Справа № 396/1878/15-ц
Провадження № 2/396/13/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря: Пономаренко Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ПАТ "Кредобанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ "Кредобанк" про визнання кредитного договору недійсним, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Кредобанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у сумі 193891,30 грн. Вимоги мотивує тим, що 29 серпня 2014 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір №4443.10.00.2104, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 169295 грн. 72 коп., на строк до 28 серпня 2021 року.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач повинен сплачувати позивачу плату у розмірі 17,99% річних, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань відповідач повинен сплачувати пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 кредитного договору, але не менше 10 гривень за кожен день прострочення.

Відповідач порушив умови кредитного договору, тому станом на 29.05.2015 року має заборгованість за кредитом в розмірі 193891 грн. 30 коп., яка складається: неповернута сума кредиту 169295,72 грн., прострочені відсотки 20717 грн. 85 коп., пеня - 3877 грн. 73 коп.

Позивачем було проведено роботу з відповідачем щодо досудового врегулювання даного спору, зокрема погашення простроченої заборгованості за кредитом, але до цього часу заборгованість відповідачем не сплачено, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення всієї суми кредиту.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, звернулася із зустрічним позовом до ПАТ "Кредобанк" про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивують наступним.

Громадянин ОСОБА_3 зазначений чи будь-який інший договір з ПАТ "Кредобанк" ніколи не укладав та не підписував, в серпні 2013 року він загубив паспорт громадянина України на своє ім'я серії СЕ № 406572, виданий 06 червня 2007 року Городенківським РВ УМВС в Івано-франківській області та ідентифікаційний код . 30 серпня 2013 року з цього приводу він звернувся до Іванівської сільської ради, однак в Новоукраїнський РС УДМС в Кіровоградській області не звертався в звязку з відсутністю коштів на транспортні розходи, штраф. В подальшому, зібравши необхідні кошти 08 листопада 2014 року ОСОБА_3 знову звернувся до сільської Ради з заявою про втрату паспорта, після чого секретарем сільської ради документи були передані в Новоукраїнський РС УДМС та він отримав в звязку з втратою новий паспорт громадянина України на своє ім'я серії ЕН №992172 .

10 листопада 2014 року ОСОБА_3 отримав за місцем проживання лист-претензію від публічного акціонерного товариства "Кредобанк", з якого йому стало відомо про те, що на його ім'я по втраченому паспорту взято кредит. Аби вияснити обставини справи, ОСОБА_3 неодноразово звертався в Кіровоградське відділення ПАТ "Кредобанк" , розташоване в м. Кіровограді, провулок Центральниц №1-а, однак в наданні будь-якої інформації та в ознайомлені з кредитною справою йому було відмовлено , при цьому співробітники банку зіслалися на банківську таємницю та ЗУ "Про банки та банківську діяльність", фактично визнавши те, що кредитний договір не укладався та не підписувався ОСОБА_3

18.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про вчинений злочин до Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області, по якій19.12.2014 року було відкрите кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст.190 КК України, та зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за номером 0010932. Про відкриття кримінального провадження також було повідомлено ПАТ "Кредобанк", безпосередньо службу безпеки банку, керівництво центрального офісу та Кіровоградського відділення.

Таким чином, отримавши копію позовної заяви про стягнення заборгованості з додатками, серед яких була також копія кредитного договору №4443.10.00.2104. від 24 серпня 2014 року начеб то укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ"Кредобанк", ОСОБА_3 вперше мав змогу з ним ознайомитися та пересвідчитися, що в вказаному договорі містяться підроблені підписи.

Представник відповідача ОСОБА_2 за зустрічним позовом просить стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 20000 грн., мотивуючи тим, що з того моменту, коли ОСОБА_3 дізнався про вказаний кредит та про величезний кредитний борг, постійно відчуває психологічний дискомфорт. Спричинений ОСОБА_3 тяжкий психологічний шок викликав у нього стрес та депресію, що супроводжувалася спробами суїциду.

Представник ПАТ "Кредобанк", що діяв на підставі довіреності, подав до суду заперечення на зустрічну позовну заяву. Свої заперечення обгрунтовує наступним.

Додатковим доказом того, що ОСОБА_3 отримав кредитні кошти є Договір Застави від 29.08.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №835.

Щодо твердження ОСОБА_3 стосовно можливого не підписання ним кредитного договору, то воно є передчасним та голослівним, оскільки як вбачається з матеріалів кредитної справи, кредитний договір та договір застави були підписані ОСОБА_3, дієздатність ОСОБА_3 та належність йому транспортного засобу була перевірена нотаріусом при посвідченні договору застави.

Крім того, стосовно заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, ПАТ "Кредобанк" вважає їх необгрунтованими, не доведеними, не підтвердженими належними та допустимими доказами, оскільки ОСОБА_3 не зазначив, в чому полягає начебто завдана йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю ПАТ "Кредобанк" її заподіяно ОСОБА_3, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги ПАТ "Кредобанк" підтримала у повному обсязі, у позовних вимогах ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала, просила суд у первинному позові відмовити та зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню за наступних огбставин.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, та вказаного в первісному позові кредитного договору №№4443.10.00.2104 від 29 серпня 2014 року гр. ОСОБА_3 надано кредит в сумі 169295 грн. 72 коп., на строк до 28 серпня 2021 року.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач повинен сплачувати позивачу плату у розмірі 17,99% річних, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань відповідач повинен сплачувати пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 кредитного договору, але не менше 10 гривень за кожен день прострочення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 205 ЦПК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю на настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами.

Зі слів самого позивача та сторони позивача, ОСОБА_3 договір не підписував, в серпні 2013 року він загубив паспорт громадянина України на своє ім'я та ідентифікаційний код, отримав новий паспорт лише в листопаді 2014 року.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заперечення до позову відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що спірний договір він особисто не підписував, автомобільмаркиHYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1не купував та на його ім'я відсутній зареєстрований автомобіль, що підвержується довідкою МРЕВ ДАІ, дослідженою судом(а.с.37), яка не спростовувалася представником позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Висновком судової почеркознавчої експертизи за № 202 від 05.05.2016 року наданої судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3, підпис в оригіналі кредитного договору №4443.10.00.2104, укладеного між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_3, від імені ОСОБА_3 та підпис в оригіналі договору застави транспортного засобу автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, який складено та посвідчено 29.08.2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі №835, від імені ОСОБА_3 виконані не самим ОСОБА_3, а іншою особою( а.с. 212-214).

Відповідно до ч. 1ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, в суді встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, зокрема, висновком судової почеркознавчої експертизи за № 202 від 05.05.2016 року, що оспорюваний кредитний договір укладений між сторонами у справі від 29 серпня 2014 року, не підписаний ОСОБА_3, ОСОБА_3 гроші не отримував, автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, на його ім'я не реєструвався, а відтак суд приходить до висновку про визнання недійсним кредитного договору №4443.10.00.2104 від 29 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" .

Відповідно до ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно із ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом

Що стосується наслідків визнання правочину недійсним, то у відповідності до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ч. 2 ст. 216 ЦК України якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

При таких обставинах позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають у повному обсязі, а вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання кредитного договору недійсним підлягають задоволенню.

Також відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, ОСОБА_3 свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди фактично не обґрунтував, не надав суду доказів наявності будь яких наслідків, які привели до моральних страждань від дій ПАТ "Кредобанк", що у нього погіршився стан здоров'я, та йому було потрібно лікування, а також доказів причинного зв'язку між діями працівників ПАТ "Кредобанк" та погіршення його стану здоров'я, іншими належними та допустими доказами не підтверджується, як і обставин суїциду.

На думку суду факт вини працівників ПАТ "Кредобанк" не доведений, тому вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з ПАТ "Кредобанк" на користь ОСОБА_3 судові витрати понесені у вигляді: сплати судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 1218 грн. та за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 2211,84 грн., а всього 3429,84 грн.

На підставі ст. ст. 203, 215-216 ,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 203,209, 212, 214-215ЦПК України, суд в межах позовних вимог, -

ВИРІШИВ:

В позові ПАТ "Кредобанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4443.10.00.2104 від 29.08.2014 року в сумі 193 891.30 грн та судових витрат в розмірі 3877.73 грн. відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ "Кредобанк" про визнання кредитного договору №4443.10.00.2104 від 29.08.2014 року недійсним, стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати недійсним кредитний договір між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" та ОСОБА_3 від 24 серпня 2014 року №4443.10.00.2104.

В частині стягнення з ПАТ "Кредобанк" на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.- відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ПАТ "Кредобанк" на користь ОСОБА_3 компенсацію понесених судових витрат в розмірі 3429(три тисячі чотириста двадцять дев'ять) гривень 84 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз