УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ «Аврора ТРК», КП «Санітарно-екологічний центр», Міністерства екології та природних ресурсів України, Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Головного управління Держпраці у Харківській області, Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Харківського міського управління держсанепідемслужби ГУ Держсанепідемслужби у Харківській області про поновлення порушеного права на безпечне довкілля та відшкодування нанесеної шкоди здоровю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до відповідачів та просять ухвалити рішення, на підставі якого поновити їх порушене право на безпечне довкілля та відшкодувати нанесену шкоду здоровю.

Від представника відповідача Державної служби геології та надр України надійшло клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині позовних вимог щодо Державної служби геології та надр України на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, посилаючись на те, що даний спір є публічно-правовий, а тому повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволені клопотання про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з позовом до ТОВ «Аврора ТРК» та просили ухвалити рішення, на підставі якого поновити їх порушене право на безпечне довкілля та відшкодувати шкоду здоровю, яка нанесена протиправними діями відповідача при експлуатації джерела підвищеної небезпеки із порушенням санітарних норм.

В подальшому, в порядку ст. 33 ЦПК України, позивачі доповнювали коло відповідачів у справі та уточнювали свої позовні вимоги до них.

Щодо позовних вимог, предявлених до Державної служби геології та надр України, позивачі просили визнати протиправними дії та бездіяльність посадових осіб державних дозвільних та контролюючих органів та відшкодувати нанесену шкоду здоровю. ( т.2 а.с. 181-186)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року за заявою позивачів, до участі у справі в якості співвідповідача залучено у тому числі і Державну службу геології та надр України. (т. 2 а.с. 211)

Представник відповідача Державної служби геології та надр України в обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі посилається на те, що за змістом ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Держгеонадра України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Представник відповідача вважає, що даний спір є публічно-правовий, а тому повинен розглядатися в порядку КАС України.

Дійсно, відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Однак, як зазначено в ухвалі вище, позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів, відповідно до якого просили поновити їх порушене право на безпечне довкілля та відшкодувати шкоду здоровю, яка нанесена протиправними діями при експлуатації джерела підвищеної небезпеки із порушенням санітарних норм.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у спорах, що виникають із відносин відшкодування шкоди, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи, а також з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа.

Оскільки позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Державної служби геології та надр України саме про відшкодування шкоди, яка завдана їх здоровю, суд вважає, що даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а тому приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про закриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 205, 206 ЦПК України, ст. 4, 17, 21 ч.2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Державної служби геології та надр України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної служби геології та надр України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Труханович