У х в а л а

іменем україни

11 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 31 березня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У березня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначав, що йому на праві приватної власності належить автомобіль - сідловий тягач марки «Рено Магнум», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом бортовим ПП, реєстраційний номер НОМЕР_4.

25 листопада 2014 року позивач, як фізична особа - підприємець, отримав заявку від ТОВ «Володимирська Фабрика Гофротари» на перевезення вантажу (папір в рулонах) по маршруту Клайпеда (Литва) - Нововолинськ (Україна).

Виконати рейс по вказаному маршруту, він, отримавши усну згоду ОСОБА_5, який з вересня 2012 по 21 січня 2013 року працював у нього водієм за трудовим договором, доручив відповідачу, передавши йому, відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України, як власник, у користування транспортний засіб - сідловий тягач Рено Магнум реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з бортовим напівпричепом ПП, номерний знак НОМЕР_3 з свідоцтвами про реєстрацію вказаних транспортних засобів на ОСОБА_4 Зазначає, що мало місце договірне надання послуг водія, за які позивач повинен був сплатити відповідачу грошу в сумі 3 600 грн.

26 листопада 2014 року, виконуючи рейс за вказаним вище маршрутом, на автодорозі сполученням Клайпеда-Каунас, водій ОСОБА_5 порушивши Правила дорожнього руху, з'їхав в кювет, внаслідок чого сідловий тягач Рено Магнум з напівпричепом бортовим 1111, які належать на праві власності ОСОБА_4, отримали механічні пошкодження. Позивач також зазначає, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, було пошкоджено товар − папір в рулонах загальною вартістю 21 000 грн., що належав замовнику перевезення «Володимирська Фабрика Гофротари», які позивачем відшкодовані замовнику в повному обсязі. Вказує, що вартість перевезення у сумі 12 000 грн. йому замовником оплачена не була. Пошкоджений товар (папір в рулонах), автомобіль та напівпричеп доставлено в Україну іншим транспортом водієм ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_5

Вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася звини відповідача, йому завдано матеріальної і моральної шкоди. При зверненні до суду позивач вказував, що розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Рено Магнум» становить 271 818 грн, розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням напівпричепа становить74 088 грн 30 грн. Також вважає, що йому завдано матеріальну шкоду в розмірі вартості паперу, що перевозився на суму 21 000 грн та 12 000 грн коштів, які замовник мав заплатити перевізнику - ОСОБА_4, як фізичній особі-підприємцю. Всього у позовній заяві розмір матеріальної шкоди визначив на суму 378 906 грн 30 коп. яку, на підставі ст. 1166 ЦК України, просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, яка завдана йому неправомірними діями відповідача. Мотивує тим, що протягом тривалого часу, а саме приблизно чотири місяці, він не має можливості виконувати замовлення клієнтів щодо надання послуг з перевезення вантажів, змушений витрачати свої кошти та час на ремонт автотранспорту, пошуки відповідача, збирання доказів до позовної заяви, що негативно впливає на його душевний стан, призводить до моральних страждань. На відшкодування моральної шкоди просить стягнути з відповідача на свою користь 10 000 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені при зверненні до суду витрати, а саме: 3 754 грн сплаченого судового збору та 2 300 грн витрат за проведення незалежної експертної оцінки пошкоджених транспортних засобів.

У січні 2016 року ОСОБА_4 позовні вимоги зменшив та просив стягнути з відповідача на користь позивача 195 000 грн матеріальної шкоди за пошкоджений вантажний автомобіль марки Рено Магнум, реєстраційний номер НОМЕР_2, 25 635 грн 92 коп. на ремонт бортового напівпричепа ПП, реєстраційний номер НОМЕР_4, 21 000 грн за пошкоджений товар замовника, 12 000 грн несплаченої замовником суми за перевезення товару, 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, 3 754 грн сплаченого судового збору та 3 668 грн 40 коп. витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 31 березня 2016 року, позов задоволено чвстково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 14 603 грн 92 коп. матеріальної шкоди, заподіяної власнику бортового напівпричепа, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок пошкодження майна, належного позивачу.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати: 243 грн сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позивач, не визнаючи факту фізичного знищення автомобіля та заперечуючи можливість передачі залишків пошкодженого транспортного засобу відповідачу, суму різниці у вартості автомобіля до ДТП та після неї суду не довів, тому обґрунтовано відмовили у позовних вимогах в цій частині.

Також правильним є висновок про стягнення 14 603 грн 92 коп. майнової шкоди, завданої пошкодженням напівпричепа, що відповідає вимогам ст. 1166 ЦК України та висновку комплексної судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи автомобіля та напівпричепа № 7640-7642 від 19 жовтня 2015 року вартість відновлювального ремонту напівпричепа ПП на момент огляду, з урахуванням величини коефіцієнта фізичного зносу складників, як і вартість майнової шкоди, заподіяної власнику бортового напівпричепа ПП, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 14 603 грн 92 коп. За таких обставин правильним є висновок про стягнення моральної шкоди у розмірі 3 000 грн відповідно до ст. 23 ЦК України.

Крім того, між сторонами на момент ДТП були відсутні будь-які трудові відносини, а договір замовлення було укладено між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Волинська фабрика гофротари», а тому висновок судів про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди за пошкоджений товар у розмірі 21 000 грн та 12 000 грн коштів, які мав заплатити перевізнику ФОП ОСОБА_4 замовник відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.В.Ступак