АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/938/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/789/1028/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю сторін - представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на рішення Збаразького районного суду від 22 червня 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Збаразького районного суду від 22 червня 2016 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальність «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Кей-Колект» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що товариством не пропущено строк позовної давності, оскільки боржником вчинялись дії з визнання боргу, що свідчить про переривання перебігу позовної давності. Апелянт зазначив, що рішення про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором не позбавляє кредитора повторно предявити позов про стягнення сум неповернутих за кредитним договором шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник ТзОВ «Кей-Колект» апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 червня 2010 року був звернутий до виконання, державним виконавцем накладався арешт на майно, проводилась оцінка вартості торгового центру Вікторія, з якою товариство не погодилось та зверталось із заявою про рецензування звіту про оцінку майна, а в подальшому скористалось своїм правом і подало заяву про повернення виконавчого листа без виконання. Виконавчий лист відносно ОСОБА_2 також не виконаний. Товариство не запитувало згоди в іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань і не зверталось до нотаріуса для здійснення виконавчого напису відповідно до умов договору.

Представник ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав та пояснив, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1, І.ОСОБА_2 боргу було звернуто до виконання і виконувалось згідно із ЗУ Про виконавче провадження. Оскільки відсутнє інше майно, тому з відома товариства проводилась підготовка до звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за вказаними договорами. Станом на 5 лютого 2016 року субєктом оціночної діяльності було визначено вартість частини (895 кв.м) приміщення 9545000 грн, однак реалізація майна не відбулась, оскільки товариство подало заяву про рецензію звіту про оцінку, а потім заяву про повернення виконавчого листа без виконання. Реалізація нерухомого майна на стадії виконання судового рішення за 2010 рік давала можливість повернути заборгованість за кредитними договорами і у випадку реалізації майна покладала на товариство обовязок з повернення різниці між вартістю реалізованого майна та розміром боргу, як і при залишенні товариством за собою нереалізованої нерухомості. Йому відомо, що ОСОБА_1 з 2009 року не здійснював будь-яких платежів з погашення боргу за кредитними договорами, що доводить пропуск строку позовної давності.

Представник ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнала та пояснила, що позивачем з 30 червня 2010 року, з часу ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитами, пропущено строк позовної давності для звернення стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_1 в липні та листопаді 2014 року ніяких платежів за кредитним договором від 29 червня 2006 року не сплачував, про що вони заявляли в суді першої інстанції, відповідачем не було надано доказів - первинних документів вказаної операції. Вважає, що запис у розрахунку не є належним доказом.

Заява ОСОБА_1 від 11 травня 2012 року не є підставою для переривання строку позовної давності за кредитним договором №0 від 21 вересня 2007 року, оскільки вона адресована АКІБ УкрСиббанку, а не фактору, який набув права вимоги за договором факторингу від 13 лютого 2012 року. До суду позивач звернувся лише у липні 2015 році, тобто з 11 травня 2012 року минуло три роки.

За кредитним договором від 1 грудня 2006 року останній платіж по з погашення кредитної заборгованості мав місце ще у січні 2009 року.

Вважає, що долучена позивачем оцінка вартості іпотечного майна не може бути використана при вирішенні спору, оскільки вона носить рекомендаційний характер, складена для цілей оподаткування і не може бути основою для переходу права власності на обєкт за такою вартістю (а.с. 149, 150).

Заслухавши учасників процесу, суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності за предявленими вимогами.

Колегія суддів погоджується з резолютивною частиною рішення про відмову у задоволенні позову, однак вважає, що слід змінити його мотивувальну частину виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 червня 2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір №0, згідно якого він отримав грошові кошти в сумі 100000 доларів США зі сплатою 14% річних до 25 червня 2021р.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, цього ж числа, між ОСОБА_1 та AT «Укрсиббанк» укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності приміщення торгівельного центру «Вікторія» за адресою: Тернопільська область м.Збараж майдан ОСОБА_3, 8, загальною площею 1020,4 кв.м вартістю 1187400 грн (а.с. 12).

1 грудня 2006 р. між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір №0 на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 176 212 доларів США зі сплатою 12,3 % річних з терміном повернення до 01 грудня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 5 грудня 2006 р. між відповідачем ОСОБА_1 і.І., та AT «Укрсиббанк» укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності приміщення торгівельного центру «Вікторія» за адресою: Тернопільська область м.Збараж майдан ОСОБА_3, 8, загальною площею 1020,4 кв.м. вартістю 2196320 грн (а.с. 27).

12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу №1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до умов цих договорів до ТОВ «Кей-Колект» перейшли права вимоги за вищевказаними кредитними договорами та договорами іпотеки від 29 червня 2006 року та 5 грудня 2006 року. Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі іпотек, на даний час іпотекодержателем за Договором іпотеки є ТОВ «Кей-Колект».

21 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено кредитний договір № 0 відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 57797 доларів США зі сплатою 11,9% річних з терміном повернення до 20 вересня 2017р.

29 грудня 2007 р. між відповідачем ОСОБА_1 та AT «Укрсиббанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку належні йому на праві власності земельні ділянки за адресою м. Збараж майдан ОСОБА_3: земельну ділянку площею 200 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки 020030193; земельну ділянку площею 300 кв. м., кадастровий номер земельної ділянки 020030197; земельну ділянку площею 250 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 020030196; земельну ділянку площею 200 кв.м.. кадастровий номер земельної ділянки 020030194.

13 лютого 2012 р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу №2 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 21 вересня 2007 року та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки земельних ділянок від 29 грудня 2007 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 червня 2010 року достроково стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та майнового поручителя ОСОБА_2 553599,71 грн заборгованості за кредитним договором №0 від 29 червня 2006 року, 1118000,15 грн заборгованості за кредитним договором №0 від 1 грудня 2006 року та 500157,63 грн заборгованості за кредитним договором №0 від 21 вересня 2007 року. На виконання вказаного судового рішення 19 листопада 2011 року банку видано виконавчий лист №2-33.

Таким чином, вказаним рішенням змінено строки виконання основних зобовязань за трьома кредитними договорами.

Позивач у липні 2015 року звернувся з даним позовом, в якому уточнивши позовні вимоги, просив у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 29 червня 2006 року та № 0 від 1 грудня 2006 року в сумі 5639650 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - приміщення торгівельного центру «Вікторія» за адресою: Тернопільська область м.Збараж майдан ОСОБА_3, 8 загальною площею 1020,4 кв.м за вартістю 1657288 грн та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 21 вересня 2007 року в сумі 1866608,27 грн звернути стягнення на 4 земельні ділянки, які знаходяться в м. Збаражі, майдан ОСОБА_3 загальною вартістю 653650 грн. Просив визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом визнання права власності на предмети іпотеки за ТОВ «Кей-Колект».

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що станом на 15 червня 2015 року має право на дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами № № 0 від 29 червня 2006 року та № 0 від 21 вересня 2007 року, а також на стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 21 вересня 2007 року, строк дії якого закінчився 1 грудня 2011 року, оскільки судове рішення не виконано. Тим самим, ігноруючи рішення Збаразького районного суду від 30 червня 2010 року про дострокове повернення заборгованості за всіма кредитними договорами, яким фактично змінено строк виконання основного зобовязання.

Розрахунковий період поданої позовної заяви охоплює період, який наведено в розрахунку заборгованості, яка була предметом позову в 2010 році.

При цьому розмір заборгованості за тілом кредитів та процентами за користування кредитами за даним позовом значно збільшився у звязку із збільшенням курсу долара, який у 2010 року становив 8 грн, а на день предявлення позову у липні 2015 року 21,0588 грн за 1 дол США.

На підтвердження початкової ціни предмету іпотеки ТОВ «Кей-Колект» надало звіт про незалежну оцінку нежитлової будівлі загальною площею 1020,40 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м.Збараж, майдан ОСОБА_3, 8, згідно якого вартість приміщення станом на 30 листопада 2015 року становить 1657288 грн.

Даний звіт виконаний ТОВ Інститут оціночних експертиз і в ньому є посилання на те, що він може бути використаний лише для цілей оподаткування і нарахування інших обовязкових платежів, має рекомендаційний характер і не може бути основою того, що права на обєкт оцінки перейдуть з одних рук в інші за розрахованою в ньому вартістю та що він дійсний протягом 6 місяців (а.с. 149,150 Т 1).

Судом також встановлено, що вищезгадуване рішення Збаразького районного суду від 30 червня 2010 року перебувало на примусовому виконанні у Збаразькому ВДВС за зверненням банку. Однак на стадії підготовки прилюдних торгів, після оцінки в 9 545 000 грн, субєктом оціночної діяльності, лише 895,5 кв.м нежитлового приміщення торгівельного центру «Вікторія» загальною площею 1020,4 кв.м станом на 5 лютого 2016 року ТОВ Кей-Колект подало заяву про рецензію звіту про оцінку, а пізніше, 11 березня 2016 року, заяву про повернення виконавчого листа без виконання. Постановою ВДВС Збаразького РУЮ від 21 березня 2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу.

Вказані обставини не заперечувались в суді апеляційної інстанції представником позивача і підтверджуються матеріалами справи. На неодноразові запитання представник позивача не зміг пояснити чому було прийнято рішення про повернення виконавчого листа без виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Право вибору способу захисту належить виключно позивачеві.

Отже, неправильно обраний спосіб захисту є підставою для відмови у позові.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, представник позивача наполягав на підставах заявленого позову, ігноруючи рішення Збаразького районного суду від 30 червня 2010 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Враховуючи вищенаведене, позивач не обрав спосіб захисту, яким він наділений після ухвалення рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами, яке набрало законної сили, але за яким не повернуті гроші.

Таким чином, позивач не довів, що є порушене його право, яке підлягає захисту шляхом предявлення даного позову.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" відхилити.

Рішення Збаразького районного суду від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4