У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від

8 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, який протягом розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем з 14 жовтня 2014 року, після укладання шлюбу сторони мешкали м. Тернополі, від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після народження доньки сімейні стосунки не складалися. Часто виникали суперечки. Відповідач безвідповідально ставився до її стану здоров'я після пологів та до здоров'я доньки.

З грудня 2015 року сторони мешкають окремо, сімейні стосунки повністю припинені. Вона проживає разом з батьками у м. Запоріжжя. З дня її від'їзду відповідач не цікавився станом її здоров'я та доньки, матеріальну допомогу не надає.

Відповідач працює у Тернопільскому державному медичному університеті аспірантом кафедри оториноларингології, офтальмології нейрохірургії, аліменти не сплачує.

На підставі зазначеного остаточно просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку

ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, у розмірі

1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму,встановленого діючим законодавством для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 1 лютого 2016 року і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 1 лютого 2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення в цій частині допущено донегайного виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 8 червня 2016 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2016 року змінено.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трьох років з 1/4 всіх видів (доходу) до

1/6 всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3

В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішеннята ухвалити нове, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи положення ч. 4 ст. 84, ст. 182 СК України та змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, обґрунтовано зазначав, що з відповідача стягнуто також аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів). Відповідач є аспірантом Тернопільського державного медичного університету і отримує стипендію, середньомісячний розмір якої становить 2 329,35 грн. Про наявність у відповідача будь-яких інших джерел доходів позивач не зазначала.

Враховуючи викладене, та виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, з додержанням інтересів обох сторін, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання позивача та зменшення розміру аліментів на утримання дружини до

1/6 частини доходу.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Запорізької області від

8 червня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 8 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна