провадження 2/331/972/2016
справа 331/3779/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 липня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Смолки І.О.,
при секретарі Качан К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 15.09.2010 р. між нею і відповідачами було укладено договір позики, згідно з яким позивач надала відповідачам позику в сумі 100 000,00 грн., в свою чергу відповідачі зобов»язались повернути позику в строк до 15.09.2015 р.
Станом на день подачі позову 18.05.2016 р. відповідачі не виконали у повному обсязі свої зобов»язання і сума боргу складає 100 000,00 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь 100 000,00 грн.
У судовому засіданні сторони відсутні.
Позивач у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує, не заперечує ухвалити заочне рішення.
Відповідачі у судове засідання не з»явились, хоча належним чином були сповіщені про судове засідання, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними повісток. Причину неявки суду не повідомили, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернулись, заперечень на позов не надали.
Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди позивача і на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:
судом встановлено, що 15.09.2010 р. між ОСОБА_1 і відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно з яким позивач надала відповідачам позику в сумі 100 000,00 грн., в свою чергу відповідачі зобов»язались повернути позику в строк до 15.09.2015 р.
Станом на дату ухвалення рішення суду 14.07.2016 р. відповідачі не виконали у повному обсязі свої зобов»язання і сума боргу складає 100 000,00 грн.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позов доказано Договором позики від 15.09.2010 р., розпискою про отримання відповідачами від позивача суми позики 100 000,00 грн., яку вони зобов2язались повернути д 15.09.2015 р.
Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.
На підставі ст..88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати за подачу позову і заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.526,611,626,1046,1047,1049,1051 ЦК України, суд
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу 100 000,00 грн. і 1 290,00 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня тримання його копії.

Суддя Смолка І.О.