У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 16 червня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», третя особа - Київський міський профспілковий комітет первинної профспілкової організації комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», до якої приєдналася Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 10 січня 2008 року працювала на посаді оператора пульту керування устаткуванням житлових і громадських будинків в комунальному підприємстві «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва, перейменоване в подальшому в КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва». 30 квітня 2015 року її було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників. Вважала своє звільнення незаконним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки профспілковий комітет первинної профспілкової організації КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» не дав згоди на її звільнення. Крім того, вказані дії відповідача призвели її до моральних страждань, вона вимушена була витрачати кошти на лікування. З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила поновити її на роботі на посаді оператора пульту керування устаткуванням житлових і громадських будинків ЖЕД-201 КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва»; стягнути з відповідача на її користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 20 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, а також 986 грн 20 коп. витрачених на її лікування. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року, позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_4 на посаді оператора пульту керування устаткуванням житлових і громадських будинків ЖЕД-201 КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва». Стягнуто з КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 22 205 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», до якої приєдналася Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати в частині поновлення позивача на роботі та стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 22 205 грн 81 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Отже, судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (ч. 1 ст. 355 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами, ст. ст. 40, 43, 235 КЗпП України, дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки профспілковий комітет первинної профспілкової організації КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» не дав згоди на звільнення ОСОБА_4, членом якої вона є. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», до якої приєдналася Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, відхилити. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й