АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5761/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2111/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, мотивуючи тим, що 31.08.2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак відповідач допомоги на утримання сина не надає, у зв»язку з чим прохала суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 50% всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним повноліття, вирішити питання судових витрат.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В частині стягнення аліментів рішення піддано негайному виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів скасовано.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Калуш, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, працює головним енергетиком в ПАТ «Укргазвидобування», на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25% частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів піддано негайному виконанню.

Вказане рішення оскаржила позивач, яка у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду змінити в частині визначення розміру стягуваної суми на утримання дитини з 25% на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, судом, всупереч вимог закону, при визначенні розміру аліментів не було взято до уваги, що син ОСОБА_4 має серйозні проблеми зі здоров'ям, що підтверджено наявними у матеріалах справи доказами та неодноразово наголошувалося у суді першої інстанції.

Також вказує, що вона працює на 0,5 ставки та отримує невисоку заробітну платню, якої недостатньо для забезпечення нормальних умов для життя дитини, а відповідач працює на посаді головного енергетика ПВБР філії Бурового управління «Укрбургаз» та, згідно довідки про доходи, його середня заробітна плата за 4 місяці становить близько 12160,00 грн.

У судовому засіданніпозивач доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримала та прохала її задовольнити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення позивача, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до актового запису №149, зробленого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружилися 31.08.2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно актового запису №1298, зробленого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб зареєстрований 31 серпня 2012 року між ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Василівною у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №149, розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с.75).

Задовольняючи позов частково місцевий суд виходив із того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому, у відповідності до норм Сімейного Кодексу України, необхідно стягнути аліменти у розмірі 25% частини всіх заробітку (видів доходу).

Такі висновки місцевого суду в повній мірі відповідають матеріалам справи та встановленим по справі обставинам.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження", він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону "Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням наведених норм права, аналізу матеріалів справи, та враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про доцільність визначення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 25% від заробітку (доходу).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом, всупереч вимог закону, при визначенні розміру аліментів не було взято до уваги, що син ОСОБА_4 має серйозні проблеми зі здоров'ям, що підтверджено наявними у матеріалах справи доказами та неодноразово наголошувалося у суді першої інстанції, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, з огляду на те, що відносини сторін щодо розподілу додаткових витрат регламентуються нормами ст.185 СК України та не впливають на розмір стягуваних аліментів.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 працює на 0,5 ставки та отримує невисоку заробітну платню, якої недостатньо для забезпечення нормальних умов для життя дитини, а відповідач працює на посаді головного енергетика ПВБР філії Бурового управління «Укрбургаз» та, згідно довідки про доходи, його середня заробітна плата за 4 місяці становить близько 12160,00 грн., також не є обґрунтованими оскільки, судом визначено розмір аліментів у відсотковому відношенні до заробітної плати відповідача на підставі детального вивчення матеріалів справи та аналізу законодавства, що регулює дані відносини.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування, не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2016 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун