Ухвала

Іменем України

Справа № 712/7466/16-ц

Провадження 4с/712/41/16

08 липня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по виконавчому провадженню ВП № 50901609 про стягнення боргу на користь ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, посилаючись на те, що в провадженні Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження на підставі виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/14337/13-ц від 31.03.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 18907,30 грн. Постановою державного виконавця від 13.06.2016р. оголошений розшук майна боржника. Скаржник вважає, що вказана постанова винесена безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства, так як боржник не ухиляється від виконання рішення, частково сплатив борг в сумі 4000 грн., також державний виконавець міг звернути стягнення на заробітну плату боржника за місцем роботи. Просить суд скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 від 13 червня 2016 року про розшук майна боржника по виконавчому провадженню ВП № 50901609 за виконавчим листом Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/14337/13-ц від 31.03.2016 р.

Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник субєкта оскарження ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала порушення законодавства та прав боржника державним виконавцем по виконавчому провадженню ВП № 50901609, вказувала, що боржник після відкриття виконавчого провадження 15.04.2016р. протягом наданого строку для добровільного виконання рішення суду не виконав, після цього державним виконавцем була накладений арешт на належне боржнику майно, направлені звернення до компетентних служб щодо пошуку майна, на яке можна звернути стягнення, згідно відповіді на дані звернення не встановлений факт офіційного працевлаштування боржника, однак зясовано належність йому на праві власності транспортних засобів, тому державний виконавець на законних підставах оголосив розшук даного майна з метою звернення на нього стягнення для виконання рішення суду. Вказувала також, що дійсно боржником частково виконане рішення суду, однак розстрочка виконання судом йому не встановлено, тому державний виконавець зобовязаний вживати заходи для виконання рішення у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вказувала, що державним виконавцем на законних підставах оголошений розшук належних боржнику транспортних засобів з метою звернення на дане майно стягнення для виконання рішення суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» надає гарантії прав фізичним і юридичним особам у виконавчому провадженні. Так, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 08.02.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18907,30 грн., 31.03.2016р. виданий виконавчий лист № 712/14337/13-ц за вказаним рішенням.

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції від 15.04.2016р. відкрито виконавче провадження ВП № 50901609 , наданий 7-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення. В звязку з невиконанням рішення суду добровільно протягом наданого боржнику строку державним виконавцем розпочате звернення стягнення на майно в примусовому порядку, постановою від 18.04.2016р. накладений арешт на майно боржника, витребувана інформація щодо наявності належного на праві власності боржнику майна, згідно з якої підтверджено належність ОСОБА_1 автотранспортних засобів та оголошено розшук постановою 13.06.2016р.

Оскаржуючи вказану постанову, заявник вказує на те, що 06.06.2016р. частково виконав рішення шляхом сплати 4000 грн., також зазначає, що державний виконавець міг звернути стягнення на його заробітну плату за місцем постійної роботи.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 32 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

В листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу ( ч.5 ст.52 Закону України «про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника можу бути визнано в судовому порядку необгрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, які досліджені в судовому засіданні, відсутні звернення боржника до державного виконавця з приводу пропонування майна чи коштів, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу, зокрема наявність у нього постійного заробітку, відповідно до наданої державному виконавцю довідки Пенсійного Фонду України від 20.04.2016р., ОСОБА_1 не обліковується як особа, яка працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами.

Суд погоджується з доводами представника субєкта оскарження та стягувача про те, що хоч боржником частково виконане рішення суду, однак розстрочка виконання судом йому не була встановлена, тому державний виконавець зобовязаний вживати заходи для виконання рішення у повному обсязі.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.383-386 Цивільного Процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 13 червня 2016 року про розшук майна боржника по виконавчому провадженню ВП № 50901609 про стягнення боргу на користь ОСОБА_2.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 5-денний строк з моменту проголошення, особами, які брали участь в розгляді справита не були присутні під час проголошення ухвали з моменту отримання її копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: