Справа № 315/295/16-ц
Номер провадження № 2/315/175/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 22.06.2010 року відповідач отримала кредит в сумі у сумі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту, однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.01.2016 року склала в сумі 17416,46 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 8910,36 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 6350,55 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 850 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 805,55 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 17416,46 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн.

11.04.2016 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_2 з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.

В судове засідання належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач позов визнала, суду пояснивши, що спочатку їй був встановлений ліміт у сумі 5000 грн., а потім збільшений до 7000 грн., а потім до 9000 грн., вона використала його на придбання одягу, взуття своїм неповнолітнім дітям, палива, поставила памятники батькам, щоб не гірше ніж у людей, вона не має можливості повернути кредит, так як не працює, а стоїть на обліку як безробітна, допомоги не отримує, розлучена, двоє синів навчаються, прохає стягнути відсотки.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

22.06.2010 року між сторонами укладений кредитний договір № б/н, що підтверджується його копією (а.с.9), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.11-34).

Відповідно до укладеного кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту протягом строку дії кредитної картки.

Відповідач отримала кредит, що підтверджується її підписом в заяві позичальника (а.с.9).

В наступному ліміт був збільшений банком до 7000 грн., а потім до 9000 грн.

Відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та штрафів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-8).

Заборгованість станом на 31.01.2016 року склала в сумі 17416,46 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 8910,36 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 6350,55 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 850 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 805,55 грн.

На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасила.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № б/н від 22.06.2010 року, укладеного між сторонами, та умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № б/н від 22.06.2010 року, укладений між сторонами.

Відповідно до укладеного кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту протягом строку дії кредитної картки.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач, зобов'язана згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам, комісії та штрафів, порушила зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, комісії, та штрафів, так як сплачувала його не в повному розмірі та несвоєчасно, чим допустила неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та штрафів.

Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконувала свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, комісії та штрафів.

Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування, комісії та штрафів, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та штрафів.

А тому позов підлягає задоволенню як такий що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так як рішення ухвалено на користь позивача, то суд відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, умовами кредитного договору № б/н від 22.06.2010 року, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» р/р № 3111 МФО 305299 заборгованість по кредитному договору № б/н від 22.06.2010 року станом на 31.01.2016 року в сумі 17416,46 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 8910,36 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 6350,55 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 850 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 805,55 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн., а всього 18794,46 грн.

З рішенням в повному обсязі особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися 13 липня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ярош С.О.