Справа № 536/926/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Курбанової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві позивач вказував, що між ним та ОСОБА_2, 27 листопада 2004 року, був зареєстрований шлюб у Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області.

Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо з серпня 2015 року, по причині різних поглядів на життя і різних характерів, внаслідок чого між ними відсутнє взаєморозуміння.

На думку позивача, подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Суперечок з приводу поділу майна, яке є їхньою спільною власністю немає.

Крім цього позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить їх інтересам.

Також, за домовленістю між сторонами по справі, неповнолітні діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишаються проживати разом з відповідачем ОСОБА_2.

На підставі викладеного просив суд, шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 07 листопада 2004 року у Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, за актовим записом № 3 - розірвати.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідачем ОСОБА_2.

У судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявилася, на адресу надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне:

Сторони по справі одружилися 07 листопада 2004 року, про що видано свідоцтво про одруження серії 1-КЕ № 098798, зареєстроване в Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, з актовим записом № 3.

Під час шлюбу в них народилися двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 235912 від 11.03.2005 року, зареєстроване Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 2, та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 235913 від 10.11.2011 року, зареєстроване Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 9.

Також не оспорюється ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що вони проживають окремо з серпня 2015 року, по причині різних поглядів на життя і різних характерів, внаслідок чого між ними відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе є неможливим, та суперечить їх інтересам. Суперечок з приводу поділу майна, яке є їхньою спільною власністю немає.

Крім цього, за домовленістю між сторонами по справі, неповнолітні діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишаються проживати разом з відповідачем ОСОБА_2.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, в той час відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 14, 57 59, 88, 174, 208, 209, 212215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27 листопада 2004 року у Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, за актовим записом № 3 - розірвати.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідачем ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський