Справа №339/202/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді Поляниця М.М.
з участю: секретаря судового засідання Ганчар Л.В.
позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 „Про стягнення аліментів ",-
Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує наступне. За час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, який проживає з ними не надає. ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, працює на приватних роботах, інших дітей, та непрацездатних батьків не має. Просить стягнути з відповідача на її користь для утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, з дня подачі заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття.
В судовому засіданні позивачка заявлені нею позовні вимоги підтрималаз підстав викладених у позовній заяві, не заперечила проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився хоча повідомлявся належним чином(а.с.14).
Зі згоди позивачки суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши письмові докази в справі, давши їм правову оцінку, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Спір між сторонами виник з сімейних правовідносин.
Нормами ч.3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.
Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3ст.51 Конституції України).
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обв'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.
У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.
В ході розгляду справи судом встановлено і таке підтверджується копіями свідоцтв про народження, що батьками неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, є позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.6-8).
Діти проживають разом з позивачкою у с. Тисів, що підтверджується довідкою Тисівської сільської ради за №1173 від 22 липня 2016 року (а.с.9). Позивачка не працює, є інвалідом другої групи, отримує пенсію в розмірі 1150 грн. в місяць, що значно менше прожиткового мінімуму для проживання чотирьох осіб (а.с.4).
Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від шести років до вісімнадцяти складає з 01 травня по 30 листопада 2016 року 1531 грн., з 01 грудня 2016 року 1689 грн. Прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 1 травня-1130 грн. з 1 грудня 1247 грн. на місяць.
В ході судового розгляду позивачка зазначила, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, інших дітей або осіб, яких він зобовязаний утримувати не має.
Відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не позбавлений можливості працевлаштуватися для одержання постійного доходу з метою утримання неповнолітньої дитини.
Таким чином судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти.
Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін, те, що прожитковий мінімум на дитину змінюється кожного року з обовязковим збільшенням розміру, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дітей, відсутності офіційних даних про місце роботи відповідача, з ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягувати щомісячно на утримання неповнолітних дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісяця по 800 грн. з 29 червня 2016 року (з моменту подання позовної заяви), і проводити до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття тобто до 06 січня 2017 року.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.
На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.180-184 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись ст.3,10,11, 57,58,60,209,212 214-215,218,224-225 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 „Про стягнення аліментів "- задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, котрий проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь:
- ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 (вісімсот) грн. на кожну дитину для утримання неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3;
Стягнення аліментів розпочати з 29 червня 2016 року і проводити до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття тобто до 06 січня 2017 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Болехівським міським судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.М. Поляниця