Справа № 216/3429/15-ц
провадження №2/216/198/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючогосудді - ОСОБА_1

при секретарі Городнічевій Т.О.

за участю позивача за первісним

позовом, вона ж відповідач

за зустрічним - ОСОБА_2

представника позивача за первісним

позовом, він же представник відповідача

за зустрічним - ОСОБА_3

відповідача за первісним позовом

він же позивач за зустрічним - ОСОБА_4

представника відповідача за первісним

позовом, вона же представник позивача

за зустрічним - ОСОБА_5

представника третьої особи

за первісним позовом - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_7, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Центрально-Міської районної у місті ради, про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення;

зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, із залученням до участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_8 Центрально-міської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з первісним позовом до ОСОБА_4 про вселення, під час розгляду справи представником ОСОБА_2, ОСОБА_3, у межах повноважень за довіреністю від 06.04.2016 року, реєстровий номер 516, надано уточнений позов про усуненні перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення у редакції від 20.05.2016 року, який і є предметом розгляду, в обґрунтування уточнених первісних позовних вимог зазначено, що з 18.08.2000 року ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_7 від 09.07.2015 року шлюб між ними розірвано.

Сторони у справі, та їх малолітні діти зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та іншого житла не мають. У листопаді 2014 року, після серйозної сварки через те, що ОСОБА_4 вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, чим надавав негативний приклад дітям, ОСОБА_2, переймаючись долею спільних дітей, була вимущена піти з дому. Одразу після цього, ОСОБА_4 змінив вхідні замки на дверях їх квартири, та не пускає ОСОБА_2 та дітей додому. ОСОБА_2 неодноразово намагалась потрапити до житла, вирішити даний спір добровільно, але це результатів не принесло. На сьогоднішній день ОСОБА_2, та малолітні діти не мають постійного місця проживання, вимушені постійно переходити від одного житлового приміщення до іншого, тому з посиланням на ст.9 Житлового кодексу УССР, ст.405 ЦК України, просила суд усунути перешкоди у користуванні нею та їх дітьми, квартирою №33, у будинку №27, по вулиці Погребняка, у місті Кривому Розі, шляхом вселення її та дітей до цієї квартири, та зобовязати ОСОБА_4 передати їм ключі від квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали первісні уточнені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Вимоги зустрічного позову не визнали повністю.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5, кожен окремо, первісні уточнені позовні вимоги не визнали, просили суд у їх задоволенні,- відмовити, оскільки ОСОБА_2 втратила право користування спірним житлом.

Крім того, ОСОБА_4 був поданий зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вимоги якого ґрунтуються на приписах ст.ст.71-72 ЖК УРСР.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи за первісним позовом ОСОБА_6, яка вважала за доцільне відмовити у задоволенні первісного уточненого позову, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити первісний уточнений позов у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного,- відмовити, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 310 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на місце проживання.

Частина третя статті 9 ЖК УРСР регламентує, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно частини 2 ст.64 ЖК УРСР до членів наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Згідно з ч.3 ст.64 ЖК України, якщо дружина перестала бути членом сімї наймача, але продовжує проживати у займаному жилому приміщенні, вона має такі ж права і обовязки, як наймач і члени його сімї.

Так, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 18.08.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис №342 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

У період шлюбу сторонам було надано квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення виконому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу від 18.02.2004 року, за №45 Згідно Ордера на жиле приміщення за №890 серії Н від 22.02.2004 року, наймачем вказаної квартири зазначений ОСОБА_4. Членом його сімї зазначена, дружина, ОСОБА_2 (а.с.4).

Як убачається із заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_7 від 09.07.2015 року, шлюб між подружжям ОСОБА_2, розірвано (а.с.28).

Довідка КП ЖЕО №20, за вих. №3196 від 21.05.2015 року, підтверджує факт реєстрації ОСОБА_2 та малолітніх дітей, за зазначеною адресою (а.с.5).

Як встановлено під час розгляду справи, з листопада 2014 року ОСОБА_2 разом з малолітніми дітьми не проживає у спірній квартирі. Однак, згідно пояснень ОСОБА_4, даних їм у судовому засіданні, він змінив замки у вхідних дверях спірної квартири, відразу коли дружина виїхала з квартири.

Зазначене узгоджується з показами свідка ОСОБА_12, яка суду пояснила, що у грудні 2014 року намагалась забрати дитяче ліжечко, яке давала у користування родині ОСОБА_4. Однак, до квартири АДРЕСА_1, вони (свідок та ОСОБА_2) потрапити не змогли, оскіль-ки вхідні замки були змінені. Тетяна на той час проживала у своїх батьків, де проживав ОСОБА_4 на той час, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_4, проживає у квартирі №35, та на протязі останніх рік-півтора не бачить ОСОБА_2 та дітей, зі слів ОСОБА_4 йому відомо, що ОСОБА_2 пішла до другого чоловіка, шлюб між ними розірвано.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_2 останні два роки проживає разом зі своєю донькою у свого співмешканця ОСОБА_15, за адресою: Військове містечко-35, 20/6. Син ОСОБА_9, проживає у бабусі, ОСОБА_16, у Військовому містечку-35, 23/2. Зі слів ОСОБА_4, їй відомо, що ОСОБА_2 намагається потрапити до нього у квартиру, приходила разом з поліцією, вчиняє сварки за те, що він змінив замки у вхідних дверях квартири. Вона (свідок) знає, що ОСОБА_4 не відразу змінив замки, оскільки після того, як ОСОБА_2 пішла до ОСОБА_15

Десь місяца 2-3, з ним проживав син, ОСОБА_17 Про це їй відомо зі слів другої дружини ОСОБА_4, ОСОБА_18

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що є дружиною ОСОБА_4, шлюб між ними зареєстровано у липні 2016 року. На теперішній час вона разом зі своєю дитиною від першого шлюбу, проживає у квартирі ОСОБА_4, за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Погребняка, 27/33. Їй відомо, що півтора роки тому ОСОБА_2 пішла з дочкою до ОСОБА_15, там і проживає до теперішнього часу. Син ОСОБА_9, залишився жити з батьком, місяця через три переїхав до бабусі. 07.08.2016 року, коли вона разом з дитиною-інвалідом знаходилась у спірній квартирі, хтось став стукати у двері, кричати, щоб відкрили, говорили, що поліція, якщо відкриєте двері, виламаємо її. Вона (свідок) ОСОБА_2 не бачила, але чула по голосу, що це вона. Двері вона не відкрила, тому, що ОСОБА_4 сказав їй, щоб нікому двері не відчиняла. Вона вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування спірною квартирою, оскільки їй є де жити, а в спірній квартирі, де зараз прожи-ває ОСОБА_4 разом з нею та дитиною-інвалідом, лише одна кімната.

Отже, вимоги зустрічного позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні законодавством строки, не знайшло свого підтвердження, оскільки з листопада 2014 року по теперішній час, ОСОБА_2 позбавлена можливості користуватися житловим приміщенням за місцем своєї реєстрації, через те, що її колишній чоловік, ОСОБА_4 чинить перешкоди та забороняє повертатися.

Зазначене узгоджується як з показами свідків, так з показами самих сторін.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не позбавлена, у законному порядку, прав на проживання та користування спірною квартирою, на рівні з наймачем, слід дійти висновку про обґрунтованість вимог первісного уточнення позову.

Оскільки позовні вимоги первісного та зустрічного позову є взаємовиключними, у задоволенні зустрічного позову, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.310, 405 ЦК України, ст.9, 64 ЖК УРСР, ст.ст.10-11, 15, 57, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Первісні уточнені позовні вимоги ОСОБА_2, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2, малолітніми ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, квартирою №33, у будинку №27, по вулиці Погребняка, у місті Кривому Розі, шляхом вселення зазначених осіб вищезазначене житлове приміщення.

Зобовязати ОСОБА_4 передати ОСОБА_2 ключі від квартири.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити у повному обсязі, за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення вправі скористуватись правом на оскарження протягом 10-днів з дати отримання копії рішення

Суддя: О.І.Бондарєва