справа № 760/9124/16-ц
провадження № 2/760/4184/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2016 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
19.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн., починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.
Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 03.05.2014 сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_2 зазначила, що син проживає разом з нею та вона докладає всіх зусиль для забезпечення та задоволення його потреб, відповідач не проявляє належної уваги вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання.
Крім цього, просила звернути увагу суд, що вона не здатна у повній мірі матеріально забезпечити їхнього сина, оскільки на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином відповідно до частини дев'ятої статті 74 ЦПК через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 121 від 01.07.2016 (а.с. 29).
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
Сторони зареєстрували шлюб 03.05.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 582. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 03.05.2014 (а.с. 2).
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_3, виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Медеуського району м. Алмати 15.09.2014, батьком дитини зазначено ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_2 (а.с. 3).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).
Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов'язані матеріально забезпечувати свого малолітнього сина ОСОБА_4
Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».
Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 184 СК передбачає, що «якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Суд на підставі пояснень представника позивача у судовому засіданні встановив, що ОСОБА_3 інших дітей, непрацездатних осіб на своєму утриманні немає та стягнення з нього за виконавчими документами не проводяться.
Виходячи вищезазначене, вимоги позивача є обгрунтованими, а тому суд вважає за доцільне призначити аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття в розмірі 1 200 грн. з урахуванням індексації суми аліментів відповідно до закону, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина перша статті 191 СК визначає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».
Таким чином, стягнення аліментів належить присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 19.05.2016.
Крім цього, позовні вимоги щодо утримання позивача до досягнення ОСОБА_4 трьох років також підлягають задоволенню у повному обсязі, з таких підстав.
За правилами статті 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 77 СК передбачає, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Відповідно до частини першої статті 80 СК передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
З матеріалів справи випливає, що на момент звернення до суду син сторін - ОСОБА_4 не досяг трьох років та проживає разом з позивачем, яка займається його вихованням та розвитком.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, а тому вважає за доцільне призначити аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. з урахуванням індексації суми аліментів відповідно до закону до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
Частина перша статті 79 СК передбачає, що «аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви».
Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини з дня пред'явлення позову, тобто з 19.05.2016.
За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Отже, розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1 102,40 грн.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 77, 79, 80, 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 367 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. (одна тисяча двісті гривень) з урахуванням індексації суми аліментів відповідно до закону, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1) аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. (п'ятсот гривень) з урахуванням індексації суми аліментів відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави 1 102,40 грн. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко