У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області 30 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона, як власник земельної ділянки, уклала 08 вересня 2006 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі - ТОВ «Аграрний дім ім. Горького») договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, а відтак 10-річний строк оренди земельної ділянки, на її думку, спливає 08 вересня 2016 року не залежно від дати реєстрації договору оренди у Державному реєстрі земель. Не бажаючи продовжувати орендні відносини з ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», вона надіслала 15 червня 2015 року відповідачу лист-вимогу про припинення договору оренди землі з 08 вересня 2016 року, остаточного розрахунку та з проханням утриматися від посіву з осені 2016 року на належній їй земельній ділянці, однак відповіді про згоду на припинення орендних відносин у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди від ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» не отримала.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила визначити строк дії Договору оренди земельної ділянки №888 від 08 вересня 2006 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК, в Державному реєстрі земель вчинено запис 15 серпня 2008 року за № 85, укладеного між ТОВ «Аграрний дім ім.Горького» та ОСОБА_2 строком на 10 років, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,23 га, кадастровий НОМЕР_1, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, з 08 вересня 2006 року по 08 вересня 2016 року, та встановити, що вищевказаний Договір оренди земельної ділянки припиняє свою дію 08 вересня 2016 року. Також позивач просила стягнути в відповідача понесені нею судові витрати.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року, рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 грудня 2016 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року висновки суду про закінчення строку дії та припинення договору оренди земельної ділянки №888 від 08 вересня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 і ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», - 08 вересня 2016 року.

В іншій частині рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржниця просить скасувати оскаржу вальні рішення та задовольнити її позовні вимоги.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що на момент розгляду справи у суді договір є чинним, і у даному випадку позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушених прав, оскільки порушення її прав ще не настало.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, однак не погодився з висновками мотивувальної частини рішення, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушених прав, що ОСОБА_2 звернулась до суду передчасно, оскільки договір оренди припиняє свою дію 08 вересня 2016 року, враховуючи, що такі висновки не відповідають обставинам справи, неправильно застосована норма матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в тій частині, що зволікання орендарем з державною реєстрацією договору оренди ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» скористався відсутністю в законодавстві обмежень у строках здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, відсутністю механізму спонукання орендарів до подання в певні строки договору оренди до державного реєстраційного органу, штучно створивши умови для фактичного продовження використання земельної ділянки на два роки більше, ніж вона мала на увазі, укладаючи цей договір.

Змінюючи рішення першої інстанції шляхом виключення з його мотивувальної частини висновки щодо спливу строку дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами 08 вересня 2006 року та припинення дії цього договору, суд апеляційної інстанції, виходив із положень ст. ст. 627, 631, ч. 1 ст. 792 ЦК України та з того, що договір оренди земельної ділянки передбачав надання її в оренду строком на десять років, починаючи з моменту державної реєстрації даного договору. При укладенні зазначеного договору оренди сторони досягли згоди щодо початку строку дії договору оренди землі, а саме, з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди землі і який є спеціальним законом, що регулює відносини, пов'язані з орендою землі), договір оренди землі підлягав реєстрації і лише після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирав чинності.

У суді першої інстанції були відсутні правові підстави для змін визначеного сторонами моменту відрахування строку дії договору оренди земельної ділянки та висновків щодо припинення його строку.

Так висновки суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими. Крім того, вимоги про зміну строку дії договору оренди земельної ділянки та його припинення не були предметом розгляду.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області 30 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович