Провадження № 2/201/2782/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилається не те, що 25 грудня 2013 року по вул. Рогальова, у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1. За Договором добровільного страхування наземного транспорту № 3310/13-Тз/ЗП1 від 27 вересня 2013 року, автомобіль НОМЕР_3, який є власністю ОСОБА_2, застраховано в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року, винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнано водія ОСОБА_1. Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу в межах лімітів своєї відповідальності у розмірі 18 338,46 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача суму яку позивач виплатив потерпілій стороні у ДТП та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року по вул. Рогальова, у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1. За Договором добровільного страхування наземного транспорту № 3310/13-Тз/ЗП1 від 27 вересня 2013 року, автомобіль НОМЕР_3, який є власністю ОСОБА_2, застраховано в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року, винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнано водія ОСОБА_1, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до Висновку незалежного експерта-автотоварознавця №621 від 10 січня 2014 року, розрахунку розміру страхового відшкодування, страхового акту та на підставі заяви страхувальника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 18 338,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 240 від 10.01.2014, яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року набрала законної сили і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином неправомірними діями відповідача, пов'язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі. грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Після виплати вказаного страхового відшкодування позивач отримав право вимоги різниці суми до винуватця ДТП (відповідача).

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином відповідач, як особа, що спричинила збитки, зобов'язана відшкодувати в порядку зворотної вимоги виплачену суму шкоди завданої власнику автомобіля НОМЕР_4.

У звязку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст. 11,60,88,214,209,215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» () суму збитків в порядку регресу у розмірі 18 338 (вісімнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» () сплачений судовий збір у розмірі 1 378 (тисячу триста сімдесят вісім) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Наумова