Справа № 474/360/16-ц
Провадження № 2/474/140/16
РІШЕННЯ

Іменем України

13.07.16 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвій А.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

20.05.2016р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини фактично були припинені та з 30.04.2016р. вони почали жити окремо, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги. Від даного шлюбу є неповнолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають біля позивача. Спору щодо проживання дітей та поділу майна у сторін немає.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що строку для примирення надавати не потрібно. Крім того, позивач просила залишити судові витрати за нею.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, судові витрати просив залишити за позивачем, при цьому зазначив, що строку для примирення надавати не потрібно.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2001р. сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану Врадіївського районного управління юстиції цивільного стану Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 18 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 006212 від 28.04.2001р.

Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного Тимінська було змінено на Єрємєєва.

Від шлюбу є спільні неповнолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтва про народження серії І-ФП № 083511 від 06.09.2001р., серії І-ФП № 024754 від 18.04.2006р. та серії І-ФП № 164867 від 05.11.2012р.), які проживають біля матері. Спору щодо місця проживання дітей та майнового у сторін немає.

Фактично сторони з квітня 2016 р. не проживають однією сім'єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту.

Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей. Подальше спільне життя подружжя ОСОБА_6 і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка.

На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судові витрати залишаються за останньою.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст. 3, 104, 105, 110-112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28 квітня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 18, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до ст. 115 СК України копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Ф.Г. Сокол