Справа № 344/7309/16-ц
Провадження № 2/344/3784/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою ОСОБА_1 міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаОСОБА_1 міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

06 червня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою ОСОБА_1 міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок №18 по вулиці Весняній у місті Івано-Франківську, що видане 18 квітня 1991 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, допущено помилку, а саме: помилково зазначено її прізвище «Савин» замість «Совін». За таких обставин позивач просить визнати помилку у прізвищі ОСОБА_2 у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок та зобовязати відповідача видати нове свідоцтво.

27 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про зміну позовних вимог, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 18 по вулиці Весняній у місті Івано-Франківську, що видане 18 квітня 1991 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 105 від 13 березня 1991 року на імя ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 міську раду.

У судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви заперечував.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачау судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач отримала відповідь від 25 лютого 2016 року за № с/614 з Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою ОСОБА_1 міської ради на свою заяву від 18 лютого 2016 року щодо внесення змін у свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок (а.с. 3).

Згідно паспорта громадянина України серії СС № 443380 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище позивача зазначено ОСОБА_2 (а.с. 4-5).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0840 га, що розташована по вулиці Весняній, 18 у місті Івано-Франківську (а.с. 6).

Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради 18 квітня 1991 року видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № 18 по вулиці Весняній у місті Івано-Франківську на імя ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 105 від 13 березня 1991 року (а.с. 7).

Відповідно до частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як зазначено у пункті 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 січня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ має можливість внести до нього відповідні виправлення.

Беручи до уваги вищевикладене, слід зробити висновок, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради 18 квітня 1991 року, було допущено помилку у написанні прізвища власника будинку.

За таких обставин суд вважає доведеним факт, що вказане вище свідоцтво належить позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою ОСОБА_1 міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаОСОБА_1 міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 256-259, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою ОСОБА_1 міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаОСОБА_1 міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок №18 по вулиці Весняній у місті Івано-Франківську, видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради 18 квітня 1991 року на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 105 від 13 березня 1991 року, на імя ОСОБА_3 належить ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко