Номер провадження 2/754/3681/16
Справа №754/6154/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з березня 2016 року однією сім′єю не проживають, оскільки втратили почуття один до одного, у них постійно виникають сварки, непорозуміння, шлюб існує формально. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач на даний час не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1800, 00 грн. щомісячно та на її утримання у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня подачі позову до суду.

У судове засідання позивачка не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У своїй заяві позивачка просить розглядати справу в її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки, за наявних у справі матеріалів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але у меншому розмірі, ніж зазначено у позову. Також зазначив, що заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини.

Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 674.

Від шлюбу сторони мають двох малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення .

З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження сім′ї та поновлення шлюбних відносин неможливо.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачка зазначає, що на даний час сторони разом не проживають, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, на даний час малолітня дитина проживає разом з матір"ю, знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходу не має.

Як встановлено при розгляді справи, відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та отримувати дохід, є приватним підприємцем.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов′язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки між сторонами по справі не встановлено домовленості щодо утримання дитини, матеріальну допомогу відповідач на даний час не надає, постійного доходу не має, а тому гарантувати подальше надання допомоги на утримання дитини та дружини не може, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує відповідно до вимог ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, матеріальний стан сторін, вік дитини, той факт, що відповідач працює, отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу, при цьому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1228, 00 грн. (розмір прожиткового мінімуму, встановленого для дитини до 6 років) щомісячно на утримання дитини, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня звернення до суду.

При цьому судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо того, що він не повинен сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки у неї є батьки, які її можуть утримувати, оскільки обов"язок чоловіка щодо утримання дружини, яка перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною, визначений діючим законодавством. Щодо розміру, то суд погоджується з визначеним у позові розміром, оскільки він є значно меншим, ніж визначений державою прожитковий мінімум для працездатної особи.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 84, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 червня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 535, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1228, 00 грн. щомісячно, починаючи з 06 травня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 06 травня 2016 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: