Номер провадження: 22-ц/785/5106/16
Головуючий у першій інстанції Мишко В.В
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Сидоренко І.П., Кравця Ю.І.,

при секретарі: Лопотані В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного підприємства «Лазурна 19» Васильєва Павла Олеговича на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2015 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом малого підприємства «Аліса» до ОСОБА_3, приватного підприємства «Лазурна 19» про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про реєстрацію права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року мале підприємство «Аліса» звернулося до суду до ОСОБА_3 та приватного підприємства «Лазурна 19» з позовом про визнання договору дарування недійсним та скасування реєстраційного запису, скасування рішення про реєстрацію права власності.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськ районного суду Одеської області від 28 липня 2015 року задоволено заяву малого підприємства «Аліса» про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока вул. Лазурна 19.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник приватного підприємства «Лазурна 19» Васильєв Павло Олегович звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2015 року про забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача - приватного підприємства «Лазурна 19» Васильєв П.О. будучи належним чином повідомленим про судове засідання, до апеляційного суду не з`явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на перебування в м. Києві без зазначення причини знаходження в іншому місті та без надання відовідних доказів (документ про виклик, наказ про відрядження, копії квитків про вибуття з м. Одеси тощо).

Присутні в судовому засіданні представники МП «Аліса» заперечували проти відкладення розгляду справи і вважали повідомлену представником відповідача - ПП «Лазурна 19» Васильєвим П.О. причину не явки в судове засідання неповажною та такою, що не надає підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи зазначені обставини та приймаючи до уваги думку представників позивача, судова колегія не знаходить підстав для визнання не явки представника ПП «Лазурна 19» Васильєва П.О. (автора апеляційної скарги)такою, що відбулася з поважних причин.

Крім того, судова колегія враховує також строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, передбачений ч.1 ст. 303-1 ЦПК України, який становить 15 днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, тобто з 02.06.2016 року.

Оцінюючи наведені обставини в сукупності, судова колегія вважає, що відсутні підстави для відкладення судового засідання.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи клопотання малого підприємства «Аліса» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока вул. Лазурна 19 про забезпечення позову, міськрайонний суд виходив з того, що:

- між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока вул. Лазурна 19;

- накладення арешту є співмірним заявленим позовним вимогам;

- не накладення арешту, як виду забезпечення позову може унеможливити або утруднити виконання рішення суду.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія вважає, що районний суд діяв в межах повноважень, передбачених ЦПК України, розглядаючи питання про забезпечення позову: - після відкриття провадження по справі; - складом суду у судовому засіданні з дотриманням строків та положень, передбачених ч. 1 ст. 153 ЦПК України; - вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді арешту є співмірними заявленим позовним вимогам та необхідними для захисту законних прав і інтересів позивача, з метою уникнення будь-яких дій відповідача, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду у разі задоволення заявлених позовних вимог. Не накладення арешту, як виду забезпечення позову може унеможливити або утруднити виконання рішення суду.

Судова колегія погоджується з висновком районного суду про необхідність забезпечення позову з посиланням на існування спору з приводу оспорювання угоди за якою спірне майно вибуло від його власника проти його волі накладенням арешту на спірного майна для виключення можливості ухилення відповідача від виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, оскільки не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність юридичного та фактичного обґрунтування недійсності договорів дарування, про їх безпідставність, є неспроможними, оскільки стосуються питань, що вирішуються судом при розгляді справи та ухваленні рішення по суті заявлених вимог. При розгляді питань про забезпечення позову суд має переконатися лише в тому, що між сторонами існує спір. Вказані вимоги законодавства судом виконані.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову та висновків суду про те що незабезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, не може бути взятими до уваги, оскільки ціллю забезпечення позову є усунення самої можливості відчуження спірного нерухомого майна незалежно від волевиявлення відповідачів та будь-яких інших осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що забезпеченням позову обмежуються права ПП «Лазурна 19» на користування, володіння та розпорядження спірним нерухомим майном, не можуть бути взятими до уваги, оскільки, ПП «Лазурна 19» не надано доказів, що на час розгляду даного спору база відпочинку, яка як об`єкт нерухомості виступає предметом спору, перебуває саме у фактичному користуванні ПП «Лазурна 19».

Разом з тим, в засіданні судової колегії представник позивача пояснив, що після спливу договору оренди земельної ділянки та неоформлення документів на самі будівлі з вини колишнього власника, база відпочинку була передана Фондом Державного майна України на відповідальне зберігання Затоківській селищній раді до вирішення спору.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги про те, що ПП «Лазурна 19» позбавлена можливості передати спірне майно в оренду або іншим чином використовувати його за призначенням на власний розсуд не можуть бути взятими до уваги, оскільки не спростовують правильність набутих судом висновків про необхідність забезпечення позову і відповідності поданої заяви нормам цивільно- процесуального законодавства України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не надають підстав для набуття висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника приватного підприємства «Лазурна 19» Васильєва Павла Олеговича - відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: І.П. Сидоренко

Ю.І. Кравець