листом № 2-191/11 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк" про визнання договору недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання припиненим договору поруки та визнання недійсною додаткової угоди до договору поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»)звернулися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-191/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року в сумі 2481841,26 грн. та судових витрат у розмірі 1820 грн., згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської областівід 21.06.2011 року.

20 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством«УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 18, відповідно до якого, право грошової вимоги за кредитним договором, № 0 від 29.05.2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Враховуючи, що відбулася заміна кредитора у зобовязанні, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просили суд замінити сторону виконавчого провадження стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 рокув задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача за виконавчими листами № 2-191/11 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин по справі, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду України в постанові від 20.11.2013 року, відповідно до якої, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви.

На думку апелянта, судом не враховано, що боржники були повідомлені про заміну кредитора, незважаючи на те, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника. Крім того, суду був наданий Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу, а тому даний Витяг не підписаний Банком, а тільки однією стороною Фактором.

Представник заявника зазначає, що судом не досліджено те, що заміна кредитора може відбуватись на будь-якій стадії цивільного процесу, а виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Також, заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги та не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами та посадовими особами, що узгоджується з правовою позицією, висловленою у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13).

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у заміні стягувача на підставі спливу строку предявлення виконавчого листа до виконання, вийшов за межі розгляду заяви та не взяв до уваги те, що, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання, може звернутись до суду з заявою про поновлення даного строку із зазначенням поважності причин його пропуску, що, в свою чергу, можливо лише після заміни сторони виконавчого провадження.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія», суд фактично залишив рішення суду без виконання, що призводить до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської областівід 21.06.2011 року (а.с. 132-137 том 1), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.09.2011 року (а.с. 169-172 том 1), задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» і стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року (а.с. 11-15 том 1) в розмірі 2481841,26 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, а також вимог ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненим договору поруки від 29.05.2008 року, визнання недійсною додаткової угоди від 10.02.2009 року № 1 до договору поруки відмовлено.

13 жовтня 2011 року на адресу ПАТ «УкрСиббанк», на виконання вказаного рішення суду, було направлено два виконавчих листа № 2-191/11 (а.с. 178, 195, 196 том 1).

Вказані виконавчі листи стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» було предявлено до виконання у Відділ державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції та постановами державного виконавця від 14 вересня 2012 року відкрито виконавчі провадження № 34294088 та № 34295579 (а.с. 197, 198 том 1).

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 18, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 192-194).

Звертаючись до суду зі заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» посилались на те, що у звязку із заміною кредитора у зобовязанні, слід замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 378 ЦПК України та виходив з того, що, як на час укладання договору факторингу, так і на час подання заяви про заміну стягувача, виконавчі дії по виконавчим провадженням не проводились, оскільки виконавчі документи були повернуті стягувачу, тобто відсутнє виконавче провадження, а крім того, заявником не надано доказів про те, чи є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» стороною виконавчого провадження.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Частиною 1 статті 378 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13) і в силу ст.ст. 214, 360-7 ЦПК України він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обовязків вибулої сторони в цих правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 18, відповідно до якого до заявника перейшли права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у Реєстрі Боржників (п.п. 2.1, 2.2 вказаного договору факторингу).

Відповідно до Реєстру Боржників до договору факторингу № 18 від 20.04.2015 року (Витягу), ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прийняв, на умовах визначених в договорі, права вимоги по кредитному договору № 0 від 29.05.2008 року до боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 на загальну суму 397140,58 доларів США, що еквівалентно 8362848,92 грн. (а.с. 194 том 1).

Однак, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України, вказаних обставин справи не врахував та належним чином не оцінив докази, які були надані заявником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підтвердження свої вимог, дійшовши помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, у звязку з чим, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги в цій частині знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу.

Висновок суду про те, що як на час укладання договору факторингу 20.04.2015 року, так і на час подання заяви про заміну стягувача 22.03.2016 року, виконавчі дії по виконавчим провадженням не проводились, оскільки постановами державного виконавця ВДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції від 21.10.2013 року, виконавчі документи № 2-191/11 були повернуті стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» (а.с. 231-233 том 1), тобто відсутнє виконавче провадження, колегія суддів вважає помилковим, оскільки норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскілки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Крім того, судом першої інстанції не звернута увага на те, що без заміни сторони виконавчого провадження, правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання щодо поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання, відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року)

У рішення Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, погоджуючись з аналогічними доводами апеляційної скарги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», приходить до висновку про можливість задовольнити заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів № 2-191/11 виданих 13.10.2011 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути задоволена, а ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 311, ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів № 2-191/11 виданих 13.10.2011 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області: з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

ОСОБА_5