Справа № 465/6567/15 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/2224/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді - Берези В.І., суддів: Мельничук О.Я., Крайник Н.П., за участю секретаря судового засідання - Куцика І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення невиплаченої заробітної плати ,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 26498 грн. 98коп.

Стягнуто з Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області в користь держави 1218 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржило Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області просить таке скасувати та постановити нове, по суті позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи. Вказує на те, що тимчасова непрацездатність працівника в разі настання тимчасової непрацездатності в період, коли працівник був усунений від роботи, оплачується на загальних підставах у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Відповідно до ст.35 даного Закону оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів роботодавця, починаючи з шостого дня - органами Фонду, які є окремою юридичною особою. Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов 'язаннями.На думку апелянта, ГУМВС України у Львівській області (як окрема юридична особа) не може відповідати за зобов'язаннями іншої юридичної особи. Вважає, що судом не залучено до участі у справі органи Фонду для забезпечення повного всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, і як наслідок, прийнято передчасне рішення. Зазначає, що при звільненні ОСОБА_2 написано розписку про те, що він на лікарняному не перебуває, трудову книжку отримав.

Крім того, представником ГУМВС до Франківського районного суду 06.11.2015 року подано клопотання, в якому зазначено, що у довідці №1953 від 23.07.2015 року, долученій до матеріалів справи позивачем, працівниками управління фінансового забезпечення ГУМВС України у Львівській області невірно вказано середній заробіток. В долученій довідці №1953 від 23.07.2015 не зазначено, з яких саме виплат сформовано суму доходів.

Суд не врахував при визначенні середнього заробітку виплачену компенсацію за невикористану відпустку, матеріальну допомогу на оздоровлення.

Вказує і на те, що оскільки справляння, сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення, чого в оскаржуваному рішенні немає. Суд не взяв до уваги те, що для правильного визначення суми заборгованості по виплаті заробітної плати необхідно виходити з середньоденного заробітку позивача та кількості робочих днів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, позивача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено що позивач ОСОБА_2 працював на посаді начальника управління матеріального забезпечення ГУМВС України у Львівській області. Такий 04.12.2012 року був звільнений із займаної посади , однак під час перебування на лікуванні з 02.12.2012 року . Позивачу не були проведенні виплати за час перебування на лікарняному.

ОСОБА_2 15.06 2015 року звернувся до відповідача із заявою про зміну дати звільнення та наказом ГУМВС України у Львівській області від 01.07.2015 року №465о/с позивачу перенесено дату звільнення на 31.01.2013 року .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із середнього заробітку позивача у 2012 році, який становить 13249, 49 грн., та дійшов висновку про наявність заборгованості по заробітній платі (оплаті лікарняного листка) за грудень 2012 року та січень місяць 2013 року в сумі 26498, 98 грн.

Однак з висновком суду першої інстанції в частині визначення стягуваної суми, колегія суддів не погоджується , враховуючи наступне.

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звільнений у період перебування на лікуванні - 04.12.2012 р.

Листками непрацездатності підтверджується, що такий перебував на лікуванні з 02.12.2012 року по 03.01.2013 року ( 21 р.д.) та з 04.01.2013 року по 30.01.2013 р . 20 р.д., всього 41 роб. день. У 2015 році позивач звернувся до роботодавця з заявою про зміну дати звільнення та представив відповідні лікарняні листки для оплати. Наказом про зміну дати звільнення /а.с.3/, роботодавець фактично визнав у позасудовому порядку факт звільнення під час перебування на лікуванні та видав відповідний наказ .

Оскільки підставою винесення наказу були саме зазначені вище лікарняні листки, роботодавець узяв на себе обов»язок здійснення виплати за такими.

Наказ про зміну дати звільнення датований 01.07.22015 року, тому саме на цей час виник обов»язок щодо проведення виплат.

Станом на 01.07.2015 року розрахунок лікарняних виплат регламентувався кількома законодавчими актами. Порядок оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затверджений Постановою КМУ від 26.06.2015р. № 440. .Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений 26.09.2001р. №1266, та змінений Постановою КМУ від 26.06.2015р. № 439. До 04.07.2015 р. постановою КМ № 162 від 04.06.2014 р., з 4 липня 2015 року набрала чинності Постанова КМ України № 439 від 26.06.2015 року, якою внесено зміни до постанови КМУ від 26 вересня 2001 р. № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням» , лікарняні листи, відкриті до цієї дати розраховуються по-старому.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Підлягають оплаті листки непрацездатності за весь період хвороби незалежно від перерваних під час хвороби трудових відносин у порядку і розмірах, встановлених чинним законодавством, якщо їх видано з одного і того ж захворювання і між ними немає перерви, а тому всі наступні листи, видані після первинного, є його продовженням.

Відповідно до ст. 50 вказаного Закону матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами застрахованим особам призначаються та надаються за основним місцем роботи.

Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 р. за N 1005/6196, встановлено, що документом, який посвідчує непрацездатність особи є листок непрацездатності.

Відповідно до Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації оплата днів тимчасової непрацездатності застрахованій особі цей Порядок визначає умови та розмір оплати власником або уповноваженим ним органом перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві (далі - дні тимчасової непрацездатності), за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників. Така виплата провадиться за основним місцем роботи у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати за робочі дні (години) згідно з графіком роботи, що припадають на дні тимчасової непрацездатності. Підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності є виданий в установленому порядку листок непрацездатності.

Обчислення розміру заробітної плати для здійснення оплати днів тимчасової непрацездатності провадиться у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, роботодавець оплату перших п'яти днів тимчасової непрацездатності працівнику внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснює за рахунок коштів підприємства, установи, організації та повинен вчинити для цього певні дії, зокрема - отримати лікарняний лист від працівника; провести розрахунок суми оплати за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок своїх коштів та суми допомоги по тимчасовій непрацездатності; заповнити та подати до Фонду соціального страхування заяви-розрахунку про нараховані застрахованій особі суми матеріального забезпечення за їх видами; отримати фінансування від Фонду соціального страхування на спеціальний рахунок, що відкривається роботодавцем, та здійснити виплату лікарняних позивачу.

Однак, як встановлено судом та видно з письмової відповіді Фонду соцстрахування з тимчасової втрати працездатності, Львівського відділення виконавчої дирекції /а.с26./, відповідачем не було направлено до Фонду соціального страхування заяви-розрахунку про нараховані застрахованій особі - позивачу, суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, у зв'язку з чим і не було отримано відповідачем фінансування від Фонду соціального страхування на спеціальний рахунок, що відкривається роботодавцем, та не здійснено виплату лікарняних позивачу у повному обсязі, оскільки ці дії здійснюються у визначений строк, а зміна дати звільнення та вчасне пред»явлення лікарняних листків унеможливили дотримати вказаний порядок.

Відтак, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що відповідачем не було направлено до Фонду соціального страхування заяви - розрахунку про нараховані застрахованій особі - позивачу, суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, у зв'язку з чим і не було отримано відповідачем фінансування від Фонду соціального страхування на спеціальний рахунок, що відкривається роботодавцем, лікарняні листи непрацездатності АВН № 117633 від 03.01.2013 р. та АВИ № 735376 від 04.01.2913 р. до даного часу не оплачені, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгована сума з оплати лікарняного листка.

Разом з тим, вирішуючи про розмір стягуваної суми, суд першої інстанції взяв до уваги довідку, наявну у матеріалах справи /а.с. .6/, про середній заробіток позивача 13 249,45 грн., та не перевірив доводи відповідача у наданих запереченнях та клопотаннях щодо помилковості визначення цієї суми у зазначеній довідці. Окрім того, суд першої інстанції при визначенні розміру стягуваної суми не перевірив та не врахував тієї обставини, що у розрахунковому періоді - 2012 році позивачу виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та компенсацію за відпустку та ці суми виключаються з загального розміру суми доходів.

Таким чином , при визначенні розміру невиплачених сум, слід взяти до уваги довідку, надану відповідачем, № 2722 від 06.11.2015 р. про суму доходів за виключенням отриманої матеріальної допомоги у червні 2012 р. - 10 215,03 грн., компенсації за відпустку - 15 964,03 грн. , розрахунковий період 6 місяців, який існував до 04.07.2015 року, відповідно заробіток за ці місяці -77869,67 грн., кількість робочих днів та норми тривалості роб. днів за червень - листопад, які становлять 128 р.д. Відповідно 77869,67 : 128 р.д. = 608 (серед.д. зароб.) х 41 р. день (лікарняний) = 24928 грн.

Зазначений розмір визначеної суми підлягає виплаті з урахуванням утримання прибутку, податків та інших обов»язкових платежів відповідно до чинного законодавства, а тому зазначена сума визначається у резолютивній частині рішення без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги в частині визначення стягуваної суми підлягають до задоволення, та рішення суду у цій частині слід змінити. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак, на увагу не заслуговують.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, ст.ст.313, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року змінити в частині визначеної до стягнення суми коштів та вважати стягуваною сумою 24928грн. 00 коп. без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженим в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Мельничук О.Я.

Крайник Н.П.