Справа № 308/1752/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 червня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого - судді: Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області, про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 23.11.2006 року Ужгородською міською радою було прийнято рішення №99 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», яким запровадила обовязкові додаткові умови для отримання мешканцям м.Ужгород земельних ділянок у приватну власність, зокрема : 1. передплати до бюджету розвитку міста коштів на розвиток інженерних мереж з розрахунку 25 грн. за 1кв.м. протягом 30 календарних днів з моменту підпису рішення сесії міським головою (50% від одержаних коштів спрямовується на розвиток інфраструктури даного мікрорайону (виготовлення технічних умов розвитку інженерних мереж кварталу, винос земельної ділянки в натуру, профілювання доріг, тощо); 2. зобов'язано громадян, що одержали земельні ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку створити товариство забудовників - для централізованого розвитку інфраструктури кварталу. Документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку (державний акт) видавати членам товариства забудовників. 3. У разі невиконання цих умов, рішення про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва втрачає чинність.

26.01.2007 року згідно рішення ІV сесії V скликання Ужгородської міської ради №199 позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку в мікрорайоні Червениця масиву №2 за позицією №50, пл..0,0688 га в м.Ужгороді для індивідуальної житлової забудови. На виконання даного рішення нею здійснено сплату до бюджету міста кошти в розмірі 17200 грн., що підтверджується квитанцією від 26.03.2007 року №2, та отримано державний акт серії ЗК №016348 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0688 га.

В подальшому, в травні 2015 року при перегляді Єдиного реєстру судових рішень, вона дізналася, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 14.02.2013 року, яка набрала законної сили, визнано незаконним та скасоване рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 р. №99 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва».

У звязку з тим, що сплата нею 17200 грн. була зроблена на підставі рішення Ужгородської міської ради, яке визнано протиправним та скасовано в судовому порядку, він вважає, що має право на повернення йому зазначених коштів, як набутих відповідачем без достатньої правової підстави, а тому просить стягнути такі з відповідача на її користь. Також просить стягнути з відповідача на її користь сплачені нею 551,20 грн. судового збору та 4000 грн. витрат на правову допомогу.

В судове засідання позивач не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, не повідомив суд про причини неявки, а тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак надіслав письмове заперечення на позов в якому у задоволенні позову просить відмовити, вважаючи такий безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням ІV сесії V скликання Ужгородської міської ради від 26.01.2007 року №199 «Про надання земельних ділянок» позивачу, була надана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в м.Ужгороді, мікрорайон Червениця масив №2 за позицією №50, площею 0,0688 га.

Даним рішенням зобовязано громадян створити товариства забудовників для централізованого розвитку інфраструктури за рахунок коштів забудовників. Документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку, видати членам створеного товариства.

Для оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку Ужгородською міською радою було зобовязано позивача здійснити внесення до бюджету міста коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури до цільового фонду соціально-економічного розвитку міста виходячи з розрахунку 25 грн. за один квадратний метр протягом 30 календарних днів згідно із рішенням Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року №99 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», із змінами, внесеними рішення від 05.02.2008 року №621, про що видали відповідний розрахунок. Пунктом 3 рішення №99 від 23.11.2006 року було визначено, що у разі невиконання цих умов рішення про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва втрачає чинність.

На виконання такої вимоги, 26.03.2007 року позивачем було перераховано суму в розмірі 17200 грн., з призначенням платежу «на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Ужгорода», що підтверджується квитанцією №2 від 26.03.2007 року.

Судом встановлено, що 13.06.2007 року позивачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №016348, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № -654.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 р. №99 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», яким встановлені обовязкові умови при вирішенні питань про надання у приватну власність громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 14 лютого 2013 року у справі №2а-1024/11 було визнано протиправним та скасовано. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року у справі №876/6629/13 постанову суду першої інстанції від 14.02.2013 року в цій частині залишено без змін.

Даними постановами встановлено, що всі питання, повязані з виготовленням будь-яких технічних умов будівництва житлового будинку на земельній ділянці та повязані з цим витрати, в т.ч. і сплата коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів згідно постанови КМ України «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» від 24.01.2007 p. №40, повинні вирішуватися вже після отримання у власність земельної ділянки, а не при вирішенні питання її надання.

Статтею 118 ЗК України, якою визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, не передбачено можливості встановлення додаткових умов при вирішенні питань стосовно передачі громадянам у власність земельних ділянок.

Положення статей Закону України «Про плануванні і забудову території» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), на які посилається представник відповідача, не можуть бути підставою для прийняття рішення щодо обовязкової сплати коштів особами, якими подано клопотаннями до міської ради щодо безоплатного одержання у власність земельної ділянки та про втрату чинності таким рішенням, у разі несплати грошових коштів, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

У силу ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, що встановлені судовим рішенням не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд приходить до переконання, що зобовязання позивача сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Ужгород в мікрорайоні Червениця, масив№2, позиція №50, до моменту оформлення ним права власності на земельну ділянку, яка знаходяться за вказано адресою, було безпідставним.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст.15 ЦК України).

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи наведене, зокрема те, що відповідач після скасування вищевказаним судовим рішенням, яке набуло законної сили 20.03.2014 року, його рішення від 23.11.2006р. №99 «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», на підставі якого позивачем було перераховано на рахунок відповідача кошти в розмірі 17200 грн., використовує ці кошти безпідставно, суд приходить до висновку, що слід стягнути такі з відповідача на користь позивача.

Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати на правову допомогу, які згідно звіту та акту приймання-передачі робіт від 28.12.2015 року складають 4000 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 15, 1212 ЦК України, ст.118 ЗК України, ст. ст. 3, 4, 5, 14, 15, 60, 61, 88, 109, 118,119, 208, 209, 215, 226, 227, 233, 294 ЦПК України суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області, про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Стягнути з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 грошові кошти, що набуті без достатньої правової підстави згідно квитанції №2 від 26.03.2007 року, в розмірі 17200 (сімнадцять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на правову допомогу та 551( пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом десяти днів з моменту отримання рішення відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2