АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3177/16 Головуючий 1 інст. Іванова І.В.
Справа № 639/8998/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: захист прав споживачів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» червня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА», третя особа: Харківське обласне товариство захисту прав споживачів про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА». В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 05 січня 2013 року вона придбала холодильник модель CUP 3011 фірми LIEBHERR s/n 454152553 в магазині «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» з гарантією безперервної роботи протягом 36 місяців з дня його продажу вартістю 4000,00 грн. Чеку їй не надано, при здійсненні доставки надано бланк іншого споживача. З Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» вона уклала договір додаткового сервісного обслуговування на 2 роки, за який сплатила 359,90 грн., підтвердженням чого є виданий їй сертифікат програми додаткового сервісного обслуговування.

16 липня 2015 року виявлено недоліки в придбаному холодильнику, а саме холодильник не морозив, тому у встановлений законом строк вона звернулася до уповноваженого виробником фірми LIEBHERR сервісного центру Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс - сервіс» для сервісного обслуговування товару.

У ході здійснення детальної діагностики виявлено вздуття задньої пластикової стінки випарювача і витікання фреону у недоступній для ремонту частині, про що складено акт технічного стану Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс - сервіс» від 22 липня 2015 року № 0-1122947 та надана відповідь від 05 жовтня 2015 року.

27 липня 2015 року вона звернулася до магазину «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» з проханням замінити холодильник на аналогічний належної якості.

Листом директора магазину «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» № 2051/1 від 25 липня 2015 року їй відмовлено з посиланням на відсутність розрахункового документа, також відмовлено у його поновленні.

Вважала цю відмову незаконною та необґрунтованою, оскільки у неї наявний гарантійний талон, у якому зафіксовано дату продажу та наявна печатка Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА».

Станом на 10 жовтня 2015 року вартість холодильника фірми LIEBHERR становила 9723,00 грн.

Моральну шкоду, яку їй спричинено діями відповідача вона оцінює в розмірі 4500,00 грн.

25 серпня 2015 року вона звернулася із заявою до Харківського обласного товариства захисту прав споживачів за захистом її прав як споживача.

Їй рекомендовано було звернутися до суду.

Просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на її користь грошові кошти в розмірі 9723,00 грн., компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 4500,00 грн., збитки в розмірі 500,00 грн. у звязку із зверненням до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9723,00 грн., моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на користь держави судовий збір у розмірі 1322,30 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» подав апеляційну скаргу, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що печатка відповідача відсутня на гарантійному талоні, а є лише набірний штамп, який продається у канцелярських відділах та зміст його набирається самостійно покупцем штампу; печатка відповідача присутня лише на сертифікаті програми додаткового сервісу, проте до нього відсутній фіскальний чек; роздруківка з сайту компанії LIEBHERR, що не є стороною договірних відносин між ним та позивачем з вартістю холодильника не може бути підставою встановлення ціни договору купівлі-продажу укладеного у 2013 році; єдиною встановленою ціною товару є його ціна на момент придбання; позивачем не надано жодних доказів, що товар є небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією, тому підстав для задоволення вимоги щодо стягнення моральної шкоди відсутні.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що для відшкодування майнової та моральної шкоди за Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями в разі виявлення дефекту товару достатньо наявного технічного паспорту або іншого документу для товарів, на яких встановлено гарантійний строк за умови, що на ньому наявна позначка про дату продажу.

Проте, судова колегія не погоджується з висновком суду щодо розміру стягнутої майнової та моральної шкоди, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 січня 2013 року ОСОБА_1 придбала холодильник модель CUP 3011 фірми LIEBHERR s/n 454152553 в магазині «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА». При цьому отримала гарантійний талон з підписом продавця, датою продажу та печаткою відповідача. Чеку до суду вона не надала.

16 липня 2015 року виявлено недолік у придбаному холодильнику, а саме він не морозив.

Із акта технічного стану холодильника, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс - сервіс» 22 липня 2015 року № 0-1122947 вбачається, що при детальній діагностиці холодильника виявлено вздуття задньої пластикової стінки випарювача і витікання фреону у недоступній для ремонту частині.

В заміні холодильника аналогічної марки ОСОБА_1 відмовлено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що холодильник вона придбала за 4000,00 грн., однак чек або інший розрахунковий документ не надала.

Стягуючи з відповідача майнову шкоду в розмірі 9723,00 грн., суд виходив з того, що вартість холодильника на час предявлення відповідної вимоги становила саме таку суму.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що інформацію щодо вартості холодильника отримано ними на офіційному сайті фірми LIEBHERR .

Представник відповідача проти цієї ціни холодильника в суді апеляційної інстанції заперечував, посилаючись на те, що інформація з офіційного сайту фірми LIEBHERR щодо ціни холодильника не є належним та допустимим доказом та вказав, що вартість холодильника на час його придбання становила 2999,00 грн.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, належних та допустимих доказів того, що вартість холодильника становила 9723,00 грн., а ОСОБА_1 сплатила за нього 4000,00 грн. матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано. Разом з тим в матеріалах справи містяться належні докази того, що вартість холодильника на час його придбання становила 2999,00 грн.

Статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Зокрема, передбачено, що в разі виникнення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач в порядку та строки, що встановлені законодавством, має право вимагати відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний з числа наявних у продавця (виробника) товар.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що виявлений недолік виник з вини продавця, (виробника, виконавця) або фальсифікації товару і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Виходячи з наведеного та того, що фактично холодильник ремонту не підлягає, ОСОБА_1 має право вимагати відшкодування витрат (майнової шкоди) в розмірі вартості холодильника на час його придбання, тому розмір грошових коштів, стягнутих з відповідача на користь позивача підлягає зменшенню з 9723,00 грн. до 2999,00 грн.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.

Частиною 2 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що при задоволенні вимог споживача одночасно вирішується питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з вимог розумності та справедливості судова колегія вважає, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити з 3000,00 грн. до 1000,00 грн.

Питання щодо стягнення судових витрат вирішено відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, тому підлягає зменшенню з 1322, 30 грн. до 487, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року змінити, зменшивши розмір грошових коштів, стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на користь ОСОБА_1 з 9723,00 грн. до 2999,00 грн., моральної шкоди з 3000,00 грн. до 1000,00 грн. та судового збору в дохід держави з 1322, 30 грн. до 487, 20 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії