Справа №173/414/16-ц
Провадження №2/173/362/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору від 23 вересня 2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник порушила умови договору, у звязку з чим станом на 31 січня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 11778 грн. 40 коп., а саме: 8166 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 2475 грн. 22 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 537 грн. 07 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала те, що вона допустила прострочення, проте вона не ухиляється від виконання зобовязання за кредитним договором, а через скрутний майновий стан просила суд надати їй відстрочку виконання рішення суду на чотири місяці, за які вона добровільно зможе погасити заборгованість перед банком.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 вересня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк») (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,5 % на місяць. Позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків, штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Уклавши із публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 31 січня 2016 року становить 10641 грн. 33 коп.: 8166 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 2475 грн. 22 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.7-8).

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так за несвоєчасне погашення заборгованості відповідно до умов договору позивачем нараховано пеню в сумі 100 грн. Окрім того п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих відсотків та комісії. Згідно з розрахунком позивача штраф складає: 500 грн. фіксована складова та 537 грн. 07 коп. процентна складова.

Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, пені та штрафів законними та обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи те, що відповідачем заявлено клопотання про надання їй відстрочки виконання рішення суду, враховуючи відсутність заперечень з цього приводу з боку позивача, суд вважає за можливе надати відповідачу відстрочку виконання рішення суду з метою його добровільного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 217 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094 м.Дніпро, вул..Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 11778 грн 40 коп..:

8166 грн.11 коп. заборгованість за кредитом;

2475 грн. 22 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;

100 грн. заборгованість по пені;

500 грн. штраф (фіксована частка);

537 грн. 07 коп. штраф (процентна складова)

Стягнути з ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094 м.Дніпро, вул..Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299)судові витрати в сумі 1378 грн.

Надати ОСОБА_1 відстрочку для виконання рішення суду на чотири місяці з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко