АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5994/16 Справа № 205/3420/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1В Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2016 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3, заінтересована особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську, про встановлення факту проживання однією сімєю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2016 року провадження у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську про встановлення факту проживання однією сімєю залишено без розгляду з підстав, визначених ч.4 ст.256 ЦПК України (а.с.49).

В апеляційній скарзі представник заявника просить скасувати зазначену ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.52-55).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, то суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розяснено, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, юридичний факт, по своїй суті, це передумова правовідносин, встановлення якого може бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження лише за умови, що він має юридичний характер, тобто відповідно до закону викликає юридичні наслідки такі як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій, в іншому ж випадку, у разі наявності в заяві будь-яких вказівок на породження спору, такі заяви розглядаються в порядку позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з батьком ОСОБА_4, який помер 15 червня 2015 року, та встановлення даного факту є необхідною умовою для отримання виплат передбачених ст.42 Закону України «Про загальнообвязкове державне соціальне страхування», оскільки його батько помер під час виконання трудових обовязків (а.с.2-5).

Отже, оскільки заява ОСОБА_3 містить вказівку на необхідність встановлення юридичного факту з метою подальшого звернення до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську з вимогою про виплату одноразової страхової допомоги, так як він має на це право, як член сімї загиблого в наслідок нещасного випадку на виробництві, відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообвязкове державне соціальне страхування», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 з підстав, передбачених ч.4 ст.256 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності спору про право є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та тлумачення норм права.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 256, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді