Справа № 308/7566/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду, як представник по довіреності, в інтересах позивача - ОСОБА_1 із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2, за якою просить суд стягнути з останнього на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. щомісячно на період навчання до 23-х років.

Судом з'ясовано, що належним позивачем слід вважати саме ОСОБА_1, оскільки її мати - ОСОБА_3 звернулася до суду від її імені, як представник за довіреністю від 22.07.2016 року, яка наявна у матеріалах справи, тобто є представником за довіреністю, а не позивачем, як вона визначила свій правовий статус у позовній заяві.

В обґрунтування позову зазначила, що на день досягнення повноліття позивачка навчалася та продовжує навчатися на ІV курсі денної форми навчання Ужгородського торгівельно - економічного коледжу КНТЕУ до 30 січня 2017 року та після здобуття середньої спеціальної освіти планує продовжувати навчатися для здобуття вищої освіти. При цьому кожний день вона витрачає кошти на проїзд до м. Ужгорода та харчування, окір мого, для придбання одягу, взуття, приладдя для навчання, тому потребує матеріальної допомоги, а мати працює посезонно, тому її заробітки є недостатніми для утримання доньки.

Позивач у судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена, причини неприбуття суду не повідомила. Проте, представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Проте представником відповідача була подана заява, в якій він просить суд розглянути позов за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнав частково у сумі 750,00 грн. за період до 30.01.2017 року, тобто до завершення навчання доньки.

Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням зазначених положень та у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2012 року у справі № 712/14090/12, яке набуло законної сили з 15.05.25013 року, дати перегляду його апеляційною інстанцією, за наслідками якого Апеляційним судом Закарпатської області було винесено ухвалу про залишення без змін цього рішення, за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та третьою стороною орган опіки і піклування Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - було позбавлено ОСОБА_2., місце проживання АДРЕСА_1, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

В ході розгляду судом зазначеної справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.07.1998 р. виданого Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_3 та ОСОБА_2, являються батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач ОСОБА_2 покладені на нього, як батька неповнолітньої доньки, обов'язки не виконує, з 08.02.2003 року він не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не спілкується з нею, не цікавиться навчанням та вихованням доньки. Згідно характеристики №583 виданій ОСОБА_4 з ЗОШ 1-3 батько ОСОБА_2, жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавиться навчанням та вихованням доньки. Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №750/02-13 від 13.09.2012 року, враховуючи інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, виконавчий комітет як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2, відносно його неповнолітньої доньки.

Як зазначено у ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2013 року у справі 308/1074/13-ц, судом було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 750,00 грн. щомісячно, починаючи з 2 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

На час звернення позивача - ОСОБА_5 до суду з відповідним позовом - 25.07.2016 року їй виплавилося 18 років, тобто стягнення аліментів за вищезазначеним рішенням суду на користь її матері було припинене.

Свідоцтвом про зміну імені від 04.12.2012 року серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4

Довідкою від 19.07.2016 року № 198/01-18 Ужгородського торгівельно - економічного коледжу Ужгородського національного торгівельно - економічного університету підтверджується, що ОСОБА_1 навчається на ІV курсі денної форми навчання за спеціальністю «Виробництво харчової продукції», термін закінчення навчання - 30 січня 2017 року.

Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як зазначено у п. 15, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Представником відповідача була подана до суду заява від 11.10.2016 року, в якій він просить суд розглянути позов за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнав частково у сумі 750,00 грн. за період до 30.01.2017 року, тобто до завершення навчання доньки.

З урахуванням вищевикладеного та того факту, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що відповідач має можливість у більшому розмірі надавати їй допомогу, відповідач визнав позов та зазначив про можливість надавати допомогу лише у сумі 750,00 грн. щомісячно, враховуючи строк навчання позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн. щомісячно, з дня звернення до суду з відповідним позовом (25.07.2016 року) по 30 січня 2017 року включно, тобто до дня завершення навчання в Ужгородському торгівельно - економічного коледжу Ужгородського національного торгівельно - економічного університету.

Судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, 294, 367 ЦПК України та ст.ст. 166, 190, 200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер - суду невідомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_4 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн. щомісячно, з дня звернення до суду з відповідним позовом (25.07.2016 року) по 30 січня 2017 року включно, тобто до дня завершення навчання в Ужгородському торгівельно - економічного коледжу Ужгородського національного торгівельно - економічного університету.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер - суду невідомий, на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня грн. 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова