Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ЖуравельВ.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Калуське автотранспортне підприємство», третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, про зобов'язання видати уточнюючу довідку стосовно стажу роботи на підприємстві за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у період з 18 червня 1986 року по 23 березня 1990 року він працював у Калуському АТП 08022 правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Калуське автотранспортне підприємство» на посаді водія автобусів міських перевезень. Вказував, що у його трудовій книжці внесено запис про те, що він працював водієм автобуса першого класу без вказівки, що він також працював водієм міського пасажирського транспорту, а тому він позбавлений права отримувати пільгову пенсію за віком.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд зобов'язати відповідача видати довідку про стаж роботи, що згідно з п. 3 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» дає йому право на пільгову пенсію за віком зазначивши в ній, що в період з 18 червня 1986 року по 23 березня 1990 року ОСОБА_4 працював водієм першого класу міського пасажирського транспорту повний робочий день.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2016 року, у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили з того, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами те, що він у період роботи з 18 червня 1986 року по 23 березня 1990 року працював у Калуському АТП-08022 водієм міського пасажирського транспорту. Таким чином, за відсутності документів на підтвердження вказаного факту у відповідача не було законних підстав для видачі уточнюючої довідки, яка б містила відомості, що визначають відповідно до п. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію позивача на пільгових умовах.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та направлені на переоцінку доказів, фактичних обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

В.А.Черненко