Справа № 316/865/16-ц
Провадження № 2/316/608/16
"19" липня 2016 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:
головуючого судді: Капустинського М.В.,
при секретарі: Терещенко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,-
ОСОБА_1, в інтересах якої, на підставі договору, діє адвокат ОСОБА_4 звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою у якій зазначила, що вона є донькою відповідача по справі ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. У 2002 році, за рішенням суду, шлюб між його батьками, який вони уклали 11.10.1997 року, було розірвано. У 2001 році за позовною заявою матері позивачки (третьої особи по справі) судом було винесено рішення та призначено стягнення з відповідача по справі на користь третьої особи по даній справі аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття. Та виконавчий лист було направлено до бухгалтерії ВП «Запорізька АЕС» де працює відповідач.
04.04.2016 року Позивачці виповнилося 18 років та виконавче провадження в частині стягнення аліментів на її утримання було закінчено у звязку із повним та фактичним виконанням рішення суду.
З серпня 2015 року позивачка зазначає, що є студенткою Одеського національного університету імені ОСОБА_5 факультету журналістики, денна форма навчання та термін навчання становить чотири роки. Весь вільний час вона присвячує навчанню, а тому не має можливості працевлаштуватися і матеріально себе забезпечувати, у звязку з чим потребує допомоги батьків. Щомісячні її витрати становлять приблизно 5913 грн. 27 коп. та її мати третя особа по справі не в змозі самостійно забезпечити усі витрати, оскільки працює у дитячому садку та має середній заробіток 2500,00 гривень, які витрачає на оплату навчання, проїзду транспортом, харчування, канцелярські товари, проживання у гуртожитку, тощо, однак доходів матері позивачки (третьої особи по справі) їх не вистачає.
Просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2, на своє утримання, аліменти на період навчання у вищому навчальному закладі, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доход) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30.06.2019 року включно, а також просить суд стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду, через канцелярію, письмову заяву в якій просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розгляд справи провести у її відсутності за участі свого представника за договором адвоката ОСОБА_4 (а.с.28).
У судове засідання представник позивача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.12), адвокат ОСОБА_4 не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.29).
У судове засідання третя особа по справі ОСОБА_3 не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі просить суд позовні вимги задовольнити у повному обсязі (а.с.27).
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Згідно з повідомленням з Енергодарського МВ УДМС України в Запорізькій області (а.с.18) відповідач зареєстрований за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві. Крім того, до суду повернулися поштові конверти н ім`я відповідача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.19, 26).
Відповідно до ч.1ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться.
Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України , відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача в заочному провадженні, на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.
Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.
Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-літнього віку, за умови, що вони мають можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Так судом встановлено, що позивачка по справі є донькою відповідача по справі та третьої особи, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), навчається в Одеському національному університеті імені ОСОБА_5 за денною формою навчання з 01.09.2015 року терміном навчання до 30.06.2019 року, про що надано інформаційну довідку (а.с.30), згідно квитанції від 25 серпня 2015 року позивачкою проведено оплату за навчання у 1 семестрі на 1 курсі навчального закладу у розмірі 7125,00 грн. (а.с.10), а також проведено 08.02.2016 року оплату за навчання на 2 семестрі 1 курсу навчального закладу у розмірі 7125,00 грн. (а.с.9), крім того, згідно із Договором, позивачка проживає у гуртожитку ОНУ ім..ОСОБА_5, за проживання в якому, згідно із п.п.2.4.2 Договору взивається оплата, яка становить 2920,00 грн. на місяць (а.с.8), а також позивачкою надано квитанцію про оплату гуртожитку (а.с.11).
Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В силу положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Проаналізувавши все вищезазначене, дослідивши докази наявні у матеріалах справи та з урахуванням того, що у разі задоволенні позовної заяви, розмір аліментів який буде призначено до стягнення з відповідача, буде нижчим за граничний розмір відрахувань передбачений ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині призначення щомісячного стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на навчання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня звернення до суду і до 30.06.2016 року включно - обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, а тому підлягають задоволенню.
Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судового збору на користь держави, судом встановлено наступне:
Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у правах про стягнення аліментів.
Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Позивачка звернулась до суду з позовною заявою 10.06.2016 року, згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 р.», розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень, тобто розмір судового збору, який підлягає сплаті, становить 551 грн. 20 коп.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Як зазначено вище, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання, у звязку з чим, суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, вважає, що розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача.
Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 180-183, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. ст.ст.10, 11, 15, 30, 57-60, 88, 169, 179, 197, 208, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на період навчання у вищому навчальному закладі, починаючи стягнення з 10.06.2016 року по 30.06.2019 рік - включно.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави, судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський