Провадження № 2/225/1329/2016
Справа № 225/3853/16-ц

РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2016 року м. Дзержинськ

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Пискунова В.І.,

за участю

секретаря Голубової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до ОСОБА_1, в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 33762,87 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 13644,81 грн., заборгованість по процентам у сумі 16772,21 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 1500,00 грн., штраф (фіксовану частину) 250 грн., штраф (процентну складову) 1595,85 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, 05.05.2008 року ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої було укладено кредитний договір № б/н від 05.05.2008 року, відповідно договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. (а.с. 7, 8-14)

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Однак, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу.

Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 05.05.2008 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 встановив, що станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 33762,87 грн. з них 13644,81 грн., заборгованість по процентам у сумі 16772,21 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 1500,00 грн., штраф (фіксовану частину) 250 грн., штраф (процентну складову) 1595,85 грн. (а.с. 4-6).

В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу, яка проживає у м. Донецьку, пеня та комісія нараховані, також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені, комісії та штрафів у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним.

У звязку з цим суд вважає необхідним зменшити суму нарахованої пені та комісії відповідачу та стягнути суму яка нарахована в період до 14.04.2014 року, тобто 400 грн..

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 30817 (тридцять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 02 коп., з яких 13644 (тринадцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 81 коп., заборгованість за кредитом; 16772 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн.. 21 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 (чотириста) грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду вступає в законну силу після спливу строку на його апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: