_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/793/16-ц
Провадження № 2/520/1937/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2016 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Месропянцевій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» про видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, яка була уточнена та просить суд визнати недійсним запис у трудовій книжці про день звільнення 31.12.2013 року, зобов`язати Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод» внести відповідні зміни на момент отримання трудової книжки 21.03.2016 р. Крім того, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12930,96 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а також стягнути з Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу комірником складу 2 групи та місцевої оборони на 46 Авторемонтний завод.

11.04.1999 р. 46 Авторемонтний завод перейменовано у військову частину НОМЕР_1 . Згідно наказу Міністра оборони України № 508 від 04.09.2007 р., Військова частина НОМЕР_1 перейменована в Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод», де ОСОБА_1 назначена завідуючою складом.

Постановою господарського суду Одеської області від 25.11.2013 р. відповідача визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 1-23-32/135-08-4825 та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Фоменко М.С.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до арбітражного керуючого та керівництва підприємства з проханням звільнити її за власним бажанням і виплатою їй належної заробітної плати, однак відповіді не отримувала.

На час звернення до суду ОСОБА_1 не отримувала заробітної плати, її не звільнили, не здійснили остаточний розрахунок і не видали трудову книжку. Відповідно до уточненою позовної заяви 21.03.2016 р. представником ОСОБА_1 в кур`єрської компанії «Поштовий дім» була отримана трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 і виписана розписка про отримання трудової книжки

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 позовну заяву підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позив підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу комірником складу 2 групи та місцевої оборони на 46 Авторемонтний завод.

11.04.1999 р. 46 Авторемонтний завод перейменовано у військову частину НОМЕР_1 . Згідно наказу Міністра оборони України № 508 від 04.09.2007 р., Військова частина НОМЕР_1 перейменована в Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод», де ОСОБА_1 назначена завідуючою складом.

31.12.2013 року ОСОБА_1 було звільнено з посади завідуючої складом НЗ та МО за власним бажанням.

21.03.2016 р. представник ОСОБА_1 . ОСОБА_3 отримав трудову книжка позивача серії НОМЕР_2 .

Отже, трудову книжку було видано майже через три роки після звільнення.

Відповідно до ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (ч.1 ст. 48 КЗпП України).

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

День звільнення це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. А отже днем звільнення не можна вважати день видачі трудової книжки.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця у розмірі 12 930,96 грн.
Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на діючому законодавстві та нічим не підтверджуються.
Керуючись ст.ст. 38, 44, 47, 48, 116, 117, 233 КЗпП України, на підставі ст. ст. 3, 15, 88, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» про видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» () на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця у розмірі 12 930,96 грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 96 копійок).
В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Рева С. В.