АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6987/16 Справа № 183/7300/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.09.2006 року ОСОБА_2 отримала кредит у ЗАТ КБ «Приватбанк» у сумі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.10.2015 р. має заборгованість у розмірі 31062,18 грн., яка складається з наступного: 5245,25 грн. заборгованість за кредитом; 21011,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1455,34 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.09.2006 року у вищевказаному розмірі, а також судові витрати у розмірі 1218,00 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строки звернення за захистом своїх порушених прав.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що 18.09.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав Позичальнику кредитний ліміт у сумі 2500,00 грн. зі сплатою 36,00 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки до 30.09.2009 року. В подальшому відповідачу у звязку з закінченням дії кредитної карти для обслуговування кредитного ліміту по кредитному договору від 18.09.2006 року перевипущено кредитну карту та видано нову карту № 733477 зі строком дії до 30.09.2013 року, яка отримана відповідачем, що підтверджується випискою про рух коштів.

В п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_1 та інших невід'ємних частин Договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується власноручним підписом у заяві.

Згідно з умовами Кредитного договору № б/н від 18.09.2006 року Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі 7 % від загальної заборгованості по кредиту, але не менше 50 грн. та в строки (з 20 по 28 число кожного місяця), визначені умовами кредитного договору щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом.

Оскільки умовами Кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок Боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання Боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 30.09.2015р. по справі № 6-14цс14, від 12.11.2014р. № 6-167 цс14, постанові від 29.10.2014 р. по справі №6-154цс15.

Оскільки Договором встановлено, що відповідач повинен був внести черговий щомісячний платіж до 28 числа місяця, то через невнесення на картковий рахунок (кредитну карту) чергового місячного платежу в зазначене число місяця, то виникає прострочена заборгованість. 31 жовтня 2012 року відповідачем порушено умови зобов'язання та не внесено черговий щомісячний платіж по кредитному договору в розмірі 344,86 грн., що відображено в розрахунку. Таким чином саме з 31.10.2012 року порушено право кредитора, а відтак і початок перебігу позовної давності.

Згідно ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів останній платіж відповідачем внесений 28.01.2013 року на суму 800 грн. через касу Печерського відділення, та відповідно частково погашена поточна заборгованість по кредиту, що відображено в розрахунку про заборгованість (а.с.100), й відповідно здійснено переривання перебігу позовної давності за ст.264 ЦК України.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом 18.11.2015 р., позивач дотримався встановленого строку для захисту своїх порушених прав.

Однак суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та ухвалив помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За змістом статей 526, 530, 610, 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За п. п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.10.2015 року наявна заборгованість у розмірі 31062,18 грн., а саме: 5245,25 грн. заборгованість за кредитом, 21011,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1455,34 грн. штраф (процентна складова), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2557 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.09.2006 року станом на 31.10.2015 року у розмірі 31062,18 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 5245,25 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 21011,59 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2850,00 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 1455,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2557 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С. Городнича

ОСОБА_3