Провадження № 4-с/331/49/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України, в якій просить суд визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо зняття арешту з автомобіля, зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зняти з автомобіля марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області арешт, накладений 07.12.2015р. державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчому провадженні № 49063839. В обґрунтування скарги зазначено, що 22.09.2016р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя в справі № 331/6113/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, звернуто стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 047697 від 07.11.2007р., виданого МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, а також визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль. В подальшому заявнику стало відомо про те, що в ОСОБА_2 відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 49063839 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Запорізької обласної дирекції акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5» суми заборгованості. В рамках даного виконавчого провадження 07.12.2015р. державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на легковий автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, що належить ОСОБА_3 У звязку з тим, що накладений арешт порушує права ОСОБА_1, як заставодержателя, останній звернувся до ВДВС з заявою про зняття арешту з даного автомобіля. ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на адресу ОСОБА_1 № 2815/7/7 від 13.10.2016р. , заявнику було відмовлено у знятті арешту з автомобіля. ОСОБА_1 з посиланням на обставини викладені у заяві та приписи ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначає, що відмова у знятті арешту є незаконною.

В судове засідання представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на задоволенні скарги наполягає у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги без його участі. Інші учасники процесу до суду не з`явились, про місце і час розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги, викладені в скарзі на дії державного виконавця є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2008 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір позики. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50 000 дол. США, що на момент укладання договору відповідно до офіційного курсу НБУ складає 248 000 гривень, а останній зобовязався повернути їх у термін обумовлений даним договором.

У п. 1.3 договору позики зазначено, що сума позики надається ОСОБА_3 на термін 6 (шість) років з моменту отримання позики. По закінченню зазначеного строку ОСОБА_3 борг не повернув.Відповідно до п. 1.4 укладеного сторонами договору позики, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань, сторони домовились укласти договір застави нерухомого майна.

Згідно з договором застави транспортного засобу від 20.10.2008 р. укладеного між ОСОБА_5та ОСОБА_3, для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за договором, в тому числі по поверненню суми позики, відшкодуванню збитків, завданих прострочкою виконання, сплаті неустойки, тощо ОСОБА_3 передає в заставу ОСОБА_5рухоме майно: легковий автомобіль LEXUS GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, що належить йому на праві власності.

Відповідно до договору № 05-08/16 про відступлення права вимоги від 05.08.2016 р. ОСОБА_5 передала ОСОБА_1 право вимоги, що належить первісному кредитору, і останній стає кредитором за Договором позики, б/н, від 20.10.2008 року, укладеним між ОСОБА_5та ОСОБА_3

Згідно з договором № 05-08/16-2 про відступлення права вимоги від 05.08.2016 р. ОСОБА_5 передала ОСОБА_1право вимоги, що належить первісному кредитору, і останній стає кредитором за Договором застави транспортного засобу, б/н, від 20.10.2008 року, укладеним між ОСОБА_5та ОСОБА_3

Як вбачається з повідомлення про відступлення права вимоги, 06.08.2016 р. ОСОБА_3 було повідомлено про те, що ОСОБА_1став новим кредитором за договором позики б/н від 20.10.2008 року та договором застави транспортного засобу б/н від 20.10.2008 року, у звязку з чим зобовязання за зазначеними договорами мають бути виконані на користь ОСОБА_1

22.08.2016 року ОСОБА_1звертався до ОСОБА_3 з вимогою про виконання зобовязання за договором позики б/н від 20.10.2008 року. ОСОБА_3 не виконав належним чином свої грошові зобовязання передбачені договором щодо повернення позики, та всіма можливими способами ухилявся від виконання зобовязань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обовязок.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2016р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, звернуто стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 047697 від 07.11.2007р., виданого МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, а також визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль, яке набуло законної сили 03.10.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вонарозподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею, зокрема, у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для задоволення вимог стягувачів, які не єзаставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, зокрема, якщо вартість предметазастави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Суд проаналізувавши наведені вище приписи чинного законодавства приходить до висновку, що накладення державним виконавцем арешту на транспортний засіб, який є предметом договору застави, та подальша відмова у знятті цього арешту є незаконними з огляду на наступне.

Так, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 щодо погашення заборгованості перед ОСОБА_1 за договором позики від 20.10.2008р. забезпечено договором застави, який є чинним, за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, сума заборгованості, яку ОСОБА_3 за договором позики від 20.10.2008р. зобовязаний повернути на користь ОСОБА_1 значно перевищує вартість транспортного засобу, який є предметом застави за договором.

В суді встановлено, що накладення арешту на майно унеможливлює виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в справі від 22.09.2016р., що в силу приписів ст. 1291 Конституції України, ст. 14 ЦПК України є неприпустимим.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень субєкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі досліджених в суді обставин та доказів на їх підтвердження, положень Закону України « Про виконавче провадження», суд вважає доводи скарги обґрунтованими, у звязку з чим постановляє ухвалу про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у знятті арешту з автомобіля марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області - неправомірною.

Скасувати арешт, накладений 07.12.2015р. державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчому провадженні № 49063839, на автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області.

Зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зняти арешт з автомобіля марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області , накладений 07.12.2015р. державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчому провадженні № 49063839.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги .

Суддя : В.М.Світлицька