Справа № 361/8762/15-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/3524/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 05.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Даценко Л.М.,

при секретарі: Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих привласненням трактора, -

в с т а н о в и л а:

у грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що за спільні гроші її та ОСОБА_6 у рівних частинах відповідно до договору купівлі-продажу від 24.11.2000 року на імя останнього було придбано малогабаритний трактор «ХОБЕ-150», модель S (рама №00163/96В26, двигун № НОМЕР_1) за 9350 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживали однією сімєю і придбання даного трактору було зумовлено необхідністю ведення спільного господарства.

У травні 2007 року ОСОБА_6 помер і трактор та документи на нього залишилися у позивача.

У позивача є рідний брат ОСОБА_3, який у травні 2010 року безоплатно позичив трактор для власних потреб без встановлення строку користування річчю, але відповідно для мети користування нею (для сезонних польових робіт).

На вимоги позивача як усні, так і письмові відповідач трактор не повертає.

Оскільки у позивача склалися тяжкі матеріальні умови, вона хотіла покращити їх за рахунок продажу трактору, проте неправомірні дії відповідача унеможливлюють це, в звязку з чим у позові ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 36500 грн. матеріальної шкоди як упущеної вигоди, яка складається з ринкової ціни на трактор.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 27 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі у звязку з порушення норм матеріального та процесуального права позивач просить рішення суду скасувати і позов задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_6, який помер 12 вересня 2007 року.

ОСОБА_4, 27 серпня 1995 народження, є донькою позивача ОСОБА_2

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 6, 81-128).

Із копії договору купівлі-продажу від 24 листопада 2000 року № 01/11, укладеного між приватним підприємством «Технічний центр «Садово-городня техніка» й ОСОБА_6, а також витратної накладної з квитанцією, видно, що за життя ОСОБА_6 у цього підприємства було придбано: - малогабаритний трактор «Хобе-150», потужністю 16,5 к.с., одноциліндровий у комплекті з колесними вантажами; - плуг двокорпусний до трактора, загальною вартістю 9 350 грн. 00 коп. (а.с. 11, 13).

Свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що їй відомо про придбання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спірного трактору. Відповідач ОСОБА_3 на той час вже з ними не проживав. ОСОБА_2 й ОСОБА_6 вели спільне господарство, грошові кошти у них були спільними. Після смерті ОСОБА_6 трактор знаходився у користуванні ОСОБА_2 ще два роки. Оскільки вона не могла користуватися трактором, то просила обробляти земельні ділянки свого колишнього чоловіка. У подальшому вона надала у користування трактор ОСОБА_3 при умові, що він їй також обробить земельні ділянки. ОСОБА_6 давав за життя сину ОСОБА_3 у користування трактор й останній його завжди повертав. Забрав ОСОБА_3 трактор у 2010 році й на весні 2012 року відмовився повертати трактор й зорати город. У 2013 році на звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_3 щодо повернення трактора останній взагалі не відреагував.

Установивши вказані обставини, зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення із відповідача ОСОБА_3 упущеної вигоди задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні.

Розмір завданих збитків позивачем не доведено. Надана з інтернет-ресурсів інформація щодо вартості подібного трактора судом сприймається критично й не може свідчити про доведеність розміру завданих збитків.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 4 ЦПК України передбачено, що суд захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що купівля трактора була оформлена за померлим.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що вона є співвласником 1/2 частини трактора, тобто посилається на факт, який має правове значення.

Відповідно до ст.ст. 57-65 ЦПК України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно цивільного процесуального законодавства факт, який має правове значення встановлюється на підставі рішення суду, проте вимоги про встановлення такого юридичного факту позивачем не заявлялося, таким чином в цій частині позовні вимоги недоведені, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині щодо належності трактора позивачу, оскільки такий факт встановленим законом засобом не доказаний, за відсутності такого засобу.

При цьому, у разі, якщо померлому належала 1/2 частина трактора, то на цю частину після його смерті 12 вересня 2007 року відкрилася спадщина, на яку мають право у рівних частках як позивач, так і відповідач як спадкоємці першої черги за законом.

Таким чином, за відсутності доведення у встановленому законодавством порядку факту належності трактора на праві власності позивачу, відсутності визначення його конкретної частки, в частині стягнення упущеної вигоди позов задоволенню не підлягає як передчасний.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, які грунтуються на тих самих підставах, що заявлені у позові, який задоволенню не підлягає, як необгрунтовані підлягають відхиленню.

Рішення суду про недоведеність позову ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді