УХВАЛА

іменем україни

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

ЧерненкоВ.А., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд» про примусове виконання обов'язку в натурі за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 січня 2010 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд» (далі - ТОВ «Промбуд») було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № АДРЕСА_1. 27 січня 2010 року він сплатив повну вартість майнових прав на спірну квартиру у розмірі 1 млн. 12 тис. 500 грн і цього ж дня між ними було укладено акт прийому-передачі майнових прав на спірну квартиру. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання після завершення будівництва та введення будинку до експлуатації, для оформлення його права власності на квартиру, надати технічний паспорт на квартиру й скласти акт огляду та приймання-передачі квартири, за цим актом передати йому квартиру. Після введення будинку до експлуатації зазначені умови договору відповідач не виконав та відмовляється їх виконувати.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов'язати відповідача виконати зазначені умови договору.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано ТОВ «Промбуд» виконати в натурі перед ОСОБА_3 обов'язки за договором купівлі-продажу майнових прав № 14/35-12 від 27 січня 2010 року, а саме надати ОСОБА_3 технічний паспорт на квартиру № АДРЕСА_1, виготовлений комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва

від 27 листопада 2014 року зобов'язано ТОВ «Промбуд» виконати в натурі перед ОСОБА_3 обов'язки за договором купівлі-продажу майнових прав

№ 14/35-12 від 27 січня 2010 року, а саме оформити та надати ОСОБА_3 акт огляду та приймання - передачі квартири № АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Промбуд» в особі ліквідатора Самофалова В.В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

ОСОБА_3 судові рішення не оскаржив.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на відповідача можуть бути покладені лише ті обов'язки, які передбачені укладеним договором, а саме надати технічний паспорт на квартиру та оформити та надати акт огляду та приймання передачі квартири. Саме ці умови договору відповідач не виконав, а позивач повністю сплатив вартість квартири.

Проте погодитися із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом встановлено, що 23 січня 2009 року між ТОВ «Промбуд» та товариством з обмеженою відповідальністю «Юнона» (далі - ТОВ «Юнона») було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, предметом якого були майнові права на чотири квартири у житловому будинку АДРЕСА_1, у тому числі й квартира № 82.

У подальшому, 19 жовтня 2009 року згідно з договором відступленя права вимоги ТОВ «Юнона» відступило належні йому права на квартири товариству з обмеженою відповідальністю «Укрферроінвест» (далі - ТОВ «Укрферроінвест»).

Після цього, 27 січня 2010 року між ОСОБА_3, ТОВ «Промбуд» та ТОВ «Укрферроінвест» було укладено угоду про відступлення прав та обов'язків за договором купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якої ТОВ «Укрферроінвест» за погодженням з ТОВ «Промбуд» відступило своє право на квартиру № 82 у житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 за ціною 1 млн. 12 тис. 500 грн.

27 січня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Промбуд» було укладено окремий двохсторонній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1

Цього ж дня ОСОБА_3 сплатив повну вартість майнових прав на спірну квартиру у розмірі 1 млн. 12 тис. 500 грн і цього ж дня між ОСОБА_3 та ТОВ «Промбуд» було укладено акт прийому-передачі майнових прав на спірну квартиру.

10 серпня 2011 року житловий будинок АДРЕСА_1, у якому розташована спірна квартира № 82, було введено до експлуатації.

Пунктом 1.6 вищезазначеного договору купівлі-продажу майнових прав сторони дійшли згоди, що для оформлення покупцем права власності на квартиру, ТОВ «Промбуд» зобов'язане включити покупця у список інвесторів, дольовиків (осіб, які мають право оформити право власності на квартири) та надати йому акт приймання-передачі майнових прав на квартиру, довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру, завірену відповідним чином копію акта введення житлово-громадського комплексу у експлуатацію, технічний паспорт квартири, виготовлений БТІ.

У п. 6.4 договору сторони передбачили складання акту огляду та приймання-передачі квартири.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Обґрунтовуючи заперечення проти позову та доводи апеляційної скарги, ТОВ «Промбуд» посилалось на те, що між ним та позивачем було укладено договір купівлі - продажу майнових прав на виконання угод про відступлення майнових прав. Зазначений договір було укладено на підставі договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Юнона», який було визнано недійсним рішенням господарського суду м. Києва, що набрало законної сили, а тому ці обставини доведенню не підлягають (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Зазначало, що на час вирішення спору право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ТОВ «Промбуд», про що було видано свідоцтво про право власності, копія якого була надана суду. Вважало, що зазначені у позові вимоги щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії в подальшому можуть порушувати право власності на квартиру її законного власника, яким є ТОВ «Промбуд».

При цьому також посилалось на те, що правомірність набуття права власності на спірну квартиру ТОВ «Промбуд» підтверджена постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності ТОВ «Промбуд» на спірну квартиру, яким у задоволенні цього позову ОСОБА_3 було відмовлено, а тому ці обставини також не підлягають доведенню (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

ТОВ «Промбуд» зазначало, що відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність» об'єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управлінні. Інвестування та фінансування таких об'єктів може здійснюватись виключно через фонди фінансування будівництва.

Вважало, що угода про відступлення майнових прав та договір купівлі-продажу майнових прав суперечить актам цивільного законодавства, не спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Крім того, зазначало, що у матеріалах справи відсутні належні докази проведення ОСОБА_3 розрахунку за придбані майнові права на спірну квартиру.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України суди на зазначені положення закону уваги не звернули; доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірили; не навели мотивів відхилення доводів відповідача, зокрема щодо встановлених обставин преюдиційними рішеннями судів (ч. 3 ст. 61 ЦПК України) про належність на час вирішення спору права власності на спірну квартиру ТОВ «Промбуд» та відповідну державну реєстрацію цього права, про відсутність належних доказів проведення ОСОБА_3 розрахунку за придбані майнові права на спірну квартиру.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня

2014 року, додаткове рішення від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П. Штелик