Справа № 367/7719/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/3617/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 06.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

6 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Антоненко В.І., Поліщука М.А.,

за участю секретаря : Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» до ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності,

у с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року ПП «Білдгрупменеджмент» звернулися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (Університетська) у м. Ірпені Київської області, виданого 13 серпня 2015 року ОСОБА_2 Реєстраційною службою Бучанського МУЮ Київської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 30 липня 2013 року між ПП «Білдгрупменеджмент» та ОСОБА_2 було укладено договір про резервування квартири № КМ2/1-4-115, відповідно до якого за відповідачем закріплена однокімнатна квартира № 115 загальною проектною площею - 47,95 кв.м, розташована у секції «В» будинку № 2/1 по вул. Карла Маркса у м. Ірпені Київської області.

30 липня 2013 року між ТОВ «Фордон Есет Менеджмент», яке діє від імені та за рахунок ПЗНВІФ «Ірпінська інвестиційна група», за участі торговця цінними паперами - ТОВ «Про Капітал Секюрітіз», та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-1388/13, згідно з яким продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах, передбачених договором, цінні папери, а саме: іменні бездокументарні цільові облігації (серія Е), емітовані ПП «Білдгрупменеджмент» у кількості 480 шт. за ціною 753,09 грн. за 1 цінний папір. Загальна вартість цінних паперів становить 361 483, 20 грн. Власник облігацій має право за наявності чинних договорів про участь у будівництві у порядку та строки, передбачені в Проспекті емісії, отримати у власність відповідно до кількості облігацій кількість м 2 квартири у відповідному будинку (п. 4.5. Проспекту). Пунктом 4.7.6. Проспекту емісії передбачено, що власники облігацій, які придбали облігації на вторинному ринку повинні звернутися до емітента з метою переукласти договір про участь у будівництві.

Право власності на цінні папери у ОСОБА_2 виникло 25 листопада 2014 року, проте, не погоджуючись на укладення договору про участь у будівництві, відповідач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на висновки судів щодо спірних правовідносин, позивач вказав, що наявний у відповідача договір про резервування квартири не є правовою підставою для реєстрації права власності на квартиру. Незважаючи на це, ОСОБА_2 звернувся до Бучанського МУЮ Київської областіз пакетом документів на реєстрацію права власності на спірну квартиру та незаконно отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПП «Білдгрупменеджмент» посилається на аналогічні підстави для її задоволення, що й у позовній заяві, додатково вказавши, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані докази та обставини, які встановлені судовими рішеннями.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходячи з обставин, встановлених у постанові адміністративного суду про законність дій та рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності відповідача на спірну квартиру та видачі свідоцтва про право власності, на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновками суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30 липня 2013 року між ПП «Білдгрупменеджмент» та ОСОБА_2 було укладено договір про резервування квартири № КМ2/1-4-115, відповідно до якого за відповідачем закріплена однокімнатна квартира № 115 загальною проектною площею - 47,95 кв.м, розташована у секції «В» будинку № 2/1 по вул. Карла Маркса у м. Ірпені Київської області.

30 липня 2013 року між ТОВ «Фордон Есет Менеджмент», яке діє від імені та за рахунок ПЗНВІФ «Ірпінська інвестиційна група», за участі торговця цінними паперами - ТОВ «Про Капітал Секюрітіз», та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-1388/13, згідно з яким продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах, передбачених договором, цінні папери, а саме: іменні бездокументарні цільові облігації (серія Е), емітовані ПП «Білдгрупменеджмент» у кількості 480 шт. за ціною 753,09 грн. за 1 цінний папір. Загальна вартість цінних паперів становить 361 483, 20 грн.

28 березня 2014 року сторони підписали Акт прийому-передачі житлового приміщення № 115, в якому зазначили, що ОСОБА_2 прийнято квартиру № 115 (адресний № 117) по вул. Карла Маркса 5 у м. Ірпені Київської області.

Також, 25 листопада 2014 року були підписані Акти виконаних зобовязань до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-1388/13 від 30 липня 2013 року та Акт приймання-передачі цінних паперів.

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 30 грудня 2014 року № 4580-64-VI «Про перейменування вулиць м. Ірпеня», серед інших, вулицю ОСОБА_3 у м. Ірпені перейменовано на вулицю Університетську.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПП «Білдгрупменеджмент» про визнання права власності на квартиру відмовлено.

В свою чергу, 31 липня 2015 року відповідач, через свого представника за довіреністю ОСОБА_4, звернувся до Реєстраційної служби Бучанського МУЮ Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну квартиру та долучив до неї необхідний пакет документів, за результатом розгляду яких 12 серпня 2015 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2, корп. «В» у м. Ірпені Київської області та 13 серпня 2015 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Ураховуючи вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов'язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України.

Проте це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини є преюдиціальними фактами, їх преюдиціальність заснована на юридичному механізмі набрання судовим рішення законної сили, відповідно до якого виникає заборона оспорювати в іншому процесі встановлені у цьому рішенні факти.

Отже, не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Крім того, преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року, відмовлено у задоволенні позову ПП «Білдгрупменеджмент» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучанського МУЮ Київської області ОСОБА_5, Реєстраційної служби Бучанського МУЮ Київської області, Управління державної реєстрації ГТУЮ Київської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, рішень протиправними, скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Як вбачається зі змісту даної постанови, адміністративний суд вирішив питання на предмет того, чи прийняті (вчинені)рішення та дії суб'єкта владних повноважень, а саме державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучанського МУЮ Київської області та Реєстраційної служби Бучанського МУЮ Київської області щодо державної реєстрації права власності та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно на імя відповідача відповідають вимогам закону, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Встановивши наявність вказаного судового рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції помилково вважав, що у ньому встановлено обставини, факти та правовідносини сторін, які не повинні доказуватися при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини, оскільки предметом даного судового розгляду є правомірність набуття відповідачем у власність спірної квартири згідно укладених між сторонами договорів, в яких встановлено умови, порядок і механізм набуття ОСОБА_2 права власності на новостворене нерухоме майно.

Таким чином обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, не мають преюдиційного значення для вирішення заявлених вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власностів силу того, що вони не були предметом спору.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.4 Проспекту емісії облігацій емітента - ПП «Білдгрупменеджмент», зареєстрованого Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку 3 серпня 2012 року, фінансові ресурси, залучені від розміщення облігацій, спрямовуються на фінансування будівництва багатоквартирних житлових будинків, об'єктів соціального та комерційного призначення по вул. Карла Маркса в м. Ірпінь, Київської області, в тому числі будинку № 5.

Джерелом погашення цільових облігацій є новозбудована кількість квадратних метрів житлових будинків. При погашенні власник отримує у власність визначену у договорі про участь у будівництві квартиру, по площі еквівалентну кількості облігацій, якими він володіє. Погашення облігацій здійснюється шляхом оформлення відповідних об'єктів нерухомості у власність власника облігацій.

Покупець укладає із емітентом договір про участь у будівництві, в якому вказується повна характеристика відповідної, обраної покупцем квартири, кількість та серія облігацій, яку повинен придбати покупець у емітента під час розміщення, або на вторинному ринку (п. 4.7 Проспекту).

Власник облігацій має право за наявності чинних договорів про участь у будівництві у порядку та строки, передбачені в Проспекті емісії, отримати у власність відповідно до кількості облігацій кількість кв.м квартири у відповідному будинку (п. 4.5. Проспекту).

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач придбав облігації на вторинному ринку у ТОВ «Про Капітал Сек'юрітіз», про що сторони уклали відповідний договір купівлі-продажу цінних паперів від 30 липня 2013 року.

Пунктом 7.10. цього договору передбачено, що покупець отримав копію Проспекту емісії ПП «Білдгрупменеджмент».

Крім того, в п. 4.7.6. Проспекту емісії передбачено, що власники облігацій, які придбали облігації на вторинному ринку повинні звернутися до емітента з метою переукласти договір про участь у будівництві.

Як вбачається із виписки про операції з цінними паперами вих. № 4037 від 25 листопада 2014 року право власності на цінні папери у відповідача виникло лише 25 листопада 2014 року.

Враховуючи наведене слід дійти висновку, що у відповідача право на переукладення договору на участь у будівництві виникло лише після отримання права власності на облігації. Тобто, договір про резервування квартири не є підставою для набуття права власності на квартиру, оскільки на момент його укладення у відповідача ще не існувало право власності на облігації.

Пунктом 4.7.8. Проспекту емісії встановлено порядок погашення облігацій, а саме: погашення облігацій буде здійснюватись шляхом надання у власність власникам облігацій відповідної кількості загальної площі квартир, що залежить від кількості придбаних облігацій відповідної серії, у об'єкті будівництва «Багатоквартирні житлові будинки, об'єкти соціального та комерційного призначення по вул. К. Маркса в м. Ірпінь Київської області» у відповідності з договором про участь у будівництві об'єкту будівництва.

Кожен власник облігацій зобов'язаний для здійснення процедури погашення облігацій подати емітенту документи, в тому числі договір про участь у будівництві, який визначає обране власником облігацій приміщення і заброньоване за емітентом.

Власники облігацій, які придбали облігації під час розміщення, але не уклали договір про участь у будівництві, повинні звернутись до емітента з метою укласти договір про участь у будівництві об'єкта (п. 4.7.1 Проспекту).

Судом встановлено, що на пропозицію ПП «Білдгрупменеджмент» ОСОБА_2 відмовився укласти договір про участь у будівництві та звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру.

При вирішенні даного спору суди дійшли висновку, що у сторін спору відсутній договір про участь у будівництві і вони не визначили порядок, розміри та строки доплати вартості квадратних метрів, а тому вимога ОСОБА_2 про визнання права власності на спірну квартиру, площа якої є більшою, ніж та, яка відповідає наявним у нього облігаціям, є такою, що заявлена без достатніх правових підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦК України)

Отже, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб відповідач набув право власності на спірний обєкт.

За таких обставин, коли у відповідача відсутній договір про участь у будівництві, що виключає можливість набуття ним права власності на квартиру АДРЕСА_2, корп. «В» у м. Ірпені Київської області згідно умов Проспекту емісій, колегія суддів приходить до висновку, що видане йому 13 серпня 2015 року Реєстраційною службою Бучанського МУЮ Київської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно має бути визнане недійсним в судовому порядку.

Зважаючи на вищевикладене, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права й відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПП «Білдгрупменеджмент» підлягають до стягнення документально підтвердженні судові витрати, а саме: 1 218,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1339,80 грн. за подання апеляційної скарги, а всього 2 557,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким позов приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» до ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власностізадовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (Університетська) у м. Ірпені Київської області, виданого 13 серпня 2015 року ОСОБА_2 Реєстраційною службою Бучанського МУЮ Київської області індексний № 42209962.

Стягнути з ОСОБА_2на користь приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» 2 557,80 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят сім гривень вісімдесят копійок) сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Антоненко

ОСОБА_6