АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 753/335/14-ц Головуючий в І інстанції: Грегуль О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Кравець В.А.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», судді Дарницького районного суду м. Києва Вовка Євгена Ігоровича, голови Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3, Дарницького районного суду м. Києва, суддів Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Апеляційного суду м.Києва, суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про скасування договорів споживчого кредитування і іпотеки, всіх додаткових угод до цих договорів, стягнення завданої шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до судді Дарницького районного суду м. Києва Вовка Є.І., Голови Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3, Дарницького районного суду м. Києва, суддів Апеляційного суду суддів м.Києва ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, до Апеляційного суду м. Києва, суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про скасування договорів споживчого кредитування і іпотеки, всіх додаткових угод до цих договорів, стягнення завданої шкоди.

Зустрічну позовну заяву в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до ПАТ «УкрСиббанк» про скасування договорів споживчого кредитування і іпотеки, всіх додаткових угод до цих договорів, стягнення завданої шкоди повернуто позивачу за зустрічним позовом для подання до належного суду.

Ухвалу разом із зустрічною позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу за зустрічним позовом.

Після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення, справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_13 про стягнення заборгованості за кредитним договором, направити до Дарницького районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, не з'явились .

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, відхиливши клопотання ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про відкладення розгляду справи з підстав його участі в іншому судовому засіданні без відповідного підтвердження вказаної обставини.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги.

Колегія суддів відхилила клопотання щодо зупинення розгляду справи з підстав подачі скарги на ім*я голови суду до її розгляду.

18 жовтня 2016 року на адресу апеляційного суду м. Києва надійшло клопотання з доповненнями, подане представником ОСОБА_2, щодо визначення підсудності розгляду апеляційної скарги (справи) з направленням справи до Верховного Суду України.

Колегія суддів відхилила вказане клопотання, з тих підстав, що відповідно до положення ч.1 ст.108 ЦПК України підсудність цивільних справ, у яких однією із сторін є суд або суддя цього суду, визначається ухвалою суду вищої інстанції без виклику сторін.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено визначення підсудності за апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року, скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2015 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_13 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року, справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13 травня 2016 року.

20 квітня 2016 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла вищевказана зустрічна позовна заява.

За матеріалами справи зустрічна позовна заява судом не прийнята.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року, зазначений зустрічний позов направлено до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року, справу направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення її підсудності.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2016 року, відмовлено у визначенні підсудності зустрічного позову.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2016 року, підсудність зустрічного позову визначено Деснянському районному суду м. Києва.

Листом Верховного Суду України, про судову практику у справах за позовами громадян до суддів про визнання їх дій (бездіяльності) неправомірними та стягнення моральної шкоди, роз'яснено, що відповідно до статті 125 Основного закону України в Україні діють місцеві, апеляційні, вищі спеціалізовані суди та Верховний Суд України. Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про Вищу раду юстиції». Таким чином, на сьогодні чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя. На переконання Верховного Суду України, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суддіє протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність (статті 126 і 129 Конституції України). Зазначена правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2008 року. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. У Висновку № 3 (2002) згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави. Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (пункт 66 Рекомендацій СМ/Лес (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки). З огляду на викладене Верховний Суд України вважає правильною практику тих судів, які відмовляють у відкритті провадження у справах за позовами до суддів у зв'язку зі здійсненням правосуддя.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У зв'язку з тим, що чинним ЦПК України, не передбачено пред'явлення позовів до судді чи суду з підстав незгоди з їхніми рішеннями, постановленими при здійсненні ними правосуддя, а передбачено право на оскарження судових рішень, правові підстави для відкриття провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до суддів та до суду (як юридичної особи) були відсутні.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до ПАТ «УкрСиббанк» про скасування договорів споживчого кредитування і іпотеки, всіх додаткових угод до цих договорів, стягнення завданої шкоди, то при вирішені питання про їх прийняття, необхідно враховувати наступне.

Вищевказаний зустрічний позов на даний час не прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Як вбачається із зустрічного позову та наявного а матеріалах справи, повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, позивач за зустрічним позовом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тобто, на території Дарницького району м. Києва.

Місцезнаходження ПАТ «УкрСиббанк» за адресою: 61050, м. Харків, просп. Московський, 60, тобто, за межами Деснянського району м. Києва.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхніммісцезнаходженням.

Згідно з ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являти також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України, 1. Відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. 2. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Провадження у справі за первісним позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_13 про стягнення заборгованості за кредитним договором відкрито Дарницьким районним судом Києва.

З урахуванням викладеного, правові підстави для прийняття та розгляду Деснянським районним судом м. Києва, вищевказаного зустрічного позову в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до ПАТ «УкрСиббанк» про скасування договорів споживчого кредитування і іпотеки, всіх додаткових угод до цих договорів, стягнення завданої шкоди, відсутні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що зустрічний позов в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до ПАТ «УкрСиббанк» про скасування договорів споживчого кредитування і іпотеки, всіх додаткових угод до цих договорів, стягнення завданої шкоди про повернення позивачу за зустрічним позовом для подання його до належного суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення ухвали суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права спростовуються матеріалами справи і на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст. ст., 303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: