Справа № 712/2165/16-ц
Провадження № 2/712/953/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Руднєва 97», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Руднєва 97», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що у січні 2016 року з метою приватизації своєї кімнати № 75 в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в м. Черкаси вона звернулася до відділу приватизації виконавчого комітету Черкаської міської ради, надавши при цьому всі необхідні документи.

У відділі приватизації їй повідомили, що вона може приватизувати лише кімнату № 64 в гуртожитку по вул. Руднєва в м. Черкаси, адже саме в цій кімнаті вона зареєстрована. Для приватизації кімнати № 75, в якій вона проживає й оплачує комунальні послуги з моменту заселення та здійснювала не один раз ремонт за власні кошти, їй необхідно звернутися до суду із позовом про право користування тією кімнатою, в якій проживає, потім перереєструватися і потім розпочинати процес приватизації.

20 червня 2000 року вона та ВІТ «Продтовари» уклали договір найму № 447 сімейної кімнати в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в м. Черкаси.

У відповідності до цього договору їй та членам її сім'ї надали для користування кімнату жилою площею 18 кв.м. Згідно п. 2 договору, для вселення видано ордер. В ордері було зазначено кімнату для поселення під № 64.

Так як на момент її заселення з кімнати № 64 ще не виселилися попередні наймачі, то комендантом гуртожитку за згодою ВАТ «Продтовари» було запропоновано тимчасово пожити в кімнаті № 75. З того часу вона стала проживати в цій кімнаті. Власник гуртожитку, ВАТ «Продтовари», не заперечували щодо цього.

В 2003 році вона зверталася із відповідною заявою до адміністрації ВАТ «Продтовари» щодо перереєстрації за дійсним місцем проживання, надавала паспорт для переписки, проте, коли їй повернули паспорт, то там стояв штамп попередній. В усній формі її завірили, що пізніше, неодмінно, зроблять це.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 жовтня 2003 року

З моменту заселення і по теперішній час вона користується тільки кімнатою № 75, сплачує комунальні послуги за використання саме цією кімнатою.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право користування житловою кімнатою № 75 в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в місті Черкаси.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову.

Представник ОСББ «Руднєва 97» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що у січні 2016 року з метою приватизації своєї кімнати № 75 в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в м. Черкаси ОСОБА_1 звернулася до відділу приватизації виконавчого комітету Черкаської міської ради, надавши при цьому всі необхідні документи.

У відділі приватизації їй повідомили, що вона може приватизувати лише кімнату № 64 в гуртожитку по вул. Руднєва в м. Черкаси, адже саме в цій кімнаті вона зареєстрована. Для приватизації кімнати № 75, в якій вона проживає й оплачує комунальні послуги з моменту заселення та здійснювала не один раз ремонт за власні кошти, їй необхідно звернутися до суду із позовом про право користування тією кімнатою, в якій проживає, потім перереєструватися і потім розпочинати процес приватизації.

20 червня 2000 року ОСОБА_1 та ВАТ «Продтовари» уклали договір найму № 447 сімейної кімнати в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в м. Черкаси.

У відповідності до цього договору ОСОБА_1 та членам її сім'ї надали для користування кімнату жилою площею 18 кв.м. Згідно п. 2 договору, для вселення видано ордер. В ордері було зазначено кімнату для поселення під № 64.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Житлового Кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Відповідно до ст. 638 Цивільного Кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягни згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Права та обовязки у сторін виникають з моменту укладення договору. Саме з цього моменту у наймача виникає право на житлове приміщення, а володіння і користування буде правомірним. Видача ордеру цього права не породжує, а лише передбачає його виникнення в майбутньому при настанні певних юридичних фактів, зокрема при вселенні в житло особи на підставі ордера. Договір соціального найму є укладеним з моменту заселення наймача у надане приміщення, оскільки саме це породжує у нього і наймодавця права і обовязки щодо житла.

На момент заселення ОСОБА_1 з кімнати № 64 ще не виселилися попередні наймачі, то комендантом гуртожитку за згодою ВАТ «Продтовари» було запропоновано тимчасово пожити в кімнаті № 75. З того часу позивач стала проживати в цій кімнаті. Власник гуртожитку, ВАТ «Продтовари», не заперечували щодо цього.

В 2003 році позивач зверталася із відповідною заявою до адміністрації ВАТ «Продтовари» щодо перереєстрації за дійсним місцем проживання, надавала паспорт для переписки, проте, коли їй повернули паспорт, то там стояв штамп попередній. В усній формі її завірили, що пізніше, неодмінно, зроблять це.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 жовтня 2003 року гуртожитку по вул. Руднєва, 97 в м. Черкаси встановлено статус гуртожитку для проживання сімей.

04.02.2006 року був укладений між ВАТ «Продтовари» та Дочірним підприємством «Ремонтно-експлуатаційним управлінням 8» ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» договір купівлі-продажу житлового будинку (гуртожитку) по вул. Руднєва, 97 в м. Черкаси.

У 2007 році до Господарського суду Черкаської області прокуратурою Соснівського району в інтересах Черкаської міської ради було заявлено позов до ВАТ «Продтовари» Д ПРЕУ-8» ТОВ «Черкасизалізобетонбуд» про визнання договору купівлі-продажу гуртожитку по вул. Руднєва, 97 у м. Черкаси недійсним, зобовязання передати гуртожиток у власність Черкаської міської ради. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.07.2009 року у справі № 16/292 визнано недійсним договір купівлі-продажу гуртожитку по вул. Руднєва, 97 у м. Черкаси від 04.02.2006 року, укладений між ВАТ «Продтовари» на Дочірним підприємством «ремонтно-експлуатаційним управлінням -8» ТОВ «Черкасизалізобетонбуд»,що підтверджено постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2010 року.

У серпні 2013 року гуртожиток по вулиці Руднєва, 97 в м. Черкаси перейшов у власність громади м. Черкаси.

ОСОБА_1 та ВАТ «Продтовари» фактично вступили у договірні відносини, які відносяться чинним законодавством до різновиду договору найму жилого приміщення, оскільки вона постійно проживала у спірному приміщенні, отримувала рахунки на сплату житлово-комунальних послуг за кімнати № 75 і сплачувала їх. В свою чергу власник гуртожитку за весь час проживання жодних вимог про виселення позивача з займаних ними приміщень не заявляв.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вселилась у кімнату № 75 гуртожитку по вул. Руднєва. 97 м. Черкаси без ордеру, але з відома органів, що винесли рішення про надання житлового приміщення, постійно проживає у спірній кімнаті, є сумлінним мешканцем гуртожитку, приймає участь в поліпшенні житлових умов гуртожитку, дбає про його благоустрій, сплачує платежі за проживання та комунальні послуги, необхідно судовим рішенням визнати право користування житловою кімнатою № 75.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира. Інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель, тощо) у відповідному населеному пункті в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Позивач на підставах, що передбачені законом вселився в кімнату № 75 в гуртожитку по вул. Руднєва, 75 м. Черкаси, проживає у гуртожитку постійно, оплачує комунальні послуги.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

Статтями 2, 33 Конституції України передбачено, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 9, 58, 61, 65 Житлового Кодексу України, ст. 29, 310, 638 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Руднєва 97», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловою кімнатою № 75 в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в місті Черкаси.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: