Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до ЖБК «Механізатор» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позивачем також подана заява про забезпечення позову в якій просить заборонити ЖБК «Механізатор» виселяти її разом із проживаючою з нею донькою із службового жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи судом.

Заяву умотивує тим, що 30.06.2016 року близько 22-ї години до неї у квартиру прийшло приблизно 8 мешканців будинку, в тому числі голова ЖБК «Механізатор» ОСОБА_2 та інші члени правління ЖБК і у зв'язку з погрозами вона була вимушена підписати наказ про своє звільнення за згодою сторін та наказ про виселення до 20.07.2016 року.

Згоди на своє звільнення вона не надавала, намірів припиняти трудові відносини вона не має, а тому в неї всі підстави побоюватися, що відповідач може вільно розпорядитися квартирою та передати її іншим особам, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяви та матеріали цивільної справи, встановлено наступне.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову визначений ст. 152 ЦПК України.

Предметом спору за заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 є поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони ЖБК «Механізатор» виселяти її разом із проживаючою з нею донькою із службового жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи судом.

Беручи до уваги вищевикладене, клопотання про забезпечення позову виходить за межі заявлених вимог, так як предметом спору є трудовий спір, а саме: поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в той же час забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, заява про забезпечення позову у заявлений спосіб задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. № 9,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя