Провадження № 22ц/784/1579/16
Справа № 488/4247/15-ц Суддя першої інстанції Безпрозваний В.В.,
Категорія 40 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

7 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської вечірньої школи № 1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління освіти Миколаївської міської ради про визнання дублікату атестату про повну загальну середню освіту недійсним та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миколаївської вечірньої школи № 1, уточнивши який, остаточно просив визнати недійсним дублікат атестата про повну загальну освіту, виданий 30 квітня 2014 року Миколаївською вечірньою школою № 1 та зобовязати відповідача видати йому належний дублікат атестату про середню освіту.

Обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що в 1972 році закінчив Жовтневу середню школу робітничої молоді № 1 і отримав атестат про середню освіту, який було втрачено. Миколаївська вечірня школа № 1 є правонаступником учбового закладу, який він закінчив. На його звернення про видачу дублікату, відповідач видав дублікат атестату про повну загальну середню освіту серії МК № 46211419 відповідно до Закону України № 1060-ХП «Про освіту», який набув чинності 23 травня 1991 року. Проте, на його думку, виданий дублікат не відповідає отриманому ним рівню освіті, оскільки деякі предмети навчальної програми він взагалі не вивчав.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме не врахував положення ст. 58 Конституції України та ст.ст. 15, 27 Закону України «Про освіту».

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази й дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав визнавати недійсним дублікат атестату про повну загальну освіту, виданого відповідачем 30 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що в 1972 році ОСОБА_2 закінчив Жовтневу середню школу робітничої молоді № 1, після закінчення якої отримав атестат про середню освіту.

На вимогу позивача про видачу дублікату атестату про середню освіту у звязку з втратою оригіналу атестату, 30 квітня 2014 року Миколаївська вечірня школа № 1, яка є правонаступником Жовтневої середньої школи робітничої молоді № 1, видала дублікат атестату про повну загальну середню освіту серії МК № 46211419 (а.с. 2).

ОСОБА_2 вважає, що відповідач неправомірно видав йому дублікат атестату про повну загальну середню освіту, оскільки такий рівень середньої освіти був встановлений Законом України «Про освіту» в 1991 році, а він вважає, що йому необхідно видати дублікат атестату про середню освіту зразка 1972 року, оскільки середня освіта на той час не відповідала повній загальній середній освіті, встановленої Законом України «Про освіту», зокрема деякі предмети навчальної програми раніше не вивчалися.

Відповідно п.п. 4 п. 1 ст. 30 даного Закону України «Про освіту» № 1060-XII, який набув чинності 23 травня 1991 року, встановлено освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні та ступені освіти до яких було віднесено повну загальну середню освіту.

Згідно з пп. 1 п. 1 ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту» № 651-Х1У від 13 травня 1999 року з подальшими змінами вечірня школа II-III ступенів відноситься до загальноосвітніх навчальних закладів та передбачена для громадян, які не мають змоги навчатись в школах з денною формою навчання.

Проте норми цих законів , якими запроваджена інша система рівнів та ступенів середньої освіти, не передбачають будь-яких порівнянь середньої освіти радянського часу (1972 рік) та повної загальної середньої освіти, яка діяла на час звернення позивача з питань видачі дублікату атестату.

Проведення таких досліджень та ідентифікації освіти різних часів не входить до компетенції суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 12 «Про документи про освіту та вчені звання» затверджено перелік документів про освіту і вчені звання до якого і відноситься атестат про повну загальну середню освіту. Цією ж постановою передбачено, що документи про освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними та обміну не підлягають. Положеннями цієї постанови передбачено видачу документів про освіту нових зразків, та списання документів про освіту старих зразків, що залишились невикористаними.

Пунктом 5.1 наказу Міністерства освіти і науки України від 10 грудня 2003 року № 811 «Про затвердження Положення про ІВС «Освіта» та Порядку замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка» з відповідними змінами в подальшому (надалі - Порядок) передбачено, що дублікати Карток Документів видаються в разі їх утрати, а також пошкодження, які призвели до порушення їх цілісності чи до знищення всіх або більшості реквізитів, відсутність яких унеможливлює встановлення власника документа. У разі, якщо первинний документ містив помилки в прізвищі, імені, по батькові власника, дублікат Картки виконується з урахуванням необхідних змін.

Відповідно до п.п. 1.2.1. Документ про освіту державного зразка це персональні дані про освітній чи освітньо - кваліфікаційний рівень випускника навчального закладу України, які занесені в центральний банк даних Міністерства освіти і науки України та відтворені в пластиковій картці.

Спеціалізоване програмне забезпечення ІВС «Освіта» - це компютерні програми із застосуванням яких забезпечується формування в електронному вигляді та внесення до ІВС «Освіта» інформації щодо документів та навчальних закладів (п.п. 1.2.10 Порядку).

Відповідач на звернення позивача відповідно до цих нормативних документів замовив дублікат атестату та видав дублікат атестату про повну загальну середню освіту, зазначивши при цьому, що ОСОБА_2 здобув повну загальну середню освіту в 1972 році у Жовтневій середній школі робітничої молоді № 1.

За такого відсутні правові підстави для визнання недійсним виданого відповідачем дублікату атестату, оскільки при його видачі відповідач дотримався вимог законодавства, яке регулює ці питання, щодо способу та порядку видачі дублікатів атестату.

Отже позовні вимоги ОСОБА_2 про зобовязання відповідача видати йому дублікат атестату про середню освіту не можуть бути задоволені, оскільки сформулювати в Єдиній державній електронній базі з питань освіти інформацію про отриману середню освіту без зазначення освітнього рівня, які були введені в системі освіти з 1991 року з подальшими змінами неможливо.

Таким чином, видача документа про середню освіту державного зразка без визначення освітнього рівня діючими нормативними актами не передбачена.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не впливають на правильність висновків суду

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд повно зясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, що надали сторони, а тому підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді В.І. Козаченко

ОСОБА_3