АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12670/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №761/15506/13 від 04 грудня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_2 виконала судове рішення про стягнення з неї на користь ОСОБА_5 суми боргу у розмірі 114 302,00 грн. шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на її користь 245 501,00 грн., які були стягнуті рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, що свідчить про припинення зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_5

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання особисто ОСОБА_2, ОСОБА_5 не з'явились, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного боргу подружжя (т.1, а.с.122-124).

На виконання вказаного рішення суду Шевченківським районним судом м. Києва 04 лютого 2014 року було видано виконавчий лист № 761/15506/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суми боргу у розмірі 114 302,00 грн. (т.3, а.с.127).

На підставі вказаного виконавчого листа 06 лютого 2014 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 240 100,00 грн. та судові витрати в сумі 5 401,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду Броварським міськрайонним судом Київської області 01 березня 2016 року було видано виконавчий лист № 361/4826/14-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 245 501,00 грн. (т.3, а.с.128-129).

В червні 2016 року ОСОБА_2 порушила перед судом питання про визнання виконавчого листа №761/15506/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 04 лютого 2014 року, таким, що не підлягає виконанню, внаслідок зарахування зустрічних вимог (т.3, а.с.122-126).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд виходив з того, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, заява ОСОБА_2 про зарахування вимог не дає підстав в розумінні ст. 369 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України визначено, що суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, законом встановлені дві підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково: у разі помилкової видачі виконавчого листа або ж у разі припинення зобов'язання боржника.

Частиною 1 ст. 601 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (ч. 2 ст. 601 ЦК України).

Відповідно до змісту вказаної норми вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, повинні бути: зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку із чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань з передачі родових речей, зокрема, грошей).

Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав; строк виконання таких вимог не настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення.

Ця норма не виключає часткового зарахування, згідно з яким менше за розміром зобов'язання припиняється повністю, а більше - зменшується на суму заліку.

Шляхом зарахування можуть припинятися зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань (постанова Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-2784цс15).

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та пославшись на обов'язковість судових рішень не перевірив чи мала місце заява ОСОБА_2 про зарахування зустрічних вимог, чи відбулося зарахування зустрічних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за виконавчими листами: № 761/15506/13-ц, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 04 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суми боргу у розмірі 114 302,00 грн., та № 361/4826/14-ц, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області 01 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 245 501,00 грн., у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2

Також, як вбачається зі змісту поданої заяви, ОСОБА_2 просила визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню внаслідок припинення зобов'язання через зарахування зустрічних вимог. Разом з тим, прохальна частина заяви ОСОБА_2 не містить таких вимог (т.3, а.с.122-126).

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції не виконав свого обов'язку щодо забезпечення змагального процесу між сторонами і не роз'яснив заявниці ОСОБА_2 її право заявити вимоги про зарахування зустрічних вимог

Таким чином, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і передання питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль