Справа № 214/5167/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить : визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона - ОСОБА_1, 03.09.2016 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 Даний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу.

Проте на даний час за вказаною адресою залишився зареєстрований один із продавців ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на її неодноразові вимоги знятись з реєстраційного обліку, не реагує, відмовляється знятись з реєстрації. Це підтверджується довідкою №22 від 07.09.2016.

Дії ОСОБА_2 заважають їй в повній мірі користуватись придбаним в установленому порядку житлом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправне позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 ЦК України).

В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою: АДРЕСА_1, втратив право на користування квартирою, внаслідок договору купівлі-продажу від 03.09.2016 року.

Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, зніматись з реєстраційного обліку не бажає, виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, об'єктивно порушуються її права, тому змушена звернутися за захистом до суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання.

У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, підтримавши зміст позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання, з яких вбачається, що знає сторін. З 1990 року проживає у квартирі АДРЕСА_1. Раніше, з 1990 року, у спірній квартирі проживав відповідач. Їй, як свідку, відомо, що відповідач продав квартиру та залишив її.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.7-8), інформаційна довідка (а.с.9-), довідка (а.с.10).

Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивач ОСОБА_1 У спірній квартирі відповідач не проживає, залишив квартиру добровільно, у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу спірної квартири.

Вказані обставини встановлені на підставі пояснень позивача, свідка та письмових доказів: договору (а.с.7-8), інформаційної довідки (а.с.9-), довідки (а.с.10).

Суд вважає, що відносини між сторонами регулюються нормами ЖК України, ЦК України.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання.

Згідно ст. 346 ч.1 п. 1 ЦК України, право власності припиняється у разі, відчуження власником свого майна.

У судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, право власності відповідача на спірну квартиру припинилося, а тому останній не може користуватися нею для особистого проживання, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 150 ЖК України, ст. 346 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М.Прасолов