У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., ЧервинськоїМ.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за платіжною картою.

Рішенням Хустського районного суду від 12 листопада 2013 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2014 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 32 720 грн 31 коп.

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд вищезазначеного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Як на нововиявлену обставину посилався на постанову Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14. Також зазначав, що аналогічного, викладеного у вказаній постанові висновку дійшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справах № 6-21792св11, 6-11437св12 та 6-49860св12.

Вважав, що з прийняттям Верховним Судом України постанови від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 всі інші судові рішення у цій категорії справ втрачають силу.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 (далі - постанова) роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК Українинововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2014 року, обґрунтовано виходив із того, що постанова Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для судів, однак вона не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 ЦПК України та не може бути підставою для перегляду рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість ухвали апеляційного суду не впливають.

Із матеріалів справи та змісту ухвали апеляційного суду не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
Л.М. Мазур
М.Є. Червинська