У х в а л а

іменем україни

16 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.

суддів: Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба в справах дітей Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 3 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 19 січня 2005 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_4 Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 4 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Розпорядженням Хустської районної державної адміністрації за № 112 від 1 квітня 2014 року «Про встановлення годин спілкування громадянина ОСОБА_1 з дитиною», визначено графік його зустрічей з дочкою. Оскільки вказане розпорядження відповідачем не виконується, остання чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною і її вихованні, часто їздить на заробітки за кордон, у зв'язку з чим не приділяє їй достатньої уваги, не турбується про неї, просив задовольнити позов.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 3 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновку органу опіки і піклування Хустської районної державної адміністрації від 5 травня 2015 року місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 доцільно визначити з матір'ю ОСОБА_2

З метою з'ясування думки дитини щодо місця її проживання судом була заслухана дочка сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій на той момент виповнилося 10 років, яка зазначила, що бажає проживати разом з матір'ю.

Вирішуючи спір, суди врахували вік дитини, її думку, фактичне місце проживання останньої разом з матір'ю, висновок органу опіки і піклування та дійшли обґрунтованого висновку про визначення місця проживання малолітньої дочки сторін разом із матір'ю.

Висновки судів відповідають встановленим на підставі поданих сторонами доказів обставинам справи та ґрунтуються на нормам матеріального права.

Доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 3 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:С.О. Карпенко Г.І. Мостова