Справа № 136/1079/16-ц Провадження № 22-ц/772/3290/2016Головуючий в суді першої інстанції Стадник С. І.
Категорія 27 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Шемети Т. М.

суддів: Зайцева А.Ю., Панасюка О.С.

за участі: секретаря судового засідання Топольської В.О.

представника позивача Церанюк І.С.,

представника третьої особи Борисенко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк»до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» про звернення стягнення на предмет застави,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2016 року, -

в с т а н о в и л а:

В липні 2016 року ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому висував вимогу звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб OPEL, модель VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким забезпечено виконання зобов'язань ТОВ «Подільська продовольча група» (надалі - ТОВ «ППГ») за кредитним договором, в зв'язку з порушенням зобов'язання боржником. Звернення стягнення провести шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26.04.2013 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "ППГ" було укладено Кредитний договір № 21/13/KLMB (зі змінами від 06.08.2013 року, 11.10.2013 року, а також 08.01.2014 року), за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 550 000 гривень зі сплатою 26 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 25.04.2015 року.

З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, 11.10.2013 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ОСОБА_4 було укладено Договір застави, за яким заставодавець передала заставодержателеві у заставу транспортний засіб марки OPEL, модель VIVARO, тип - вантажопасажирський - В, колір - білий, номер шасі НОМЕР_2, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

У зв'язку з невиконанням ТОВ "ППГ" своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 16.06.2016 року утворилась заборгованість в сумі 985 591,96 грн..

За результатами розгляду справи рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2016 року позов задоволено та ухвалено:

- В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська продовольча група" перед Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" за Кредитним договором № 21/13/KLMB від 26.04.2013 року в загальній сумі 985 591 (дев'ятсот вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 96 коп., яка складається із:

- заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 430 881,28 грн.,

-заборгованості за процентами з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 68 138,49 грн.,

- заборгованості за процентами з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 95 008,18 грн.,

- заборгованості по сплаті пені з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 160 713,80 грн.,

- заборгованості по сплаті пені з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 204 612,31 грн.,

- 3% річних від простроченої суми з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 10 240,05 грн.,

- 3% річних від простроченої суми з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 10 997,85 грн.,

- штраф за неналежне виконання зобов'язань в сумі 5 000,00 грн., -

-звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження по Договору застави від 11.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1936, а саме: транспортний засіб марки OPEL, модель VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4;

-Встановити спосіб реалізації предмета застави - продаж предмета застави на публічних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

-Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду, ТОВ «ППГ» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірну оцінку обставин, що склалися, порушення судом вимог чинного законодавства просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд не переконався в наявності кредитної заборгованості та не взяв до уваги те, що борг по кредитному договору було погашено третьою особою на підставі Договору 12.02.2015 року, про що ПАТ «Златобанк» 13.02.2015 року видав боржнику відповідну довідку. В зв'язку з погашенням кредитного зобов'язання було вилучено запис про реєстрацію обтяження на предмет іпотеки, належний відповідачеві ОСОБА_4. Проте суд не взяв до уваги ці фактичні обставини. Після запровадження 14.02.2015 року тимчасової адміністрації Банк надіслав ОСОБА_6 повідомлення про те, що Договір про виконання обов'язку боржника третьою особою є нікчемним, на що останній заперечив. Підстав вважати що Договір про погашення боргу третьою особою є нікчемним, - немає: Договір був виконаний, кошти надійшли на рахунок банку. Всі ці обставини не були враховані судом першої інстанції, а в основу рішення покладено Постанову Вищого Господарського суду України, якою, на думку суду, підтверджено наявність боргу ТОВ «»ППГ» перед ПАТ «Златобанк», однак дія цієї постанови зупинена Ухвалою Верховного Суду України від 20.07.2016 року. Банк, одноосібно прийнявши рішення про визнання правочину про виконання обов'язку третьою особою нікчемним, штучно створив «заборгованість» за кредитним договором та безпідставно нарахував проценти, пеню та штраф.

В судовому засіданні апеляційного суду ТОВ «Подільська продовольча група» Борисенко М.О. підтримала подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав. Представник ПАТ «Златобанк» Церанюк І.С. заперечила проти апеляційної скарги: правочин про виконання зобов'язання третьою особою є нікчемним, а тому борг по кредитному договору існує і суд вірно вирішив звернути стягнення на предмет застави. ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб що зявилися, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.04.2013 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Подільська продовольча група» укладено кредитний договір 21/13/КLМВ (а.с.15-23, т.1) на умові надання кредиту у формі відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, який може надаватися траншами. Кредит надається для поповнення обігових коштів, максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 400 000 грн, дата повернення кредиту не пізніше 25 квітня 2015 року. Зниження максимального ліміту заборгованості здійснюється за встановленим графіком. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі 24 % річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором. У наступному сторонами були внесені зміни як до істотних, так і до неістотних умов кредитного договору. Зокрема, 11.10.2013 року ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ППГ» уклали додатковий договір, відповідно до умов якого домовились щодо збільшення максимального Ліміту заборгованості за кредитною лінією до 550 000 грн. та встановлення процентної ставки в розмірі 26 % (а.с.25- 27, т.1).

06.08.2013 року ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ППГ» уклали додатковий договір відносно викладення п. 8.12 кредитного договору в новій редакції про деталізацію розголошення інформації щодо виконання умов кредитного договору (а.с.28-29, т.1).

08.01.2014 року ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ППГ» уклали додатковий договір, відповідно до умов якого домовилися викласти п. 1.4.1 в наступній редакції: «Зниження максимального ліміту кредитної лінії здійснюється згідно із графіком» (а.с.30 , т.1).

На виконання умов кредитного договору, на забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, були укладені такі правочини:

- договір застави від 26.04.2013 року № 21/13-КLMB/S-1, укладений між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Агро-Майстер», відповідно до якого останній передав в заставу сільськогосподарську техніку і зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором у повному обсязі таких зобов'язань;

-договори застави від 26.04.2013 року №21/13-КLMB/S-2 та № 21/13-КLMB/S-3, укладені між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ППГ», відповідно до яких останній передав в заставу сільськогосподарську техніку і зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником зобов'язань перед кредитором у повному обсязі таких зобов'язань;

- договір застави від 11.10.2013 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (Заставодержатель) та ОСОБА_4 (Заставодавець) (а.с.7 -13, т.1), відповідно до якого остання надала Заставодержателеві у заставу майно: автомобіль марки OPEL, модель VIVARO, тип - вантажопасажирський - В, колір - білий, номер шасі НОМЕР_2, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (п.3.1 Договору застави), яким забезпечила вимоги Заставодержателя щодо сплати ТОВ «ППГ» всіх боргових зобов'язань за Кредитним договором (п.2.1 договору застави).

- на виконання договору застави 31.10.2013 року було зареєстровано обтяження застави рухомого майна, реєстраційний номер 13986981 з контрольною сумою ЕЗ248Д6850 (а.с.130, т.1).

12 лютого 2015 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Златобанк» укладений договір про виконання зобов'язань третьою стороною, відповідно до умов якого кредитор - ПАТ «Златобанк» надає згоду на виконання новим боржником - ОСОБА_6 зобов'язань за первісного боржника - ТОВ «ППГ», за кредитним договором у сумі 483 268 грн. 05 коп. (а.с.211-212, т.1).

12.02.2015 року кошти в сумі 483 268 грн. 24 коп. були перераховані на погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджено меморіальним ордером № 0410009 від 12.02.2015 р. (а.с.214, т.1).

13.02.2015 року ПАТ «Златобанк» за № 779 видало довідку, що станом на 13.02.2015 року по кредитному договору № 21/13/КLМВ від 26.04.2013 року, що був укладений з ТОВ «Подільська продовольча група» відсутня заборгованість за кредитом та процентами. Кредит погашено повністю. (а.с.213, т.1)

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 лютого 2015 року № 30 з 14 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Златобанк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015 року за № 99 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» з 18 год. 00 хв. 13.05.2015 року. (а.с.44, т.1)

Позивач у позовній заяві зауважив, що Уповноваженою особою ФГВФО повідомленням № 1689 від 07.05.2015 року визнано Договір виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015 року нікчемним і правильність таких дій доведена постановою Вищого господарського суду України від 01.06.2016 року, а тому позивач вважав цю обставину доведеною та не надав суду копії повідомлення про визнання договору нікчемним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог ПАТ «Златобанк», доведеності боргу ТОВ «ППГ» за кредитним договором, виконання якого забезпечено заставою транспортного засобу, належного відповідачеві, застосував при цьому положення закону України «Про заставу» та норми цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобов'язання та відповідальності за неналежне виконання зобов'язання. Суд також зазначив, що і наявність боргу ТОВ «ППГ», і нікчемність договору про виконання зобов'язань ТОВ «ППГ» перед банком ОСОБА_6 встановлена Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 року, а тому не потребує доказування.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Стосовно посилання позивача на те, що 01.06.2016 року Вищий господарський суд у своїй постанові зробив висновки щодо правомірності визнання Уповноваженою особою ФГВФО Договору виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015 року нікчемним, слід зазначити таке:

Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред'явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв'язку з її оспоренням та не визнанням іншими особами.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в справі № 6-308 цс16 від 02.03.2016 року.

При розгляді господарським судом справи за позовом ПАТ «Златобанк» до ТОВ «Подільська продовольча група», ФГ «Агро-Майстер», Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості (Постанова а.с.31 - 42, т.1) не зважаючи на заперечення з боку відповідачів, вимога про встановлення нікчемності правочину в силу закону не заявлялася та судом не було встановлено нікчемність правочину: договору від 12.05.2016 року, укладеного між ПАТ «Здатобанк» та ОСОБА_6 про виконання зобов'язання третьою особою, - а тому й Постанова ВГСУ від 01.06.2016 року не має преюдиційної сили та на цій підставі не можна стверджувати, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено нікчемність договору про виконання зобов'язань третьою особою.

З огляду н викладене судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Частина 5 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент запровадження тимчасової адміністрації банку) визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочин (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно з ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З системного аналізу наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що у випадку, передбаченому п. 7 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону, правочин є нікчемним з підстави, коли банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг, тобто властивість, що вигідно відрізняє когось від когось, вигідніше положення, і передачу майна (коштів), які прямо не встановлені законодавством чи внутрішніми документами банку, і у зв'язку з цим уповноважена особа Фонду вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_6 хоч і є кредитором банку, однак умовами укладеного між ним та банком договором про виконання зобов'язання третьою стороною питання про вчинення банком на його користь платежу або передачу майна не вирішувалося.

У той же час, боржник у зобов'язанні був замінений іншою особою за згодою кредитора: ПАТ «Златобанк», що відповідає змісту положень ст. 520 ЦК України, та у формі, передбаченій ст. 521 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо за умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або по суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання ТОВ «ППГ» ОСОБА_6 на підставі договору від 12.02.2015 року про виконанням третьою особою грошового зобов'язання, до запровадження у банку тимчасової адміністрації, ПАТ «Златобанк» було видано довідку про повне погашення кредиту (а.с.213, т.1), та на підставі цього 13.02.2015 року було вилучено запис про реєстрацію обтяжень рухомого майна № 13986981 з контрольною сумою ЕЗ248Д6850 (а.с. 210, т.1).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, оскільки зобов'язання за кредитним договором припинилися, про що була видана відповідна довідка ПАТ «Златобанк», запис про обтяження на рухоме майно було виключено в зв'язку з виконанням забезпеченого ним зобов'язання, підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки немає.

Отже, у справі, яка переглядається, висновки суду першої інстанції про встановлену Постановою ВГСУ від 01.06.2016 року нікчемність договору про виконання зобов'язання третьою особою є неправильними, а оскільки у даному випадку не відбулося вчинення банком платежу на користь його кредиторів, а також не відбулася передача будь-якого майна банку, тому і відсутні були підстави для встановлення нікчемності договору про виконання зобов'язань третьою особою.

За таких обставин, з урахуванням припинення зобов'язання, забезпеченого заставою, ухвалене у справі судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, постановленням нового рішення: про відмову в задоволенні позову.

В порядку ст. 89 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь ТОВ «ППГ» понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме: 16 262 грн. 28 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги (квитанція на а.с.38, т.2).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01.09.2016 року скасувати та ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», про звернення стягнення на предмет застави.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Златобанк» () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» () 16 262 грн. 28 коп. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т. М. Шемета

Судді: /підпис/ О. С. Панасюк

/підпис/ А. Ю. Зайцев

З оригіналом згідно: Т. М. Шемета