Справа № 713/708/16-ц
Провадження №2/713/344/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., сторін: позивача ОСОБА_1 та представника КМУ ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до НАСК «Оранта» , держава Україна в особі Кабінету Міністрів України про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд до НАСК «Оранта» , держава Україна в особі Кабінету Міністрів України про стягнення коштів.

В позові вказував, що, він ОСОБА_1 у 1988 році уклав з Укрдержстрахом Інспекція Укрдержстраху по Вижницькому районі договір страхування додаткової пенсії (страхове свідоцтво серії 00003 № 356007 від 27.11.1988 року). Ним виконані усі умови договору страхування, а саме сплачено 3432 крб. (260 міс. х 13,20 крб/міс). Але до цього часу йому не виплачені суми належні по договору: додаткова пенсія у розмірі 50 крб/міс переведена в гривневий еквівалент або не повернуті сплачені ним кошти в гривневому еквіваленті у розмірі, який б відповідав 3432 крб.

З метою отримання належних виплат звернувся до правонаступників Укрдержстраху, а саме до HACK «Оранта». Але HACK «Оранта» йому було відмовлено у здійсненні належних йому виплат. Надані звернувся за правовою допомогою і адвокатом було подано запит у HACK «Оранта». Адвокатом отримано відповідь страхової компанії від 30.10.2015 року наступного змісту: ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» розглянула Ваш адвокатський запит, і повідомляє, що за період дії договорів страхування, які були укладені з Укрдержстрахом за часів Радянського Союзу громадянами України на різні терміни, у державі відбулися певні зміни, які, звичайно, не обминули й колишню державну фінансову установу - Укрдержстрах. Інфляційні процеси, та проведені в України дві грошові реформи знецінили грошові заощадження, вкладені громадянами у договори довгострокового страхування. Після перерахування радянських карбованців спочатку в українські карбованці у співвідношенні 1:1 (листопад 1992 p.), а потім українських карбованців у гривні (вересень 1996 року) за курсом 100000 карбованців на 1 гривню, обумовлені договорами страхові суми та розміри додаткових пенсій повністю знецінилися і втратили свою номінальну вартість.

Страхові внески, за рахунок яких повинна була проводитися у майбутньому виплата додаткових пенсій, сплачувалися страхувальниками у рублях і розміри додаткових пенсій були визначені також у рублях (10, 20, 30, 40 та 50 руб.), а не у гривнях, отже додаткові пенсії повинні виплачуватися у розмірах, передбачених умовами страхування. Нині немає навіть такої грошової одиниці, яка б відповідала встановленим умовами договорів розмірам додаткових пенсій. На сьогодні ці суми дорівнюють 0,01 коп., 0,02 коп., 0,03 коп., 0,04 коп., 0,05 коп. (10,20,30,40,50 крб.: 100000).

Враховуючи, що заощадження громадян у вигляді страхових внесків були поміщені у державну фінансову установу, держава взяла на себе зобов'язання перед громадянами України відшкодувати реальну вартість втрачених ними заощаджень та вирішила компенсувати їх, що було зафіксовано у Законі від 21.11.1996 року за № 537/96-ВР "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України". Цим Законом установлено, що індексації підлягає сума страхових внесків, сплачених станом на 2 січня 1992 року, у співвідношенні 1 крб. заощаджень на 1,05 гривні. Це стосується договору страхування № 356007, укладеного ОСОБА_1 (за інформацією, наведеною у адвокатському запиті) 27.11.1988 р. Нормативного акту щодо проведення індексації розмірів страхових сум відповідно до росту інфляції в Україні не існує.

Для отримання інформації стосовно розміру проіндексованої суми страхових внесків слід звернутись до відділення HACK „ОРАНТА" (колишнього Держстраху), де був укладений договір страхування, за місцем зберігання особових рахунків.

У зв'язку з такою відповіддю HACK «Оранта» його представником було подано адвокатський запит у Вижницьке відділення HACK «Оранту» щодо надання документації, яка стосується договору страхування. Але її представником отримано відповідь, що «у ПАТ «HACK Оранта» відсутні будь-які документи, які могли б підтвердити (або спростувати) існування відносин страхування між ОСОБА_1 та інспекцією Укрдержстраху у Вижницькому районі». З цих листів вбачається, що ПАТ «HACK ОРАНТА»: не заперечує та визнає наявність договірних відносин між мною та Укрдержстрахом, не заперечує та визнає, що вона є правонаступником Укрдержстраху, визнає, що в Україні відбулися грошові реформи (листопад 1992р, вересень 1996р.), які знецінили грошові кошти та змінили грошову одиницю України (валюту) з карбованців (рублей) на гривні, визнає, що сума сплачених внесків проіндексована у співвідношенні 1крб до 1 грн.05 коп., визнає, що після індексації 1/1,05 відбулися інфляційні процеси, які надалі, ще більше знецінили мої внески, вважає, що правонаступником прав та обов'язків Укрдержстраху щодо зобов'язань за довгостроковими договорами страхування є Держава Україна, так як саме «Держава взяла на себе зобов'язання перед громадянами України відшкодувати реальну вартість втрачених ними заощаджень та вирішила компенсувати їх», визнає, що до цього часу договірні відносини з боку ПАТ «HACK Оранта» та/або держави не виконані, оскільки мені до цього часу не повернуті проіндексовані внески.

Вважає, що у зв'язку з бездіяльністю Кабінету Міністрів Україні яким не визначено порядок повернення коштів та HACK «Оранта» зазнав матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода становить 12727,92 грн., що включає в себе 3603,60 грн. (3432 х 1,05) коштів, які сплачені ним у інспекції Укрдержстраху у Вижницькому районі та 9124,32 грн. (3603,60 грн. х 253,2% / 100%) інфляційних втрат ( період з 01.03.1997 р. по 29.02.2016 р. - індекс інфляції за вказаний період становить 253,2%).

У зв'язку з вказаним вище вважав, що завдано моральної шкоди. Розмір моральної шкоди становить 100000 грн. Просить стягнути з відповідачів на його користь у солідарному порядку 12727,92 грн. матеріальної шкоди та стягнути з відповідачів на мою користь у солідарному порядку 100000 грн. завданої моральної шкоди.

В судовому засiданнi позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача НАСК «Оранта» в судове засідання не зявився.

Представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні надав свої заперечення, згідно яких просить суд відмовити позивачу в задоволені позову у зв»язку з безпідставністю вимог.

Вислухавши доводи сторін , дослiдивши матерiали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом другої групи, загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААД №748304.

Згідно страхового свідоцтва серії 00003 № 356007 від 27.11.1988 року позивач ОСОБА_1 у 1988 році уклав з Укрдержстрахом Інспекція Укрдержстраху по Вижницькому районі договір страхування додаткової пенсії .

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.01.2008 №1 «;Про виплату в 2008 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, та облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов'язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР та п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 №709 «Про створення Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» правонаступником майнових прав та зобов'язань перед страхувальниками колишнього Укрдержстраху, установ державного страхування СРСР є Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та її структурні підрозділи.

Таким чином, Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» є відповідальною особою за зобов'язання установ державного страхування СРСР, що діяли на території України перед громадянами, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 02.01.1992 до установ державного страхування СРСР.

Порядок проведення індосації грошових заощаджень громадян України, в тому числі і заощаджень вкладених в установи колишнього Укрдержстраху, регулюються Указом Президента України від 24.11.1994 року № 698/94 та Законом України «Про відновлення заощаджень громадян України»від 21.11.1996 року № 537/96 ВР, з наступними змінами.

За змістом статті 7 вказаного Закону щорічно окремою постановою Кабінету Міністрів України встановлюється порядок виплат компенсаційних сум та визначається розподіл бюджетних коштів за напрямками компенсації, її розмір та категорії осіб, які мають право на її одержання. Цим Законом не передбачена індексація зазначених в ньому заощаджень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 481 «Про виплату в 2009 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобовязання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР»передбачалася виплата компенсації спадкоємцям застрахованих осіб або страхувальників, або іншим особам, визначеним статтею 8 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», які померли у 2006-2009 роках в межах залишку проіндексованого страхового внеску, але не більше як 500 грн.

У письмових відповідях НАСК «Оранта»(а.с5,-7) та прокуратури Вижницького району, наданих на письмові запити позивача зазначено, що компенсаційні виплати за довгостроковими договорами колишнього «Укрдержстраху» в 2010-2015 р.р. не проводилися у зв»язку з відсутністю законодавчих нормативних документів, які б регулювали проведення компенсаційних виплат установами НАСК «Оранта».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» держава зобовязується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку.

Згідно ст.6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться в грошовій формі за рахунок Державного бюджету України починаючи з 1997 року та інших формах відповідно до діючого законодавства. При цьому порядок проведення компенсаційних виплат, в тому числі перерахування коштів з державного бюджету України установами «Ощадбанку» та колишнього «Укрдержстраху» визначається Кабінетом Міністрів України. Заощадження повертаються поетапно в межах коштів, передбачених для цього державним бюджетом на поточний рік.

Оскільки компенсаційні виплати за договорами колишнього «Укрдержстраху» не проводились у звязку з відсутністю нормативно-правових актів, які б регулювали такі виплати, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позовних вимог.

За змістом ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння позивачу моральної шкоди, не обґрунтовано розмір предявленої до стягнення моральної шкоди , за таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Що стосується стягнення судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору ( є інвалідом ІІ групи) то судові витрати слід зарахувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 2,6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до НАСК «Оранта» , держава Україна в особі Кабінету Міністрів України про стягнення коштів,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк