УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, за касаційними скаргами ОСОБА_4, поданими представником ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року та на ухвалуПриморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 27 289 227 грн 93 коп.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року клопотання ОСОБА_5 задоволено, призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, у грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року повернуто Приморському районному суду м. Одеси для вирішення питання відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року повернуто з підстав, передбачених ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

У січні 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі на ухвалу апеляційного суду від 18 грудня 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

У касаційній скарзі на ухвали суду першої інстанції від 02 грудня 2015 року та суду апеляційної інстанції від 16 лютого 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про призначення судової почеркознавчої експертизи по суті.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду від 18 грудня 2015 року слід закрити, а касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції від 02 грудня 2015 року та суду апеляційної інстанції від 16 лютого 2016 року відхилити, виходячи з наступного.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29 частини першої ст. 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року повернуто суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у зв'язку із чим зазначена ухвала апеляційного суду не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин помилково відкрите касаційне провадження у справі за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року підлягає закриттю.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу місцевого суду про призначення експертизи та зупинення провадження по справі, погодився з його висновком, що для з'ясування обставин, які мають значення для справи, потрібні спеціальні знання, врахував, що представником позивача письмово не подавались питання, які вони бажали порушити перед експертом та клопотання про оголошення перерви для підготовки переліку таких питань у судовому засіданні 02 грудня 2015 року не заявлялось, а тому враховуючи, що призначення експертизи відповідно до ст. 133 ЦПК України є способом забезпечення доказів сторін і суд зобов'язаний сприяти сторонам у здійсненні їх прав, дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано зупинив провадження у справі, скориставшись своїм правом, регламентованим ст. 202 ЦПК України.

Також суд апеляційної інстанції вмотивовано зазначив, що таке зупинення провадження у справі сприяє отриманню судового висновку, який відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України не є для суду обов'язковим та буде оцінюватись разом із іншими доказами у справі за правилами ст. 212 ЦПК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на ухвалуПриморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В.Закропивний

Т.О. Писана