У Х В А Л А

04.11.2016 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій» заборгованості з виплати заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 557 451,13 грн., яка складається з основної заборгованості в сумі 57970,90 грн., компенсації за невиплату заробітної плати в сумі 19457,80 грн. та заборгованості по підзвітних сумах у розмірі 480022,61 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» розяснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Із змісту вимог, за якими заявник просить видати судовий наказ, та документів, доданих до заяви, убачається, що вимога про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 557451,13 грн. не є безспірною, враховуючи відсутність у заяві обґрунтування з посиланням на відповідні докази існування однієї із складових заборгованості у виді компенсації за невиплату заробітної плати в сумі 19457,80 грн.

Таким чином, зважаючи на відсутність очевидно достовірного характеру стягнення з боржника заборгованості з виплати заробітної плати в зазначеній сумі, що свідчить про наявність спору про цивільне право, тому вказані обставини є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій» заборгованості з виплати заробітної плати.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, та її право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Семенцова