УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеліта»ОСОБА_2, звертаючись до Дніпровського районного суду міста Києва, як компетентного суду, просило визнати виконавчий лист, виданий 24 жовтня 2014 року на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року у справі №1507/13 Дніпровським районним судом міста Києва по справі №755/15479/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 2 056 687 грн. 38 коп. та третейського збору в сумі 20 966 грн. 87 коп. в частині стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити заяву та визнати виконавчий лист у цивільній справі №755/15479/14-ц , виданий Дніпровським районним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню в частині вимог, які пред'явлено до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта», мотивуючи тим, що на даний час набрало законної сили рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 січня 2016 року у справі №645/8629/15-ц, яким частково задоволено позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припинено та визнано поруку за Договором поруки №805/13/18-5/8-472 від 11 червня 2008 року між ТОВ «Аеліта», ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 припиненою з 24 травня 2013 року. Представник вважає, що оскільки порука, а з нею і обов'язок ТОВ «Аеліта» щодо солідарної відповідальності за належне виконання зобов'язання позичальником ОСОБА_1 припинились з 24 травня 2013 року, а рішення третейського суду, яким встановлено солідарну відповідальність поручителя, ухвалене пізніше - 18 лютого 2014 року), а саме цей обов'язок був підставою для ухвалення рішення третейським судом , є підстави визнати виконавчий лист, виданий 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року у справі №1507/13, таким, що не підлягає виконанню, на підставі ч.4 ст.369 ЦПК України.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_4, в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднано до справи, вважає, що припинення поруки не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки з урахуванням положень ч.5 ст.11 ЦК України, обов'язок погашення заборгованості за кредитним договором у поручителя, як солідарного боржника, виник не лише на підставі договору поруки, а на підставі рішення третейського суду про стягнення заборгованості по кредитному договору, така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 листопада 2015 року у справі №6-172цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3, представника заінтересованої особи ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 368 та ст. 389-7 Цивільного процесуального кодексу України питання, пов'язані із зверненням рішення третейського суду до виконання, вирішує місцевий суд, який видав виконавчий лист на його примусове виконання.

При вирішенні питання щодо підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається компетентним судом за заявою особи, на користь якої ухвалене рішення третейського суду, тому визначальним для розгляду питання про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішень третейських суддів є наявність рішення третейського суду.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2014 року, яка винесена в межах розгляду цивільної справи №755/15479/14-ц, задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове викання рішення третейського суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 лютого 2014 року у справі №1507/13 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 2 056 687 грн. 38 коп. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом в сумі 20966 грн. 87 коп. (а.с.31-32)

26 січня 2015 року державним виконавцем Комінтернівського Відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №46237654) про примусове виконання виконавчого листа №755/15479/14-ц, виданого 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 2 056 687 грн. 38 коп. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом в сумі 20966 грн. 87 коп., в частині боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта». 9а.с.42)

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Як передбачено ч.4 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України , суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов'язку повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов'язується відсутність обов'язку боржника, виникли вже після винесення судом рішення. В іншому разі через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбудеться ревізія законності рішення суду, що не передбачено процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Як з'ясовано судом, на підставі рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 січня 2016 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи №645/8629/15-ц, позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припинено задоволено частково.

Визнано поруку за Договором поруки №805/13/18-5/8-472 від 11 червня 2008 року між ТОВ «Аеліта», ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 припиненою з 24 травня 2013 року. В решті позову відмовлено. (а.с.43-45)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2016 року, апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» відхилено. Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 січня 2016 року. (а.с.46-47)

Виходячи із загального розуміння поняття «порука» - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такий висновок зроблений Верховним Судом у справі №6-6цс14-1 (постанова від 17.09.2014).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя, такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України за результатами розгляду справи №6-53цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором (постанова від 17.09.2014).

Аналіз наведених норм чинного законодавства та обсяг долучених до справи доказів у їх сукупності дає підстави суду дійти висновку, що внаслідок ухвалення рішення суду про визнання поруки за Договором поруки №805/13/18-5/8-472 від 11 червня 2008 року припиненою з 24 травня 2013 року, у боржника ТОВ «Аеліта» припиняється матеріально-правовий обов'язок перед стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» за невиконання ОСОБА_1, Позичальником, зобов'язань за Кредитним договором №800/27/13-2/8-034 від 11 червня 2008 року, оскільки не існує підстав для солідарної відповідальності боржників, тому наявні підстави для припинення стягнення з ТОВ «Аеліта» за виконавчим листом №755/15479/14-ц, виданий 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва, а сам виконавчий лист, в силу приписів ч.4 ст. 369 ЦПК України, визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржника - ТОВ «Аеліта».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, враховуючи той факт, що відновлення порушених прав ТОВ «Аеліта», як боржника в процедурі виконавчого провадження №46237654, не можливо в іншій спосіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 209-210, 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий лист №755/15479/14-ц, виданий 24 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 2 056 687 грн. 38 коп. та третейського збору в сумі 20 966 грн. 87 коп., таким, що не підлягає виконанню, в частині вимог, які пред'явлені до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеліта».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :