Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/601/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І., Мурашка С.І.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24 грудня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича пред'явило позов до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 29 серпня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, повним правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0303/245, згідно з яким позичальнику було надано кредит на придбання нежитлового приміщення у розмірі 90000 доларів США на умовах, визначених договором, зі сплатою 16% річних строком до 28 серпня 2010 року.

Додатковими угодами від 27 серпня 2010 року і 18 жовтня 2011 року цей термін було подовжено до 17 жовтня 2012 року, проте до вказаного терміну кошти, надані в кредит, позичальником не були сплачені.

Сума заборгованості по тілу кредиту станом на 01 вересня 2015 року становить 42195,47 доларів США, по процентах - 8434,51 доларів США.

Згідно п.3.2.8 кредитного договору у разі порушення (невиконання) умов договору позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 30% від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень. Сума нарахованого за порушення (невиконання) кредитного договору штрафу становить 15188,99 доларів США.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0303/245 від 29 серпня 2008 року станом на 01 вересня 2015 року складає 65818,97 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком і позичальником було укладено договір іпотеки № 2481 від 01 вересня 2008 року, а також договір поруки № 0303/245-Р від 25 червня 2010 року між банком, позичальником і ОСОБА_4 (поручителем).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути на користь ПАТ «Західінкомбанк» з ОСОБА_4, як солідарного з ОСОБА_3 боржника, заборгованість за кредитним договором в розмірі 65818,97 доларів США, а також в рахунок стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на нежитлові приміщення загальною площею 140,34 кв.м, які є предметом іпотеки і знаходяться в АДРЕСА_1, а саме: склади 13,54 кв.м., 44,26 кв.м., 5,57 кв.м., 6,81 кв.м., сходи 15,81 кв.м., коридор 2,16 кв.м., склад 25,2 кв.м., склад 6,75 кв.м., коридор 2,78 кв.м., туалет 1,2 кв.м.,туалет 1,2 кв.м., склад 15,06 кв.м., з наданням ПАТ «Західінкомбанк» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення дій по реалізації предмета іпотеки.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24 грудня 2015 року у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явися, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому 28 березня 2016 року поштового відправлення із судовою повісткою. Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи наведене, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на скаргу представника відповідачів, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, а також обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині вирішення питання про судові витрати на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Судом встановлено, 29 серпня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0303/245, згідно з яким позичальнику було надано кредит на придбання нежитлового приміщення у розмірі 90 000 доларів США на умовах, визначених договором, зі сплатою 16% річних строком до 28 серпня 2010 року (а.с.6. Строк дії договору було подовжено до 17 жовтня 2012 року додатковими угодами від 27 серпня 2010 року і 18 жовтня 2011 року (а.с.8-9).

У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком і позичальником було укладено договір іпотеки № 2481 від 01 вересня 2008 року (а.с.11-14), а також договір поруки № 0303/245-Р від 25 червня 2010 року між банком, позичальником і ОСОБА_4 (поручителем) (а.с.10).

Предметом іпотеки є нежитлове приміщення загальною площею 140,34 кв.м., а саме: склади 13,54 кв.м., 44,26 кв.м., 5,57 кв.м., 6,81 кв.м., сходи 15,81 кв.м., коридор 2,16 кв.м., склад 25,2 кв.м., склад 6,75 кв.м., коридор 2,78 кв.м., туалет 1,2 кв.м., туалет 1,2 кв.м., склад 15,06 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цимбаревич Л.Ю. 01 вересня 2008 року за реєстром №2474, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

До закінчення строку дії кредитного договору надані в кредит кошти позичальником не були сплачені. Сума заборгованості по тілу кредиту станом на 01 вересня 2015 року становить 42195,47 доларів США, по процентах - 8434,51 доларів США (а.с.3). Згідно п.3.2.8 кредитного договору у разі порушення (невиконання) умов договору позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 30% від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень. Сума нарахованого за порушення (невиконання) кредитного договору штрафу становить 15188,99 доларів США. Загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0303/245 від 29 серпня 2008 року станом на 01 вересня 2015 року складає 65818,97 доларів США.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки у договорі поруки, укладеному банком з відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4, строк дії поруки не встановлено, суд дійшов правильного висновку, що порука припинена, оскільки кредитор пред'явив вимоги до поручителя ОСОБА_4 з пропуском шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором (строк виконання основного зобов'язання - 17 жовтня 2012 року, а позов до поручителя пред'явлено 9 жовтня 2015 року).

Колегія суддів вважає, що в частині вирішення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки рішення суду також є правильним.

З матеріалів справи вбачається, що спірне нежитлове приміщення належало до комунальної власності і знаходилося на балансі КРЕП № 4 міста Кіровограда. Це встановлено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2009 року (а.с.58-59). Цим рішенням було скасовано рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 11 березня 2008 року, яким було визнано право власності на спірне приміщення за ОСОБА_7. Апеляційний суд ухвалив нове рішення, яким у позові ОСОБА_7 до Департаменту економіки фінансів Кіровоградської міської ради про визнання права власності відмовив (а.с.56-57).

Проте, за період з часу ухвалення Ленінським районним судом міста Кіровограда рішення про визнання за ОСОБА_7 права власності на спірне приміщення (11 березня 2008 року) до скасування цього рішення апеляційним судом з відмовою у позові ОСОБА_7 (15 квітня 2009 року) спірне приміщення було продано тричі: 01 квітня 2008 року - ОСОБА_8, 27 червня 2008 року - ОСОБА_9 і 01 вересня 2008 року - ОСОБА_3 (а.с.54,56,59,100).

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-52цс14 від 11 червня 2014 року майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

З наведеного вбачається, що спірне майно вибуло з володіння власника, якого представляє Департамент економіки фінансів Кіровоградської міської ради, поза його волею і він має право пред'явити вимоги про витребування цього майна від добросовісного набувача. Між тим, цей власник не був залучений до участі у справі, що є порушенням його права, передбаченого статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.11 ЦПК України, суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог, який згідно з положеннями ч.1 ст.33 ЦПК України не заявляв клопотання про залучення до участі у справі власника спірного приміщення, у якого це приміщення вибуло поза його волею.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги суд вирішив правильно, проте допустив помилку при вирішенні питання про судові витрати.

При поданні позовної заяви та апеляційної скарги було задоволено заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Костенка І.І. про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі відповідно до положень ст.82 ЦПК України.

В рішенні суд першої інстанції стягнув судовий збір в дохід держави не з позивача, в інтересах якого пред'явлено позов, а з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», який згідно з п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Враховуючи наведене, рішення суду в частині судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ПАТ «Західінкомбанк» судового збору в дохід держави в розмірі 46698,29 грн. (22237,28 грн. за подання позовної заяви і 24461,01 грн. за подання апеляційної скарги). Станом на 09 жовтня 2015 року (на день пред'явлення позову) НБУ встановив офіційний курс валют в розмірі 21,29 грн. за 1 долар США. Ціна позову складає 65818,97 доларів США, що еквівалентно 1401285,87 грн. за вказаним курсом валют. Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час пред'явлення позову, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру складає 21019,28 грн. (виходячи із ставки судового збору 1,5%) і за вимогу немайного характеру - 1218 грн., а всього 22237,28 грн. Ставка судового збору за подання апеляційної скарги складає 110% від вказаної суми відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (22237,28х110%=24461,01). Тому загальна сума судового збору, що підлягає стягненню з ПАТ «Західінкомбанк» в дохід держави складає 46698,29 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24 грудня 2015 року скасувати в частині розподілу судових витрат з ухваленням нового рішення, яким стягнути з публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в дохід держави 46698 (сорок шість тисяч шістсот дев'яносто вісім) грн. 29 коп.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В.П.Бубличенко

Судді В.І.Кривохижа

С.І.Мурашко