Справа № 141/576/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

при секретарі Кулик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, про визнання права власності житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3, яка все своє майно заповіла позивачці.

На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна ОСОБА_1 позбавлена можливості, так як у визначений законодавством строк для прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріальної контори і на сьогоднішній день поважність причин пропуску шестимісячного строку довести не в змозі, тому просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача - голова Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Бабенко В.В., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 матір»ю ОСОБА_1 записана ОСОБА_3.

Згідно із заповітом від 09.08.1999 року ОСОБА_3 все своє майно заповідає ОСОБА_1.

Відповідно до довідки № 298 від 31.03.2015 року, виданої виконкомом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, ОСОБА_1, дочка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, зареєстрована та постійно проживала в одному житловому будинку з спадкодавцем по АДРЕСА_1 з 20.07.1979 року до дня смерті спадкодавця.

Відповідно до довідки № 184/1 від 29.04.2016 року, виданої виконкомом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відносився до розрядду колгоспного двору, членами якого були: ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до довідки № 185 від 29.04.2016 року, виданої виконкомом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_1.

Відповідно до технічного паспорту власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно повідомлення Оратівської районної державної нотаріальної контори № 315/01-16 від 11.06.2016 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведена в Оратівській районній державній нотаріальній конторі 15.02.2001 року за № 49/2001.

Відповідно до спадкової справи № 49/2001 Оратівською районною державною нотаріальною конторою видано на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Животівка Оратівського району Вінницької області, розміром 2,70 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Оратівською районною державною адміністрацією 05.03.1997 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) та до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців по закону, які б могли вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 524, 525, 530, 539, 534, 548,549, 550 ЦК УРСР в ред. 1963 року, керуючись ст.ст. 3, 60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.І. Лисак