Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2688/15-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 363921 грн. 76 коп. заборгованості за кредитним договором №ZRSWAU07700244 від 24.07.2007 року, яка виникла станом на 18.05.2015 року та складається із:

- боргу за кредитом в сумі 34156 грн. 60 коп.;

- відсотків в сумі 97992 грн. 63 коп.;

- комісії в сумі 4775 грн. 76 коп.;

- пені в сумі 226996 грн. 77 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити вимоги Банку в повному обсязі. Апелянт зазначив, що суд помилково застосував до даних правовідносин положення ст. 256, ч. 4 ст. 267 ЦК України, які на них не розповсюджуються, та не застосував вимоги ст.ст. 264, 509, 525, 526, 527, 534, 591, 626, 629, 1054 ЦК України. Так, судом не було прийнято до уваги те, що 19.02.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який ухвалою суду від 18.08.2010 року залишено без розгляду. В подальшому рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2010 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль з метою погашення заборгованості. Дане рішення набуло законної сили 04.06.2012 року, автомобіль реалізовано 19.11.2013 року. Крім того, Банк подав позов про звернення стягнення в межах боргу, що виник станом на 11.11.2011 року в сумі 141397 грн. 70 коп. Отже, у даному випадку строк позовної давності переривається, а відтак у суду не було підстав для відмови у задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Встановлено, що 24.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZRSWAU07700244, відповідно до якого Банк зобов'язувався надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок на строк з 24.07.2007 року по 23.07.2014 року включно у вигляді непоновлюваної лінії в сумі 89170 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля 61900 грн., 34 грн. - сплата за реєстрацію договору застави, 25998 грн. на сплату страхових платежів у випадках, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,0% від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору (а.с. 8-9). Періодом сплати визнано період з «25» по «30» число кожного місяця. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в сумі 1354 грн. 10 коп.

Строк позовної давності за даним Договором не збільшувався.

Пунктом 7.4. Договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

У разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3., 7.5. цього Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення.

В цей же день між Банком та відповідачем укладено договір застави автомобіля Chevrolet Aveo 2007 р.в., легковий седан В, д.н. НОМЕР_1 (а.с. 192-194).

Крім того, 23.07.2007 року між ОСОБА_1 та Житомирською філією ВАТ Української страхової компанії «Дженералі Гарант» підписано договір добровільного страхування автотранспорту №33653/5000/5041 (а.с. 205-208), а 24.07.2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» договір страхування наземного транспорту №ZRSWAU00049247 та договір особистого страхування №ZRSWLK00049248 (а.с. 209-212).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 18.08.2010 року було залишено без розгляду позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 57018 грн. 69 коп. (всієї суми достроково), на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с. 37). Вказана справа на даний час знищена (а.с. 121).

Отже, оскільки Банком було пред'явлено вимогу про дострокове стягнення всієї суми заборгованості, що виникла станом на день звернення до суду, тому кредитором змінено строк виконання основного зобов'язання, у зв'язку із чим почався перебіг строку позовної давності, про застосування якої вимагав ОСОБА_1 (а.с. 35-36).

Крім цього, у квітні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнювало (а.с. 180-181, 197-200), та остаточно просило звернути стягнення на заставне майно ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_2, в межах суми боргу, який виник станом на 31.03.2009 року в розмірі 82458 грн. 18 коп. та складався із:

-56680 грн. 60 коп. борг по кредиту;

-16528 грн. 42 коп. борг по відсоткам;

-884 грн. 40 коп. комісія;

-3961 грн. 99 коп. пеня;

-штрафи 500 грн. (фіксована частина), 3902 грн. 77 коп. (процентна складова).

У лютому 2011 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов про визнання незаконними дій Банку щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом до 27,48% та залишення попереднього розміру відсоткової ставки (а.с. 201-202).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 08.07.2011 року залишено без розгляду позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України (а.с. 182). Рішенням цього ж суду від 05.09.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 203-204).

У квітні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_2 (а.с. 128-131), в межах суми боргу, який виник станом на 11.11.2011 року в сумі 141397 грн. 70 коп. та складався із:

-57918 грн. 60 коп. борг по кредиту;

-48000 грн. 61 коп. борг по відсоткам;

-2564 грн. 76 коп. комісія;

-32913 грн. 73 коп. пеня;

-

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено (а.с. 172-173). Рішення набрало чинності 04.06.2012 року.

На виконання вказаного рішення автомобіль продано, а кошти 19.11.2013 року перераховані на погашення заборгованості (а.с. 57).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що строк позовної давності по вимозі щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 34156 грн. 60 коп. сплив, а відтак, дана сума не підлягає стягненню.

Посилання апелянта на переривання строку позовної давності у зв'язку із зверненням до суду з позовами, які були залишені без розгляду, є безпідставним, з огляду на положення ч. 1 ст. 265 ЦПК України.

Щодо стягнення інших сум, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами, комісія підлягають стягненню з відповідача в межах строку позовної давності. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у справах №№6-249цс15, 6-1188цс16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ZRSWAU07700244 від 24.07.2007 року в сумі 59361 грн. 51 коп., яка утворилась станом на 18.05.2015 року (дата визначена позивачем). Дана сума визначена судом на підставі розрахунків наданих позивачем, з врахуванням виписок з особового рахунку ОСОБА_1, даних про внесення страхових платежів та вмежах строку позовної давності (а.с. 5-7, 54-57, 67-85, 176-179, 213).

Так, до вищевказаної суми входить борг по відсоткам - 37769 грн. 59 коп. та комісія - 1591 грн. 92 коп., в межах трирічного строку позовної давності за період з червня 2012 року по 18.05.2015 року, з врахуванням дати предявлення позову 08.06.2015 року.

Розмір пені в межах річного строку позовної давності становить 72501 грн. 78 коп. (з червня 2014 року по 18.05.2015 року). Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе застосувати до даних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, та зменшити розмір пені з 72501 грн. 78 коп. до 20000 грн. При цьому, колегія суддів приймає до уваги те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та те, що автомобіль, який було придбано ОСОБА_2 за кредитні кошти проданий, всі гроші перераховані на сплату боргу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову на суму 59361 грн. 51 коп.

Крім цього, з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подання Банком позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2349 грн. 19 коп., пропорційно до задоволених вимог (ч. 1 ст. 88 ЦПК України), та враховуючи роз'яснення, викладені у п.п. 36, 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZRSWAU07700244 від 24 липня 2007 року в сумі 59361 грн. 51 коп. та судовий збір в сумі 2349 грн. 19 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді