Справа № 296/2328/16-ц
УХВАЛА

"12" березня 2016 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Колупаєв В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій», Товариства «ЛЕКСОН МАРКЕТИНГ КОРП» про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним рішення Ліквідаційної комісії ПВНЗ «ІПСТ» від 24.07.2014 року про продаж будівлі навчального корпусу за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський, 4 за 710000,00 грн., яке оформлене протоколом від 24.07.2014 року.

Крім того просив визнати недійсними наступні договори:

- договір купівлі-продажу від 04.08.2014 року будівлі навчального корпусу, що розташований за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський,4, укладений між Приватним вищим навчальним закладом «Інститут підприємництва та сучасних технологій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітібілдком», що посвідчений 04.08.2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №2461;

- Договір пожертви від 12.10.2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітібілдком» та Товариством «ЛЕКСОН МАРКЕТИНГ КОРП», що посвідчений 12.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №2667.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: - спорів про приватизацію державного житлового фонду; - спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; - спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; - спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; - інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

У питаннях визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними слід враховувати також викладене у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Відповідно до п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» з урахуванням приписів статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України справи зі спорів, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, розглядаються господарськими судами за одночасної наявності двох умов: якщо ці спори виникають з цивільних (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України) або господарських (стаття 3 Господарського кодексу України) відносин, у тому числі з корпоративних, та суб'єктний склад сторін спору відповідає вимогам статті 1 ГПК).

Згідно п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 як фізична особа оскаржує договори, укладені між юридичними особами, тобто даний спір відноситься до компетенції господарського суду, оскільки випливає із правовідносин, повязаних з визнанням правочину недійсним, укладених між юридичними особами.

Щодо визнання недійсним рішення Ліквідаційної комісії ПВНЗ «ІПСТ» від 24.07.2014 року про продаж будівлі навчального корпусу за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський, 4, то вбачається, що дана вимога є взаємоповязаною з іншими і має вирішуватись з іншими в одному провадженні, оскільки вказані вимоги є похідними одна від одної.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене, у відкритті провадження слід відмовити в цілому.

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій», Товариства «ЛЕКСОН МАРКЕТИНГ КОРП» про визнання договорів недійсними.

Роз'яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом, а також його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Колупаєв