У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного закладу «Промислова академія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні», за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що він з 01 квітня 2008 року по 23 січня 2014 року перебував у трудових відносинах з державним закладом «Промислова академія» (далі - ДЗ «Промислова академія»).

Вказував, що у день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку із нарахованої але невиплаченої заробітної плати, судові рішення про стягнення заробітної плати не виконує, уточнивши позовні вимоги позивач просив суд стягнути з ДЗ «Промислова академія» на його користь 69 208 грн 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ДЗ «Промислова академія» на користь ОСОБА_4 69 208 грн 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення районного суду залишити в силі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що ДЗ «Промислова академія» з 22 жовтня 2015 року визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру, а згідно зі звітом арбітражного керуючого від 10 березня 2016 року поточні вимоги ОСОБА_4 у тому числі і на суму 69 208 грн 50 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, визнані відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» та підлягають виплаті у порядку черговості відповідно до вимог ст. 45 вказаного закону.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду не впливають.

Із матеріалів справи та змісту рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
В.О. Закропивний
Л.М. Мазур