Справа № 204/1748/16-ц
Провадження № 2/204/1086/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачів ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7 у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління - реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в якій просили визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 19 по вул. Заповідній в м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що їм належить на праві власності вищевказаний будинок, в якому вони постійно мешкають та зареєстровані. 03 листопада 2007 року ОСОБА_4 уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_5 Після реєстрації шлюбу відповідачка оселилась у будинку зі згоди власників та була в ньому зареєстрована. З часом була зареєстрована і її донька від попереднього шлюбу - відповідачка ОСОБА_6 З вини відповідачки ОСОБА_5, яка допускала подружню невірність, їхні відносини були зіпсовані, 01.02.2015 року вона пішла з будинку забрав все своє майно та перейшла жити до чоловіка з яким зустрічалася, і з цього часу у будинку не проживає. З цього ж часу не проживає у будинку і її донька ОСОБА_6 У будинку відсутнє майно відповідачів. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2015 року їхній шлюб було розірвано. Не зважаючи на це, відповідачі у будинку не проживають, не сплачують комунальних платежів, не розглядають це житло як своє. Позивачі ніколи не чинили відповідачам перепони у користуванні будинком. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує права власників на протязі тривалого часу. Тому, вони бажають поновити їх у судовому порядку.

Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління - реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, яка також є представником позивача ОСОБА_4, підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_7 у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник відділу ведення та формування реєстру територіальних громад управління - реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні покладалася на розсуд суду.

Зі згоди позивачки та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками будинку № 19 по вул. Заповідній в м. Дніпропетровську, якому ОСОБА_1 належить 1/2 частина на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 12.09.1990 року за рішенням виконкому ОСОБА_7 народних депутатів № 353/24 від 27.07.1990 року (а.с.7); а інша 1/2 частина будинку належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2009 року, виданого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1105 (а.с.8).

В належному ОСОБА_1 та ОСОБА_4 будинку № 19 по вул. Заповідній в м. Дніпропетровську, окрім ним самих, з 2008 року зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується довідкою від 22.01.2016 року, виданою головою Квартального комітету № 56 Красногвардійського району в м. Дніпропетровську (а.с.5), та відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 29.03.2016 року за вих. № 1085/2 (а.с.15).

Проте, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проживають за місцем своєї реєстрації та їхні особисті речі в квартирі відсутні, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є сусідами позивачів та відповідачів по місцю їхньої реєстрації, і які вказали, що відповідачі в будинку позивачів не проживають з лютого 2015 року та їхніх особистих речей в будинку немає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідачі не проживають в спірній квартирі більше року, а їхня реєстрація чинить власникам перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 19 по вул. Заповідній в м. Дніпропетровську.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 169, 179, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7 у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління - реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 19 по вул. Заповідній в м. Дніпропетровську.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова