Справа № 132/1923/16-ц
Провадження № 2/132/727/16
РІШЕННЯ

Іменем України

20.10.2016 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Павленко І.В.,

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що 13.12.2014 року на перехресті вулиць Келецька В. Інтернаціоналістів в м. Вінниця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_1.П., яким керувала водій ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, належного ОСОБА_3

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Автомобіль потерпілого ОСОБА_3 було застраховано згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «КАСКО» АМ-079607 від 28.12.2013 року строком дії з 30.12.2013 р. до 29.12.2014 р. у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку. Представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складено Калькуляцію витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно з якою сума страхового відшкодування становила 5241,92 грн. Вказана сума була виплачена ОСОБА_3 страховиком.

28.04.2015 року ПрАТ «СК «Перша», як страховик особи, що завдала шкоду, отримала від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» вимогу в порядку суброгації № 153/2015 на суму 5 241.92 грн. щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій особі.

26.08.2015 року ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату вартості матеріального збитку, згідно вказаної вимоги, за вирахуванням франшизи (510.00 грн.) в сумі 4 984,82 грн.

З метою досудового врегулювання спору 08.06.2016 року відповідачу було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, що підтверджується відповідною квитанцією та описом вкладення у цінний лист. Однак вказана претензія залишилася без відповіді. Тому звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача за дорученням ОСОБА_4, не зявилась, проте звернулась до суду з клопотання, в якому просить суд розгляд по справі провести за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачем, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з викликом до суду на 20.10.2016 року.

Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору.

Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення по таких підставах.

Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 13.12.2014 року на перехресті вулиць Келецька В. Інтернаціоналістів в м. Вінниця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_1.П., яким керувала водій ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, належного ОСОБА_3

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Автомобіль потерпілого ОСОБА_3 було застраховано згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «КАСКО» АМ-079607 від 28.12.2013 року строком дії з 30.12.2013 р. до 29.12.2014 р. у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

18.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку.

16.12.2014року представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

29.01.2014року було складено калькуляцію витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу. На підставі вказаної калькуляції ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено страховий акт № UА033/L01/03 від 26.02.2015 року. Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UА033/L01/03 сума страхового відшкодування склала вартість відновлювального ремонту, що включає вартість деталей до заміни з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу (Ссз = 2187,60 грн.), вартості виконаних робіт (Ср = 1330.00 грн.). вартості використаних матеріалів (См = 1977,22 грн.) і становила 5241,92 грн.

26.02.2015 року вказана сума була виплачена страховиком, що підтверджується платіжним дорученням № 30757.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

28.04.2015 року ПрАТ «СК «Перша», як страховик особи, що завдала шкоду, отримала від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» вимогу в порядку суброгації №153/2015 на суму 5 241.92 грн. щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій особі.

Страхову справу відкрито 12.05.2015 року, присвоєно номер ЦВ029755.

26.08.2015 року ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату вартості матеріального збитку, згідно вказаної вимоги, за вирахуванням франшизи (510.00 грн.) в сумі 4 984,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18837.

Відповідно до пункту «в» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

У зв'язку з тим, що водій застрахованого транспортного засобу залишив місце ДТП, що підтверджується відповідною постановою суду, то приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» набула права вимоги відшкодування понесених збитків, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, до винної у ДТП особи та страхувальника, якими є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З метою досудового врегулювання спору 08.06.2016 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, що підтверджується відповідною квитанцією та описом вкладення у цінний лист. Однак вказана претензія залишилася без відповіді.

Згідно вимог ст. 25 Закону України Про страхування від 07.03.1996 року здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно статті 27 Закону України Про страхування та вимог статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача ОСОБА_1, як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків, внаслідок чого має право на відшкодування коштів в розмірі 4 984,82 грн.

Таким чином, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до платіжного доручення № 11003 від 22.06.2016 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 гривень, які й підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1191 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, ст. 19-2 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , ст. ст. 6, 8, 10, 11, 57-60, 88, 158, 197, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4 984,82 грн. (чотири тисячі девятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят дві копійки), а також витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1378, 00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: