Справа № 365/404/16-ц
Номер провадження: 2/365/294/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання НОСОВІЙ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 24 вересня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_6, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті спадщину за законом прийняв брат позивача - ОСОБА_7, але не встиг оформити свої спадкові права та помер 03 березня 2015 року. Після смерті ОСОБА_7 позивачу, як спадкоємцю за законом, відкрилась спадщина на весь її склад, позивач спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інші спадкоємці померлого треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_7 відмовились від спадщини на користь позивача. До складу спадщини за законом входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 71 в с. Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області, який належав на праві власності ОСОБА_6 За життя ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на житловий будинок не отримала, право власності у встановленому законом порядку в реєстраційних органах, в тому числі БТІ, не зареєструвала. Отримати свідоцтво про право власності та провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок на даний час не можливо, оскільки власник помер. Житловий будинок побудований у 1964 році, інших добудов чи перебудов у будинку не проводилось, самочинне будівництво відсутнє. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю державної реєстрації права власності. Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить суд:

1. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 03 березня 2015 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 71 по вулиці Шевченка в селі Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області.

2. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач ОСОБА_2 сільська позовні вимоги визнала повністю, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_7 проти задоволення позову не заперечували.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_6 фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 71 по вулиці Шевченка, в селі Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області, житловий будинок побудований в 1964 році, за життя ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на житловий будинок не отримала, державну реєстрацію права власності не провела, що встановлено з копії погосподарських книг (а.с.20-26), копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.10-14), копії листа КП КОР «Лівобережне БТІ» про відсутність реєстрації права власності (а.с.16), довідки ОСОБА_2 сільської ради (а.с.18). Після смерті ОСОБА_6, яка померла 24 вересня 2014 року, спадкоємець першої черги за законом, її син ОСОБА_7, спадщину в установленому законом порядку прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці спадщину за законом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 спадщину за законом не приймали, що встановлено з копії спадкової справи № 13/2014 до майна померлої 24 вересня 2014 року ОСОБА_6 (а.с.47-52). Після смерті ОСОБА_7. який помер 03 березня 2015 року, спадкоємцями другої черги за законом є позивач ОСОБА_1, який спадщину в установленому законом порядку прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_7 від прийняття спадщини у встановленому законом порядку відмовились, спадкоємці першої черги за законом відсутні, що встановлено з довідки ОСОБА_2 сільської ради (а.с.18), копії спадкової справи № 26/2015 до майна померлого 03 березня 2015 року ОСОБА_7 (а.с.53-61). Позивачу було відмовлено ОСОБА_2 сільською радою у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок у звязку з тим, що власник данного майна помер (довідка сільської ради - а.с.19). Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів та відсутністю реєстрації права власності (нотаріальна відмова - а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 71 по вулиці Шевченка в селі Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області, який був побудований у 1964 році. За життя ОСОБА_6 правовстановлюючого документу, в тому числі свідоцтва про право власності на житловий будинок не отримала. Крім того, державна реєстрація права власності на житловий будинок проведена не була. На момент побудови житлового будинку чинне законодавство не передбачало обовязкового отримання правовстановлюючого документу на житловий будинок, а тому підтвердженням належності на праві власності ОСОБА_6 житлового будинку є відповідні записи у погосподарських книгах та довідка ОСОБА_2 сільської ради, видана на підставі таких записів (а.с.18,20-26). Крім того, на момент побудови житлового будинку чинне законодавство не передбачало обовязкової державної реєстрації права власності, а тому право власності на житловий будинок визнається дійсним незалежно від наявності його державної реєстрації. Після смерті ОСОБА_6, яка померла 24 вересня 2014 року, спадщину за законом прийняв ОСОБА_7, але у звязку із смертю свої спадкові права не оформив. До складу спадщини за законом входить в тому числі і спірний житловий будинок. Не зважаючи на не оформлення спадкових прав ОСОБА_7, спірний житловий будинок входить до спадкової маси після його смерті. Позивач ОСОБА_1, спадщину за законом після смерті ОСОБА_7. який помер 03 березня 2015 року, прийняв, його спадкові права не оспорюються, інші спадкоємці на спадщину не претендують. У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок, а також не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15,328,1217,1218,1223,1261,1262,1273 ЦК України,

ст.ст.3,88,197,212,215,218,223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 03 березня 2015 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 71 по вулиці Шевченка в селі Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області.

Не застосовувати до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області ст. 88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ