Справа № 752/594/16-ц
Провадження №: 2/752/2218/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

11.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору до ПАТ «Укрсоцбанк».

В обгрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 24.05.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №06Ж096-К на виконання якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 19 000, 00 дол.США, що на день укладення кредитного договору було еквівалентно 95 950, 00 грн., а вона зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,2 процентів річних, сплатити комісію у розмірі 2 процента від суми кредиту, що склало 1 919, 00 грн. та виконати всі свої зобов'язання у термін до 23.05.2026 року. 01.08.2006 року між ними ж було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного кредитного договору, якою змінено номери рахунку для сплати процентів та позичкового рахунку, а 11.10.2008 року додаткову угоду №2, якою було змінено процентну ставку за користування кредитом з 12,2 на 14 процентів річних. Вважає, що умови кредитного договору не відповідають вимогам законодавства, оскільки кредитор незаконно стягнув з позичальника комісію за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку та ввів останню в оману щодо умов договору в частині розміру процентної ставки за кредитом та розміру фактичного подорожчання кредиту в кінці періоду кредитування, що не відповідає фактично встановленим у договорі розмірам.

Зокрема, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», під час укладення 24.05.2006 року кредитного договору №06Ж096-К кредитором не було проведено з позичальником переддоговірної роботи, не повідомлено про наявні форми кредитування і відмінності між ними, а запропоновано укласти кредитний договір умови якого є найбільш не вигідними для позивача і найбільш вигідні для відповідача. Крім того, позивачу не було повідомлено про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення кредиту, також у кредитному договорі відсутній графік платежів, внаслідок чого позичальник не могла оцінити реальну вартість кредиту, не могла здійснювати контроль за порядком зарахування внесених нею коштів на погашення кредиту та визначити суму заборгованості по кредиту і суму яку необхідно внести в рахунок погашення процентів за користування кредитом у платіжний період. Укладенням 11.10.2008 року додаткової угоди №2 до кредитного договору №06Ж096-К від 24.05.2006 року кредитором було самостійно визначено розмір процентної ставки без наявних для того законних підстав, внаслідок чого було змінено сукупну вартість кредиту, розмір якої у порушення «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» позивачу повідомлено не було. Через свою необізнаність позивач погодилася на запропоновані відповідачем умови кредитного договору, не отримавши необхідної інформації про сукупну вартість кредиту уклала договір за умовами якого відповідач самостійно підвищив процентну ставку і загальна сума переплати по кредиту складає 143 124, 97 грн.

Просив визнати недійсним, укладений 24.05.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» кредитний договір №06Ж096-К, оскільки він був укладений з порушенням положень статей 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, внаслідок чого позивач була введена в оману відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві підтримав у повному обсязі. Крім того, представник позивача стверджував, що за проведеним ним розрахунком сукупної вартості кредиту за кредитним договором №06Ж096-К від 24.05.2006 року, укладеного сторонами у справі, розмір процентної ставки складає 16,7 процентів, який був розрахований з урахуванням сплаченої позивачем комісії. Понесених витрат на послуги агентства нерухомості та укладення договорів страхування.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на те, що на час укладення кредитного договору, з приводу якого заявлено спір представниками АКБ СР «Укрсоцбанк» було дотримано вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а на момент укладення 11.10.2008 року додаткової угоди №2 до цього ж кредитного договору, то на виконання Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту позичальник отримала детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту. Також послався на те, що звертаючись до суду з позовом, позивач пропустила строки позовної давності, просив застосувати їх при вирішенні заявленого спору.

Заслухавши представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.05.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», було укладено кредитний договір №06Ж096-К на виконання якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 19 000, 00 дол.США, а позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,2 процентів річних, сплатити комісію у розмірі 2 процента від суми кредиту, що склало 1 919, 00 грн. та виконати всі свої зобов'язання у термін до 23.05.2026 року (а.с.9-14).

Крім того, між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк» було укладено 01.08.2006 року додаткову угоду №1 до зазначеного кредитного договору, якою змінено номери рахунку для сплати процентів та позичкового рахунку, а 11.10.2008 року додаткову угоду №2, якою було змінено процентну ставку за користування кредитом з 12,2 на 14 процентів річних (а.с.15,16).

Звертаючись до суду з позовом, представник позивача ОСОБА_1 стверджує, що під час укладення 24.05.2006 року кредитного договору №06Ж096-К кредитором не було дотримано вимог статей 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, внаслідок чого позивач була введена в оману відповідачем.

Як видно зі змісту статей 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції станом на 24.05.2006 року: перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про - особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. У договорі про надання споживчого кредиту зазначається: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови визначені законодавством. У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.; Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору , таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.; Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушуються права споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача в нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Як видно зі змісту запиту на отримання кредиту, 05.05.2006 року ОСОБА_1 звернулася АКБ «Укрсоцбанк» для отримання кредиту 19 000, 00 дол.США, строком на 240 місяців з метою придбання однокімнатної квартири, площею 53,1 кв.м. за адресою - АДРЕСА_1. І відповідальними особами кредитодавця зроблено висновок про можливість внесення на розгляд кредитного комітету філії питання щодо надання споживчого кредиту ОСОБА_1 в сумі 19 000, 00 дол. США на 240 місяців під 12,2 відсотків без первинного внеску на придбання однокімнатної квартири, яка розташована АДРЕСА_2. Забезпечення кредиту - квартира, яка буде придбана за рахунок кредитних коштів, заставною вартістю - 19 000, 00 дол. США. Страхування заставленого майна в ДБС НАСК «Оранта». Запит підписаний позичальником ОСОБА_1 та керуючим філією. (а.с.74-77).

Зі змісту зазначеного вище запиту також видно, що власним підписом на цій заяві на отримання кредиту позичальник свідчить про той факт, що банк надав йому повну, достовірну та вичерпну інформацію, власне, про особу та місце знаходження банку та про всі умови отримання, користування та повернення кредиту, щодо якого цей запит на отримання кредиту підписаний позичальником та поданий на розгляд у банк. Разом з цим, власним підписом на цій заяві на отримання кредиту позичальник свідчить про відсутність у нього будь-яких зауважень чи заперечень стосовно змісту наданої йому банком інформації, як про особу і місце знаходження банку, так і про умови отримання, користування та повернення кредиту. Погодилася з тим, що банк має право самостійно звертатись до третіх осіб, які пов'язані з нею родинними, особистими, діловими, професійними та іншими стосунками щодо отримання інформації про її фінансовий стан для прийняття рішення про надання кредиту, а також протягом дії договору кредиту у разі його укладення.

Наразі запит на отримання кредиту, датований 05.05.2006 року, позичальника ОСОБА_1 не містить безпосереднього посилання на те, що посадовими особами АКБ СР «Укрсоцбанк» надано позичальнику інформацію щодо наявних форм кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, зокрема перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, юридичне оформлення за виключенням необхідності страхування заставленого майна, однак підпис позичальника про те, що у неї відсутні будь-які зауваження чи заперечення стосовно змісту наданої їй банком інформації, як про особу і місце знаходження банку, так і про умови отримання, користування та повернення кредиту.

За даним укладеного сторонами у справі кредитного договору, а саме п.1.1.1. визначено порядок погашення основної суми заборгованості з кінцевим терміном погашення 23.05.2026 року, а стаття 2 цього ж договору містить умови щодо сплати процентів за користування кредитом без зазначення розміру процентів, який підлягав до сплати щомісячно.

Стаття 2 кредитного договору №06Ж096-К від 24.05.2006 року також містить положення відповідно до яких у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету кредитора, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п. 1.1. цього договору. Про намір змінити розмір процентів Кредитор зобов'язаний повідомити Позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. У разі, якщо позичальник погодиться з запропонованими кредитором розмірами процентів, він зобов'язаний протягом десяти робочих днів підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути її кредитору, а якщо не погодиться повернути існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції в повному обсязі після чого дія договору вважається припиненою.

Крім того пунктами 3.3.4. та 3.3.13, укладеного сторонами у справі кредитного договору визначено, що протягом двох робочих днів від дати укладення іпотечного договору, зазначеного в п.1.3.1. цього договору, позичальник зобов'язаний оформити договір страхування предмета іпотеки на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування на користь кредитора , як вигодонабувача та в день укладення цього договору сплатити кредитору комісію за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку в розмірі двох процентів від суми кредиту по курсу НБУ шляхом внесення коштів готівкою в касу кредитора або шляхом перерахування коштів на рахунок №0056 в ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк».

Отже, за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач на момент укладення 24.05.2006 року кредитного договору з приводу якого заявлено спір кредитодавцем не було доведено до відома позичальника інформацію щодо сукупної вартості кредиту.

Судом також встановлено, що сторони у справі 11.10.2008 року уклали додаткову угоду №2 про внесення змін до Договору кредиту №06Ж096-К від 24.05.2006 року за умовами якої , у зв»яку зі зміною умов кредитування за договором кредиту №06Ж096-К від 24.05.2006 року, сторони домовились: з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 14 процента річних та, відповідно, зазначити по тексту договору процентну ставку в розмірі 14 процента річних. Інші умови договору залишені незмінними, сторони підтвердили за ним свої зобов'язання. Додаткову угоду укладено в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної зі сторін, вона є невід»ємною частиною договору та вступає в силу з моменту підписання її сторонами. Оригінал додаткової угоди отримала ОСОБА_1 20.10.2008 року. (а.с.16).

Крім того, на виконання Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту , затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 кредитодавцем АКБ СР «Укрсоцбанк» 20.10.2008 року надано позичальнику ОСОБА_1 оригінал додатку до зазначеної вище додаткової угоди про детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (а.с.79-81).

Твердження представника позивача, що наданий кредитодавцем позичальнику ОСОБА_1 розпис сукупної вартості кредиту є незрозумілим для останньої та не містить достовірної інформації про сукупну вартість отриманого кредиту за договором кредиту №06Ж096-К від 24.05.2006 року у зв'язку зі збільшенням процентної ставки суд не приймає до уваги, оскільки позивач приступила до виконання своїх зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом у розмірі визначеному умовами додаткової угоди №2 до договору кредиту та підписала додаткову угоду, не отримавши інформації, про зміни умов кредитування за договором кредиту №06Ж096-К.

Заперечуючи проти заявленого, ОСОБА_1 позову, представник відповідача заявив суду і про застосування судом строків позовної давності при його вирішенні.

Відповідно до ст.ст. 256,257,258,261,267 ЦК України: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заявлені позивачем вимоги є цивільно-правового характеру, до них не передбачено спеціальної позовної давності, відповідно до вимог ст. 258 ЦК України.

З огляду на встановлені судом обставини, що право позивача на отримання інформації щодо сукупної вартості кредиту отриманого на підставі договору кредиту №06Ж096-К від 24.05.2006 року було порушено відповідачем на момент укладення зазначеного договору кредиту, а в суд з позов про його відновлення позивач звернулася тільки 11.01.2016 року з порушенням строків позовної давності визначених правилами ст. 267 ЦК України про застосування яких при вирішенні заявленого спору заявив суду представник відповідача до початку розгляду справи по суті, відповідно суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,18,19,21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 256,257,258,261,267 ЦК України, ст.ст. 3,4,10,11,60,61,212,213-215 ЦПК України, суд - в и р і ш и в:

позові вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору, залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разу подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.