Справа № 297/1353/16-ц
08 серпня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Берегово цивільну справу за позовом Берегівської районної державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
Берегівська районна державна адміністрація звернулася до суду з позовом в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, матеріально його не підтримує, не турбується про стан здоров'я сина, його фізичний і духовний розвиток та підготовку до самостійного життя.
Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Ужгородської міської ради від 14.12.2015 року № 602/12-28 малолітній ОСОБА_1, 27 листопада 2015 року був поміщений до притулку для дітей Закарпатської облдержадміністрації, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 не працює, разом із сином бродяжила, через відсутність місця проживання та засобів до існування тривалий час ночувала разом із ним в Ужгородському міському вокзалі.
Наразі малолітній ОСОБА_1 тимчасово влаштований до Закарпатського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей.
За час перебування малолітнього ОСОБА_1 в Батівському притулку мати дитину жодного разу не провідала, не цікавилася його станом здоров'я, і тому позивач і звернувся з позовом про позбавлення відповідачки її батьківських прав.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно з якою позов підтримала та просила задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавала, тому на підставі ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує представник позивача.
Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення, суд приходить до наступного.
Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, її утримання визначені Сімейним кодексом України та Законом України «Про охорону дитинства».
Зокрема ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ч. 1-3 ст. 150 СК України передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п. 16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, що негативно впливає на його розвиток, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, ЦПК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164, 165 СК України, п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Драб В. І.