Справа № 381/1733/16-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/4346/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 03.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.

Секретар Воробей В.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ КОНСТРАКШН ХОЛДІНГ» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення ( постанову ) державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо накладення арешту на майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим , що державним виконавцем 25 вересня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 48834073 про стягнення боргу з ОСОБА_2

Постановою державного виконавця від 04 березня 2016 року накладено арешт на все майно ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 303 402,88 грн .

ОСОБА_2 вважає вказану постанову незаконною , оскільки винесена вказана постанова з порушенням вимог ч.2 ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження» . Порушення полягає в тому, що виконавець виніс оскаржувану постанову до закінчення строку для самостійного виконання рішення суду

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від

30 травня 2016 року скаргу задоволено. Постанову державного виконавця Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 04 березня 2016 року скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою , стягувач ТОВ ««ДЕВЕЛОПМЕНТ КОНСТРАКШН ХОЛДІНГ» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу , посилаючись на порушення норм процесуального права .

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України скарги учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, на рішення , дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення ухваленого відповідно до ЦПК України 2004 року , подаються до загального суду першої інстанції і розглядаються за правилами розділу ЦПК цього Кодексу.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свобод.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, не працює на попередній посаді, він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Суд задовольняючи скаргу ОСОБА_2 виходив із того ,що державним виконавцем під час винесення постанови про накладення арешту порушені вимоги Закону України « Про виконавче провадження»

Однак з такими висновками суду погодитись не можна з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи , 18 вересня 2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист на підставі рішення від 28 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ««ДЕВЕЛОПМЕНТ КОНСТРАКШН ХОЛДІНГ» грошових коштів в сумі 303 402,88 грн .( а.с. 6) .

Старшим Державним виконавцем 25 вересня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 48834073 про стягнення боргу з ОСОБА_2

( а.с. 7)

Постановою державного виконавця від 04 березня 2016 року накладено арешт на все майно ОСОБА_3 в межах суми звернення стягнення 303 402,88 грн .( а.с. 8)

Відповідно до ст. 387 ЦПК України , суд за результатами розгляду скарги постановляє ухвалу - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України « Про виконавче провадженя» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

Згідно ст. 25 Закону України « Про виконавче провадженя» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України « Про виконавче провадження» У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Відповідно до п.8 ст. 52 Закону України « Про виконавче провадження». Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 57 Закону України « Про виконавче провадження» визначено,що . арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Відповідно до п.п. 27-28 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції « N 2, від 12 червня 2009,року ,виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК.

Не можуть бути використані як показання свідків їх письмові пояснення, тому у відповідних випадках (наприклад, якщо пояснення таких осіб мають значення для справи і допитати їх неможливо) вони приймаються судом як письмові докази (стаття 64 ЦПК).

Разом з тим суд вправі при повторному розгляді справи після скасування раніше ухваленого рішення оголосити й оцінити в сукупності з іншими доказами показання свідків, що мають значення для вирішення справи, допитаних у судовому засіданні, в якому було ухвалено скасоване рішення, якщо участь таких свідків у новому судовому засіданні на підставі наданих доказів не вбачається можливою (внаслідок хвороби, тривалого відрядження тощо), за винятком випадку, якщо суд вищої інстанції у своїй ухвалі зазначив, що мало місце порушення норм процесуального закону при їх допиті.

Виходячи зі змісту статті 59 ЦПК та з урахуванням положень частини першої статті 218 ЦК, не може стверджуватися показаннями свідків наявність правовідносин, що виникають з правочинів, для яких законом установлено письмову форму.

Якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності за клопотанням особи, яка зробила таку заяву, суд відповідно до правил частини четвертої статті 10 ЦПК сприяє їй у збиранні цих доказів (призначає експертизу, витребовує інформацію від особи, за іменем якої видано документ, оголошує перерву або відкладає розгляд справи, якщо це потрібно, тощо).

Суд першої інстанції даних положень ЦПК України, Закону України « Про виконавче провадження» не врахував, не перевірив строки отримання боржником копії постанови про накладення арешту на майно , а відтак і строки звернення ОСОБА_2 із скаргою на постанову державного виконавця , не перевірив поважність причин строку , оскільки матеріали виконавчого провадження судом не досліджувались.

Враховуючи , що в постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2015 року відсутні строки добровільного виконання рішення суду , і суд не з»ясував чи встановлювались такі строки виконавцем , і коли саме ОСОБА_2Т отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, тому висновки суду про скасування постанови про накладення арешту від 04 березня 2016 року у зв»язку із порушенням ст.. 25 Закону України « Про виконавче провадження» є передчасними. Крім того , як видно із копії заяви стягувача ( а.с. 35) , він просив накласти арешт на конкретне майно , і на кошти , які находяться на рахунках в «УкрСиббанк», а не все майно , як зазначено в постанові .

Крім того , колегія суддів звертає увагу , що докази подані сторонами в копіях , не є належними в розумінні ст.. 57-61 ЦПК України , оскільки належним чином не посвідчені Суд в порушенням вимог ст. 10 ЦПК України не роз»яснив заявнику його прав і обов»язків , і не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Як видно із журналу судового засідання від 30 травня 2016 року ( а.с. 43-44) , представник відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві участі у розгляді справи не приймав,що є порушенням вимог ст. 386 ЦПК України.

В матеріалах справи , відсутні будь-які докази щодо вчинення державним виконавцем всіх дій по належному виконанню виконавчого провадження встановлення строку добровільного виконання рішення суду , направлення копії документів сторонам виконавчого провадження , встановленню майна боржника , оцінки його вартості , і суд першої інстанції вказані обставини не досліджував, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дослідити і дати оцінку доказам , які не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції , оскільки суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 303, 307,312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу . Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Констракшн Холдінг- задовольнити частково .

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2016 року -скасувати , питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді