Справа № 472/272/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2016 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Матевосян К.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області № 22-рк від 01 березня 2016 року на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення вимог у сфері захисту прав дітей, які залишилися без батьківського піклування та неналежного виконання окремих доручень райдержадміністрації.

Позивач вважає вказане розпорядження незаконним, оскільки він не порушення вимог у сфері захисту прав дітей, які залишилися без батьківського піклування та неналежного виконання окремих доручень райдержадміністрації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що служба у справах дітей райдержадміністрації 20.01.2016 року влаштувала в дитяче відділення ОСОБА_3 ЦРЛ двох дітей віком трьох та півроку відібраних у матері, тому що виникла загроза їх здоровю для тимчасового перебування.

Через декілька днів в мережі Інтернет зявилася інформація щодо дітей, де автор вказував, що діти дома перебували в складних життєвих обставинах. Автор статті звернувся до небайдужих людей надати для них допомогу. Ознайомившись з цією інформацією, кореспондент телеканалу СТБ 08.02.2106 року зателефонувала йому та виразила бажання побачити дітей, стан їх здоровя та умови перебування в дитячому відділенні ЦРЛ. Він відповів, що діти здорові, одягненні, нагодовані, перебувають в хороших умовах.

09.02.2016 року у першого заступника голови райдержадміністрації відбулася виробнича нарада про захист прав та законних інтересів дітей, які залишилися без батьківського піклування. На нараді вирішили заборонити проведення відео зйомки дітей.

12.02.2016 року в 9.00 йому зателефонував представник прес-центру МОЦЗ, який повідомив про те, що кореспондент телеканалу СТБ отримала дозвіл на відвідування дітей та виїхали до ОСОБА_3 ЦРЛ. Заступнику головного лікаря з медичної частини ЦРЛ ОСОБА_4, районному педіатру та завідувачу дитячим відділенням, він доручив зустрітися з репортерами телеканалу СТБ, надати їм інформацію про стан здоровя дітей та умови їх перебування в ЦРЛ, а також попередив їх не допускати кореспондентів до дітей.

Також зазначив що участь з кореспондентами не брав, та як в той час знаходився в операційній. Потім від заступнику головного лікаря з медичної частини ЦРЛ ОСОБА_4, дізнався, що до неї зателефонував начальник прес-центру обласного центру здоровя ОСОБА_5 та надав дозвіл на зйомку дітей, після чого ОСОБА_4 надала можливість журналістам побачити дітей, стан їх здоровя, умови перебування. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти позову, надала заперечення в письмовій формі, зокрема зазначила, що ОСОБА_1 було порушено рішення виробничої наради, яке оформлене протоколом від 09.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 було заборонено відео зйомку дітей, з метою захисту їх прав та законних інтересів. Отже, головним лікарем ОСОБА_3 ЦРЛ було розголошено персональні дані дітей та не виконано доручення райдержадміністрації. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши докази у даній справі в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

15.02.2016 року перший заступник голови райдержадміністрації ОСОБА_6 склала службову записку на імя голови ОСОБА_3 райдержадміністрації ОСОБА_7 про те, що головний лікар ОСОБА_3 центральної районної лікарні ОСОБА_1 перевищив свої повноваження, не дотримав вимог чинного законодавства та рішення виробничої наради, та запропонувала притягнути його відповідальності.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області № 22-рк від 01.03.2016 року було оголошено догану головному лікарю центральної лікарні ОСОБА_1 за порушення вимог у сфері захисту прав дітей, які залишилися без батьківського піклування та неналежного виконання окремих доручень райдержадміністрації.

Із розпорядженням про накладення дисциплінарного стягнення від 01.03.2016 р. позивач був ознайомлений 14.03.2016 року, про що розписався, також вказане розпорядження було направлено до ОСОБА_3 ЦРЛ та отримане також 14.03.2016 року.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівник зобовязаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст.149 КЗпП України).

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Отже, в силу статей 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обовязків.

Як вбачається з п.1.3 Посадової інструкції головного лікаря ОСОБА_3 центральної районної лікарні головний лікар цього закладу призначається на посаду та звільняється головою ОСОБА_3 райдержадміністрації за погодженням з управлінням охорони здоровя Миколаївської облдержадміністрації.

Пунктом 1.1.Статуту ОСОБА_3 центральної районної лікарні, затвердженого рішенням районної ради 22 лютого 2013 р. № 4, визначено, що ОСОБА_3 центральна районна лікарня є обєктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ Веселинівського району, інтереси якої у межах повноважень, визначених чинним законодавством України, представляє ОСОБА_3 районна рада (Власник).

Постійний контроль за виконанням статутних завдань Закладу здійснює ОСОБА_3 райдержадміністрація (орган управління) та управління охорони здоровя Миколаївської облдержадміністрації, які є відповідальними за належне виконання функцій контролю щодо діяльності Закладу.

Рішенням ОСОБА_3 районної ради народних депутатів Миколаївської області від 22.08.1997р. №1 ХІ сесії 22 скликання було делеговано ОСОБА_3 райдержадміністрації повноваження щодо управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ району.

Оскільки ОСОБА_3 центральна районна лікарня є обєктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ Веселинівського району, і перебуває в управлінні ОСОБА_3 райдержадміністрації, то суд вважає, що голова ОСОБА_3 райдержадміністрації відповідно до ст. 147-1 КЗпП України має повноваження вирішувати питання щодо застосування дисциплінарного стягнення на головного лікаря ОСОБА_3 центральної районної лікарні.

Відповідно до Наказу №446-Л від 05.08.2011 року Миколаївської обласної державної адміністрації Управління охорони здоровя, з метою поліпшення інформаційного супроводу діяльності закладів охорони здоровя та вдосконалення позитивного іміджу медичної галузі, головним лікарям закладів хорони здоровя області було наказано:

- забезпечити співпрацю закладів охорони здоровя з прес-службою управління охорони здоровя облдержадміністрації шляхом своєчасного подання інформації;

- взяти під особистий контроль узгодження з прес-службою управління охорони здоровя облдержадміністрації інформації, яка буде надана ЗМІ та коментарі щодо діяльності закладів охорони здоровя та медичної галузі.

Згідно листа №19-418-14 від 22.01.2015 року Миколаївської обласної державної адміністрації Управління охорони здоровя, було нагадано, що невиконання Наказу №446-Л від 05.08.2011 року передбачає адміністративну відповідальність. Тому спілкування зі ЗМІ (участь у теле- радіоефірах, інтервю, записи програм на базі лікувальних закладів тощо) відбувається лише за попередньою домовленістю представників ЗМІ з начальником прес-центру Миколаївського обласного центру здоровя ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона працює на посаді заступнику головного лікаря з медичної частини ОСОБА_3 ЦРЛ, головним лікарем їй було надано доручення поспілкуватися з журналістами каналу СТБ та надати їм інформацію про стан здоровя дітей та умови їх перебування в ЦРЛ, а також попередив їх не допускати кореспондентів до дітей. Вона зустрілася з журналістами розповіла про умови перебування дітей, а допуск до дітей дала лише після дозволу начальник прес-центру обласного центру здоровя ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що до нього звернулися журналісти про надання інформації про дітей які перебувають у ОСОБА_3 ЦРЛ, на що він дав свою згоду та попередив головного лікаря, що до них прибудуть журналісти каналу СТБ. Згодом до нього зателефонували журналісти та повідомили, що їм забороняють зйомку дітей та умови їх перебування у лікарні, після чоло він зателефонував заступнику головного лікаря ОСОБА_4 та надав дозвіл на зйомку дітей. Також повідомив, що інформацію, яку отримали кореспонденти каналу СТБ не була розголошена, сюжет в ефір про дітей не вийшов. Також зазначив, що надав дозвіл журналістам на зйомку дітей, так як іншому випадку це було б порушенням Конституції України та Закону України «Про інформацію».

Отже, виходячи з вищенаведеного, головним лікарем ОСОБА_1 не було порушено рішення виробничої наради від 09.02.2016 року, так як він не надавав дозволу на відео зйомку дітей та зробив усі дії які від нього залежали, щоб виконати протокол виробничої наради.

Також суд зазначає, що в розпорядженні про накладення на головного лікаря дисциплінарного стягнення від 01.03.2016 року, ані в доповідній записці першого заступника голови райдержадміністрації від 15.02.2016 року не зазначається про порушення головним лікарем чинних нормативно-правових актів у сфері захисту прав дітей.

В розпорядженні голови ОСОБА_3 райдержадміністрації від 01.03.2016 року №22-рк про накладення дисциплінарного стягнення на головного лікаря ОСОБА_1 викладені неконкретні порушення головним лікарем своїх трудових обовязків, без зазначення, які конкретно трудові обвязки головним лікарем були неналежно виконані, також не зазначено, на підставі яких нормативно-правових актів головний лікар повинен був виконувати обовязки у сфері захисту прав дітей.

Суд вважає, що працівник не може бути підданий дисциплінарному стягненню на підставі неконкретних звинувачень у невиконанні своїх трудових обовязків, претензії до працівника повинні бути предявлені відносно невиконання конкретного обовязку з посиланням на чинні нормативно-правові акти, якими покладається виконання таких обовязків та завдань.

Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Із дослідженої в судовому засіданні службової записки першого заступника голови райдержадміністрації від 15.02.2016 р. на імя голови ОСОБА_3 райдержадміністрації вбачається, що на ній міститься резолюція голови ОСОБА_3 райдержадміністрації наступного змісту «В розпорядження оголосити догану 16.02.16».

Пояснювальна записка головного лікаря ОСОБА_1 на імя голови райдержадміністрації датована 17.02.2016 року за №01-04/158 та отримання ОСОБА_3 РДА 18.02.2016 року.

Хоча розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 і було винесене 01.03.2016 року, але питання про накладення дисциплінарного стягнення вже було вирішене 16.02.2016 року, про що свідчить резолюція на службовій записці.

Зазначене дає підстави стверджувати, що фактично рішення про оголошення догани було прийнято головою ОСОБА_3 райдержадміністрації без попереднього витребування пояснень головного лікаря ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог у сфері захисту прав дітей та неналежного виконання окремих доручень райдержадміністрації, та визначення наявності та ступеню його вини.

Відповідно до п.31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах №213 від 20.07.1984 р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців, установ, організацій» наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, підданому стягненню, під розписку в триденний термін.

Однак, як вбачається з розпорядження від 01.03.2016 року № 22-рк «Про накладення дисциплінарного стягнення на головного лікаря ЦРЛ ОСОБА_1Г.» позивач був ознайомлений з даним розпорядженням 14.03.2016 року.

Тому, суд вважає, що відповідачем при накладенні на головного лікаря ОСОБА_3 ЦРЛ дисциплінарного стягнення у виді догани було допущено порушення порядку застосування до позивача дисциплінарного стягнення, який передбачений ст.149 КЗпП України.

Наведені обставини свідчать, що розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації від 01.03.2016 року № 22-рк «Про накладення дисциплінарного стягнення на головного лікаря ЦРЛ ОСОБА_1Г» було видано з порушенням вимог трудового законодавства, безпідставно так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 не порушував вимоги у сфері захисту прав дітей та неналежного виконання окремих доручень райдержадміністрації, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області від 01.03.2016 року № 22-рк про накладення дисциплінарного стягнення на головного лікаря ОСОБА_3 центральної районної лікарні ОСОБА_1 у виді догани.

Стягнути з ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ гривня 20 /двадцять/ копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_9