Справа № 535/512/16-ц
Провадження № 2/535/269/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: Головуючого - Мальцева С.О., з секретарем судового засідання Момот Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 4,62 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області, й на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 021215, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, за № 809, 22 січня 2000 року, і до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер 01листопада 2006 року

Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином.

Позивач через канцелярію Котелевського районного суду Полтавської області подала заяву, якою просила задовільнити її позов у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві та провести розгляд даної справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі, просили судовий розгляд даної справи провести без участі представника селищної ради.

Треті особи: Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі та приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3, подали письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі, у вирішенні даного питання поклалися на розсуд суду.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач послався на те, що 01 листопада 2006 року помер її батько ОСОБА_4, останнє місце проживання та реєстрації якого було: смт Котельва, вул. Жовтнева, буд. 39, Котелевського району Полтавської області. На час відкриття спадщини, разом із спадкодавцем були зареєстровані я, дочка ОСОБА_1 та колишня дружина ОСОБА_5.

До складу спадкового майна спадкодавця увійшла земельна ділянка, площею 4,62 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ПЛ №021215, який виданий ОСОБА_2 селищною радою Полтавської області, та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, за №809, 22 січня 2000 року. Приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3, на підставі заяви дочки померлого ОСОБА_4, про відмову від прийняття спадщини на мою користь, було заведено спадкову справу №11/2016.

Окрім цього, колишня дружиною померлого ОСОБА_5, заяву про прийняття спадщини не подавала, бо на момент смерті батька була з ним розлучена.

Інших спадкоємців виявлено не було, свідоцтва про право на спадщину, не видавалися.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, я, прийнявши спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, звернулася до зазначеного приватного нотаріуса з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно померлого.

Нотаріусом, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, мені відмовлено. Причиною відмови нотаріуса є те, що для оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку, мною було надано оригінал державного акту, але не надано витяг із державного земельного кадастру.

Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 03.02.2016 року, за № 174/15-16, земельна ділянка площею 4,62 га, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області, належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_4, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ПЛ №021215, який виданий ОСОБА_2 селищною радою полтавської області, та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, за №809, 22 січня 2000 року. Спірна земельна ділянка до даних Національної кадастрової системи не занесена, тому не можливо видати витяг із державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку, тобто дана обставина перешкоджає мені оформити право власності на спірне спадкове майно.

В звязку з вищенаведеним, вона змушена звернутися до Котелевського районного суду Полтавської області для вирішення питання спадкування за законом спірної земельної ділянки, оскільки вважаю, що маю право на вказане спадкове майно, з наступних підстав:

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції від 01.01.2013 року), державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяження) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України, про що на підтвердження державної реєстрації прав (обтяжень) земельної ділянки, заявнику видається витяг з Державного земельного кадастру. Постановою Верховної ОСОБА_3 Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:

- на право колективної власності на землю;

- на право приватної власності на землю.

Одночасно, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки і є безумовні підстави вважати спадкодавця власником спірної земельної ділянки, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області.

Матеріали справи свідчать, що відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Так, положеннями частини 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання за ним право власності в порядку спадкування за законом, а відповідач при цьому визнав вказані вимоги, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 159-197,208,209,212-215,224-233 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовільнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 4,62 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Котелевського району Полтавської області, й на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 021215, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, за № 809, 22 січня 2000 року, і до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер 01 листопада 2006 року.

3.Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4.Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії.

С У Д Д Я: ОСОБА_6