Справа № 692/278/16-ц
Провадження № 2/692/138/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2016 року Драбівський районний суд

Черкаської області

в складі : головуючого - судді Шевченка В.О.

при секретарі Миколаєнко В.В.

представників позивача ОСОБА_1

-ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом

ОСОБА_4

до :

СТОВ «Агрофірма «Агромакс»

Третя особа: Відділ Держгеокадастру у Драбівському районі

про розірвання договору оренди землі та додаткової угоди до нього

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до СТОВ «Агрофірма «Агромакс» про розірвання договору оренди землі б/н від 10 вересня 2006 року та Додаткової угоди до нього від 1 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та СТОВ «Агрофірма «Агромакс» посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що є власником земельної ділянки площею 3,01 га, розташованої в амінмежах Великохутірської сільської ради Драбівського району. Вказана земельна ділянка належала батькові позивачки ОСОБА_5 на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії 11-ЧР №043623 кадастровий номер :03:002:1871. ОСОБА_5 згідно договору оренди землі від 10 вересня 2006 року та Додаткової угодою від 1 вересня 2011 року, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Драбівському районі 28.12.2012 року, передав належну йому земельну ділянку в оренду СТОВ «Агрофірма «Агромакс». Згідно п.8 Договору оренди землі в редакції Додаткової угоди договір оренди укладений на 10 років з 10.09.2011 року по 10.09.2021 року. 23 січня 2013 року ОСОБА_5, із яким укладався договір оренди землі та Додаткова угода до нього помер. Позивачка вказує, що відповідно до п. 9 договору оренди в редакції Додаткової угоди до нього відповідач зобов'язувався виплачувати щорічну орендну плату в грошовій формі в розмірі 4,5% від грошової оцінки землі. Згідно п.10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю повинно здійснюватися з урахуванням індексів інфляції автоматично без заключення додаткової угоди. Із наданої відповідачем довідки вбачається що у 2014 році при зміні індексу інфляції у порівнянні з 2013 роком перерахунок орендної плати відповідачем здійснений не був, що є істотним порушенням угоди , а також ч.3ст.21 Закону України «Про оренду землі». Крім того, позивачеві нещодавно стало відомо, що земельна ділянка, яка їй належить, перебуває у межах земельного масиву, який обробляється приватним підприємством «Росток», що є груби порушенням умов договору оренди землі від 10 вересня 2006 року та Додаткової угоди до нього від 1 вересня 2011 року. Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_4 за їх захистом звернулася до суду і просила постановити судове рішення, яким розірвати договір оренди землі від 1410 вересня 2006 року та Додаткову угоду до нього від 1 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та СТОВ «Агрофірма «Агромакс».

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги та їх обґрунтування підтримали, просили позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила у позові відмовити.

В судовому засіданні представник третьої особи зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано в судовому засіданні доказів невиконання укладених договору оренди землі між ОСОБА_5 та СТОВ «Агрофірма «Агромакс» від 10 вересня 2006 року та Додаткової угоди до нього від 1 вересня 2011 року.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,01 га, розташованої в амінмежах Великохутірської сільської ради Драбівського району, яка належала її батькові ОСОБА_5 на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії 11-ЧР №043623 кадастровий номер :03:002:1871. ОСОБА_5 10 вересня 2006 року уклав із СТОВ «Агрофірма «Агромакс» договір оренди землі та Додаткову угоду до цього договору 1 вересня 2011 року, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Драбівському районі 28.12.2012 року. У відповідності до укладеного договору від 10 вересня 2006 року ОСОБА_5 передав належну йому земельну ділянку в оренду СТОВ «Агрофірма «Агромакс». Згідно п.8 Договору оренди землі в редакції Додаткової угоди договір оренди укладений на 10 років з 10.09.2011 року по 10.09.2021 року. Після смерті 23 січня 2013 року ОСОБА_5 позивач ОСОБА_4 згідно із договором про поділ спадкового майна від 21 січня 2015 року стала власницею спірної земельної ділянки. 2 вересня 2015 року, 23 грудня 2015 року та 15 лютого 2016 року позивач зверталася із письмовими заявами на адресу керівництва СТОВ «Агрофірма «Агромакс» про бажання господарювати самостійно на земельній ділянці, яка їй належить та розірвання договору оренди землі за взаємною згодою, укладеного її батьком ОСОБА_5 10 вересня 2006 року та додаткової угоди до нього від 1 вересня 2011 року.

Позивач посилається на те, що відповідач істотно порушив умови договору оренди, що полягало проведенні виплати орендної плати, встановленої договором оренди від 10.11.2006 року та Додатковою угодою до нього від 01.11.2011 року без врахування щорічного індексу інфляції.

В судовому засіданні доведено, що у відповідності до договору оренди землі від 10.09.2006 року та додаткової угоди до нього від 01.09.2011 року орендна плата відповідачем нарахована та виплачена: за 2011 рік 2181 грн. при індексі інфляції 1,0; за 2012 рік 2553 грн. при індексі інфляції 1,0; за 2013 рік 3830 грн. при індексі інфляції 1,0; за 2014 рік 3830 грн. при індексі інфляції 1,249; за 2015 рік 5315 грн. при індексі інфляції 1,433. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь розраховується у відповідності до п.289,2 ст. 289 Податкового Кодексу України, який станом на 1 січня 2015 року становить 1,249. Позивач не заперечує щодо фактичного отримання нарахованої та виплаченої орендної плати за вказаний період.

Таким чином, вимога позивача щодо невиконання відповідачем п.10 Договору оренди щодо неврахування при обчисленні орендної плати за період 2011-2015 років індексів інфляції є неаргументованою і суперечить наявним матеріалам справи.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У 2000 році відбулася реорганізація КСП «Росія» в ході якої розпайовані земельні ділянки були розподілені між двома новоствореними СТОВ «Великий Хутір» та СВК «Агрополіс», правонаступником якого є СТОВ «Агрофірма «Агромакс».

ОСОБА_5 отримав державний акт на право приватної власності на землю згідно рішення Великохутірської сільської ради Драбівського району від 1 березня 2001 року і належна йому земельна ділянка площею 3.01 га була розміщена на полі, яке в даний час використовується ППР «Росток». Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5 була виготовлена у 2012 році, тобто після укладання 1 вересня 2011 року між ОСОБА_5 та СТОВ «Агрофірма «Агромакс» додаткової угоди до договору оренди землі від 10 вересня 2006 року. Укладаючи типовий договір оренди землі із СТОВ «Агрофірма «Агромакс» 10 вересня 2006 року та додаткову угоду до цього договору 1 вересня 2011 року ОСОБА_5, як власник земельної ділянки та знаючи про фактичне її розташування, погоджувався саме на такий спосіб та порядок її використання.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, 10 вересня 2006 року ОСОБА_5 та СТОВ «Агрофірма «Агромакс» дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі склали і підписали типовий договір оренди землі, надаючи згоді встановленої форми.

Частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно частини першої ст. 32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що виплата орендної плати орендарем проводилась щорічно в строки, передбачені умовами договору оренди землі з урахуванням індексів інфляції, тому відсутні правові підстави для розірвання договору оренди.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.13, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_4 до СТОВ «Агромакс» про розірвання договору оренди землі від 10 вересня 2006 року та Додаткової угоди до нього від 1 вересня 2011 року відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий: