ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/387/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

Обставини справи:

22.04.2016 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки, які розташовані за адресою: вул. Шевченко, 32 с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24 серпня 2015 року померла її двоюрідна сестра ОСОБА_3. За життя її померла сестра успадкувала земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0, 250 га та для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0, 3664 га, які розташовані за вищезазначеною адресою, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданих 19.12.2012 державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 Звернувшись до нотаріуса для отримання Свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті сестри, отримала відмову, оскільки ОСОБА_3 за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки на своє ім`я.

В судовому засіданні Позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що за життя спадкодавцем не було здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а власником спадкового майна значиться її мати ОСОБА_6 Отже нотаріус правомірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії з посвідчення спадкових прав.

Третя особа Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_2 позов підтримала. Пояснила, що померла ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, але не встигла здійснити державну реєстрацію земельних ділянок, а лише житлового будинку. Проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

24.08.2015 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 647518 від 25.08.2015, яка являється Позивачу двоюрідною сестрою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок наданих: для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0, 250 га; ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0, 3664 га, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Єлизаветівка вул. Шевченко, 32. Дане спадкове майно ОСОБА_3 нікому не заповідала.

Звернувшись до нотаріальної контори про видачу Свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки, Позивачу 11.04.2016 було відмовлено у видачі таких Свідоцтв, оскільки спадкодавцем не було здійснено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки на своє ім`я.

Також, із повідомлення Приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 11.05.2016, вбачається, що 05.03.2016 до нього зверталися ОСОБА_7, ОСОБА_8 спадкоємці третього ступеня споріднення(двоюрідні сестра та брат) з заявами, що вони спадщину не прийняли та на неї не претендують, звертатись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не мають наміру. Спадкоємці першого-другого ступеня споріднення не звертались. 03.03.2015 було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9, щодо майна зазначеного в заповіті. Інших Свідоцтв не видавалось.

На підтвердження позовних вимог, як доказ до матеріалів справи долучено копії Свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 19.12.2012 державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, з яких вбачається, що вищезазначені земельні ділянки, перейшли ОСОБА_3 по закону від її матері ОСОБА_6, які належали останній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серія ЯБ № 875052, серія ЯБ № 875053 виданих 24.01.2007 Єлизаветівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області та надані для будівництва та обслуговування житлового будинку; ведення особистого селянського господарства.

За таких обставин, Позивачем обгрунтовано належність земельних ділянок, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Єлизаветівка вул. Шевченко, 32 ОСОБА_3, які перейшли їй в порядку спадкування за законом, але остання не встигла належним чином зареєструвати право власності на вище згадані земельні ділянки. Таким чином ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину. В даному випадку, сама по собі реєстрація права власності не свідчить про втрату прав на спірне майно.

Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 ''Захист права власності ЦК України та Книгою Шостою ''Спадкове право'' Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилася після 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до положень статей 1265, 1268 ч.2 та 5, 328 ч. 2 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Так, юридичний факт того, що Позивач прийняла спадщину, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи, що Позивачем підтверджено право власності спадкодавця на земельні ділянки, з метою забезпечення права на спадщину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,250 га (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 грудня 2012 року, видане державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори ОСОБА_4С.) та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3664 га (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 грудня 2012 року, видане державним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори ОСОБА_4С.), що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Шевченко, 32, після померлої 24 серпня 2015 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 08.07.2016.

Суддя ОСОБА_10