Провадження №: 2/752/1138/16
12 квітня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Ладиченко С.В.
за участю секретаря - Рожок В.В..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» суму боргу за кредитним договором № 14/2969РLЗ від 16.08.2011 року у розмірі 48 584,60 грн.
Посилався на те, що 16 серпня 2013 року ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 14/2969РLЗ від 16.08.2011р., відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит на цільове використання у сумі 44 903,60 грн., строком на 36 місяців. Позичальник повертає кредит щомісячно до 16 числа місяця наступного за розрахунковим згідно графіку погашення суми кредиту.
Згідно з п.п. 1.2 кредитного договору ,за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 14% річних та 674 грн., за обслуговування кредиту.
Згідно з п.п. 2.5 - 2.9 кредитного договору позичальник зобов'язується в строки та на умовах передбачених договором погашати суму одержаного кредиту, сплачувати нараховані проценти.
Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі 44 903,60 грн., проте позичальник ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, не повернув кредит, не сплатив процентну винагороду та комісію за обслуговування кредиту.
Через порушення відповідачем умов кредитного договору, станом на 20.10.2015 р., прострочена заборгованість за кредитом складає суму у розмірі 48 584,60 грн.
24.10.2013 р. по договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги до боржника банку - ОСОБА_1 .
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за відсутності представника, також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 14/2969РLЗ від 16.08.2011р. (а.с. 6-7).
Відповідно до умов договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит на цільове використання у сумі 44 903,60 грн., строком на 36 місяців. Позичальник повертає кредит щомісячно до 16 числа місяця наступного за розрахунковим згідно графіку погашення суми кредиту.
Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі 44 903,60 грн., проте позичальник ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, не повернув кредит, не сплатив процентну винагороду та комісію за обслуговування кредиту.
Через порушення відповідачем умов кредитного договору, станом на 20.10.2015 р., прострочена заборгованість за кредитом складає суму у розмірі 48 584,60 грн.
24.10.2013 р. по договору про відступлення права вимоги (а.с. 13-20), ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги до боржника банку - ОСОБА_1.
У відповідності зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України,предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в сумі - 48 584,60 грн.
Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.
Керуючись статтями 11,509,516,517,526, 530, 610,625, 1049,1054,1055,1077,1078 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко