Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 274/5575/15-ц
Провадження №2/0274/431/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2016 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Хавронюк О. Л. з участю секретаря - Лободи В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,Бердичівськоїміської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за ним право власності на будинок № 4 з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 як спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Він не може оформити право власності на будинок через відсутність реєстрації будинку .

В судове засідання сторони,їх представники не з"явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність.Позивач та його представник , відповідачка ОСОБА_2 позов просять задоволити. Згідно письмових заперечень представник Бердичівської міської ради вказує, що спірний жилий бужинок спадкодавцю не належав, а тому не може бути об"єктом спадкування.

Судом на підставі наявних в справі доказів встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), на випадок своєї смерті останній залишив заповіт, за яким визначив своїм спадкоємцем позивача (а.с.7-8).Відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача(а.с.10).

Спадкодавець за договором купівлі продажу від 21.10.1982 року придбав незакінчений будівництвом будинок АДРЕСА_1 (а.с.13)В Бердичівському МБТІ право власності за спадкодавцем на будинок АДРЕСА_2 не зареєстровано, технічний паспорт виготовлено 5.11.2015 року, вказано, що будинок та господарські споруди збудовані в 1986 році(а.с.14-16).Будинок на даний час є придатним до експлуатації (а.с.93-102).За даними інвентаризаційної справи з 1986 року будинок рахується за номером АДРЕСА_2.

Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті діда (а.с.35-61).Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку по АДРЕСА_2, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку в поряду спадкування після смерті ОСОБА_3, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність належної реєстрації права власності за спадкодавцем , про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2015 року.

Спадкодавець не оформив право власності на будинок за життя, позивач успадковуєь права та обов"язки спадкодавця , оскільки відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Доводи представника відповідача про не введення будинку в експлуатацію свідчить про відсутність права у спадкодавця на будинок ,що унеможливлює визнання такого права за позивачем, є необгрунтованими.

Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту,що має застосовуватись ,якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд враховує, що на момент завершення будівництва житлового будинку та інших споруд (1986 рік )чинним законодавством не була передбачена процедура введення завершеного будівництва приватного житлового будинку в експлуатацію. 12.03.1981 року Радою Міністрів УРСР була прийнята постанова № 125 № „Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів".Згідно п.2 вказаної Постанови передбачалось прийняття в експлуатацію державними приймальними комісіями , призначеними виконкомами відповідних Рад народних депутатів, жилих будинків, гуртожитків,шкіл, садків,які збудовані за кошти підприємств, або замовниками(забудовниками ) яких є виконкоми районних, міських рад.Постановою Кабінету Міністрів України від 5.08.1992 року № 449 „Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів державного замовлення" було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об"єктів будівництва.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 Міністерством комунального господарства УРСР, не передбачався обов"язоковість реєстрації будинків і домоволодінь ,обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.98. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9.06.98 №121.

Таким чином, умовою переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до законодавства, що діяло на час набуття права власності на житловий будинок спадкодавцем суд прийшов до висновку, що права, набуті шляхом створення нерухомості спадкодавцем можна вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку.

Не визнані права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом постанрвлення рішення про визнання права на спадкове майно .

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215, ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок №4 з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: