Справа № 344/3181/14-ц
Провадження № 2-з/344/6/16
У Х В А Л А

30 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1, Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3, Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні, Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3, державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання незаконними та недійсними записів лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1 ОСОБА_5 в амбулаторну карточку ОСОБА_6 про її психічне захворювання, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи № 282 від 01.08.2005 року, визнання незаконним та недійсним акт посмертної судово-психіатричної експертизи від 15.04.2010 року, визнання дійсною державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2003 року за № 4495 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, визнання дійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 11.04.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_7 та укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, зобовязання забрати з квартири АДРЕСА_1 речі, виселитись з квартири, віддати ключі від квартири, покладення заборгованості за комунальні та інші послуги по квартирі на ОСОБА_3, визнання незаконним свідоцтва про прийняття спадщини за законом № 6-442 виданого 31.10.2013 року ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до Івано-Франківської обласної державної психіатричної лікарні № 1, Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3, Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні, Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3, державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4.

17.08.2016 року представником позивачки подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 17 серпня 2016 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Згідно ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області 19 вересня 2016 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 17 серпня 2016 року скасувано з передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

30 вересня 2016 року справу передано судді Бородовському С.О. для розгляду по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно розяснень, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак заявником не наведено обґрунтованих підстав щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, та що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а спосіб забезпечення позову, заявлений представником позивачки, не є співмірним заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в забезпеченні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Бородовський С.О.