У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., ДербенцевоїТ.П., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про вселення в квартиру, зобов'язання не чинити перешкоди у вільному доступі до житла, за касаційною скаргою ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_4, на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 в якій проживає в окремій кімнаті. Після виплати всіх пайових внесків вказана квартира стала належати на праві приватної власності її сестрі ОСОБА_6, з якою вона мала нормальні стосунки. У 2011 році їй стало відомо про те, що власником спірної квартири на підставі договору дарування від 26 липня 2011 року є

ОСОБА_5 Посилаючись на те, що новий власник чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, зокрема встановила нові вхідні двері та не дає їй ключів, а іншого житла вона не має, просила суд: вселити її у квартиру

АДРЕСА_1 зобов'язати ОСОБА_5 передати їй ключі від вхідних дверей вказаної квартири та не чинити їй перешкоди у вільному доступі до кімнати, яку вона займає.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя

від 10 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що рішенням Комунарського районного суду Запорізької області

від 01 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року, усунуто ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування зазначеною квартирою. Вказані судові рішення залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду Країни з розгляду цивільних і кримінальних справі від 09 вересня 2015 року, а відтак позов ОСОБА_4 є безпідставним.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя

від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Т.П. Дербенцева В.О. Савченко