УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Савлук Т. В.

при секретарі Костів Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва, як компетентного суду, надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.09.2015 року по справі № 1419/15 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору на загальну суму 750220 грн. 06 коп. та витрати пов'язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 7902 грн. 20 коп.

Представник заявника Яценко Є. О. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомив.

Неявка учасників судового процесу не перешкоджає розгляду справи по суті, що передбачено ч.1 ст. 389-9 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч.1 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наведені заявником ПАТ «Укрсоцбанк» підстави для видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, суд приходить до наступного.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо визнанням поняття права на суд, встановлений законом, не обов'язково має розумітися як суд класичного виду, інтегрований у стандартну судову систему держави (рішення у справі "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства" від 28.06.84 р., рішення справі "Літгоу та інші проти Сполученого Королівства" від 08.07.86 р., рішення у справі "Регент проти України" від 03.04.2008 р.).

Отже, третейський суд відповідає поняттю «суду» в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, а тому здійснюючи свою діяльність повинен дотримуватися в т. ч. встановлених такою нормою гарантій.

04 вересня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків (третейський суддя Ярошовець В.М.) ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору у розмірі 750220 грн. 06 коп. та витрати пов'язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 7902 грн. 20 коп.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.389-10 Цивільного процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

При вирішенні питання щодо підстав для видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, суд враховує, що звертаючись з позовом до третейського суду ПАТ «Укрсоцбанк» пред'явив вимоги до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як солідарних боржників, про стягнення заборгованості по Кредитному договору №028/25-246 на купівлю автотранспортних засобів від 22 червня 2007 року, укладений між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1, за умовами кредитного договору валютою кредитування визначення іноземну валюту - долари США.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків. Статтею 16 Декрету встановлено фінансові санкції, які застосовуються до резидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 Декрету незаконне використання валютних цінностей як засобу платежу тягне за собою адміністративну відповідальність (ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб - забезпечення стабільності української грошової одиниці - гривні.

Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку - третейськими судами.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-831цс14, яка у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що кредитний договір був укладений у іноземній валюті (доларах США), що свідчить про його публічну основу, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, оскільки третейськими судом ухвалено рішення у справі, яка непідвідомча третейському суду, що дає підстави відмовити у видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду на підставі п.2 ч.1 ст.389-10 ЦПК, з урахуванням положень п.2 ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 389-9, 389-10, 389-11 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 15 днів з моменту винесення ухвали про відмову у видачі виконавчого листа.

Суддя