У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що в період з 4 листопада 1996 року до 8 червня 2015 року працював на підприємстві відповідача на шахті «Родіна» машиністом електровозу та підземним гірником. Зазначив, що працював в шкідливих умовах, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком медико-соціальної експертної комісії від 8 грудня 2015 року йому вперше встановлено 50 % втрати працездатності та третю групу інвалідності, з наступним переоглядом 1 листопада 2016 року.

Вважав, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров'я, він тривалий час переносить фізичний біль у грудях, задишку, загальну слабкість, такий стан здоров'я змушує його постійно лікуватись, проходити обстеження. Покращення в стані здоров'я не відбувається, з кожним днем відчуває лише погіршення, у зв'язку з чим необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з відповідача 120 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок професійного захворювання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року позов ОСОБА_4задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 30 тис. грн без утримання податку з доходів фізичних осіб на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог змінено, зменшено розмір стягнутої на користь ОСОБА_4 моральної шкоди до 25 тис. грн. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, роз'яснення, надані судам у пп. 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру моральної шкоди керувались поданими сторонами доводами, виходили із вимог розумності та справедливості, а також врахували характер і тривалість фізичних й моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, виникнення професійного захворювання, тривалості праці позивача в умовах шкідливих факторів на підприємстві, розмір втрати професійної працездатності.

Доводи касаційної скарги про завищений розмір моральної шкоди безпідставні, оскільки суди належним чином обґрунтували його, а суд касаційної інстанції не має повноважень переоцінювати докази та фактичні обставини.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель С.П. Штелик