Справа № 559/1333/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі з 6 травня 2009 року до 6 червня 2016 року. Від цього шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і перебуває тільки на іі утриманні. На даний час вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Цих коштів не вистачає на утримання дочки, знаходиться у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач неофіційно працює на різних роботах, де отримує нерегулярний мінливий дохід, який витрачає тільки на свої потреби. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги із зазначених підстав, просить задоволити позов. Пояснила, що відповідач добровільно кошти на дитину не надає, все потрібно випросити і це буває вкрай рідко. Дочка відвідує садочок. Вона хоче, щоб рішенням суду був визначений розмір аліментів, який би він мав сплачувати щомісяця. Знає, що він має неофіційні роботи і отримує кошти.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. Погодився із тим, що має нерегулярні роботи і доходи, іншими обґрунтуваннями позову. Вказав, що має задовільний стан здоров»я, інших утриманців немає.

Вислухавши сторони та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 6 травня 2009 року. Від цього шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.2-4).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за правилами ч.2 ст.182 СКУ, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня 2016 року - 1228 грн.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність інших утриманців, те, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців немає, вважає що є підстави для призначення аліментів у розмірі половини вказаного прожиткового мінімуму, а саме 614 грн.

Сума аліментів у розмірі 614 грн. на дитину не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку дитини, її потреб та такою, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 185 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 частково задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: