06 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Шиманський В.Й., Кравець В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -
У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно до досягнення донькою повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно до досягнення донькою трьох років.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частину всіх видів доходів ОСОБА_1, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.03.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання 1/4 частину всіх видів доходів ОСОБА_1, щомісячно, починаючи з 11.03.2016 і до досягнення дитиною трьох років.

Не погодившись з рішенням, відповідач ОСОБА_1 оскаржив його в частині розміру аліментів в апеляційному порядку.

Справа 756/3364/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9429/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року в частині визначення розміру аліментів. Стягнути аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини його заробітку до досягнення донькою повноліття та на утримання дружини ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення донькою трьох років.

В обґрунтування своїх вимог відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуване рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права. При цьому, апелянт вказує в апеляційній скарзі на те, що погоджується сплачувати аліменти, але не в таких частках, як заявлено в позові, про що заявляв у суді першої інстанції, проте судом зазначене не було взято до уваги.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 18.07.2014 по 23.05.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю ОСОБА_2

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач із позивачем та донькою не проживає, стан здоров'я відповідача задовільний, відповідач працює та має постійний дохід.

Колегія суддів повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Як вбачається з довідки про доходи відповідача № 1 від 30.05.2016, ОСОБА_1 працює водієм у ТОВ «Нове вугілля», його заробітна плата складає 4 169,90 грн. на місяць.

Із рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.08.2010 вбачається, що з ОСОБА_1 з 19.04.2010 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним повноліття.

Із довідки Форми 3 № 884/3 від 06.05.2016 вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір'ю, яка є пенсіонером та перебуває на утриманні відповідача.

Суд першої інстанції, стягуючи аліменти з відповідача в зазначеному розмірі, не з'ясував усі фактичні обставини справи та не врахував те, що заробітна плата відповідача становить 4 169,90 грн., з яких він сплачує аліменти на сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини та дружини, проте колегія суддів не погоджується із розміром аліментів, що підлягають щомісячному стягненню з відповідача, оскільки така сума аліментів є неможливою до сплати відповідачем та буде перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини підлягають аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також, на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно і до досягнення дитиною трьох років, оскільки саме така сума не є меншою 30% доходу відповідача та на думку колегії суддів є справедливою з огляду на розмір заробітної плати відповідача та перебування на утриманні відповідача неповнолітнього сина та матері пенсійного віку. При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів, однак в межах його доходу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині розміру суми аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини та дружини, в решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року змінити в частині розміру стягнення аліментів.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/5 частини всіх видів доходів ОСОБА_1, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.03.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходів ОСОБА_1, щомісячно, починаючи з 11.03.2016 і до досягнення дитиною трьох років.

В решті рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: