САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4172/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

народних засідателів Жежкунець В.М.

ОСОБА_1

при секретарі Сіянко Ю.С.

за участю: прокурора Галі Р.Ю.

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, заінтересована особа ОСОБА_3, про продовження лікування громадянина у психіатричному стаціонарі без його усвідомлення згоди,

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про продовження лікування гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Дніпро, Центральний район, пр. Олександра Поля, 59/131.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.01.2016р. о 22 год. 50 хв. ОСОБА_3 була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора становить небезпеку для себе і оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах.

ОСОБА_3 письмової поінформованої згоди на продовження госпіталізації до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Так, в судовому засіданні встановлено, ОСОБА_3 не становить небезпеку для себе і оточуючих, а наявність в неї психічного захворювання не є підставою для її примусової госпіталізації.

Комісія лікарів вважає, що ОСОБА_3 не потребує подальшого лікування у психіатричному стаціонарі, а отже її перебування є недоцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради про продовження лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у психіатричному стаціонарі без її усвідомлення згоди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев

Народні засідателі В.М.Жежкунець

ОСОБА_1