Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Гулька Б.І., Журавель В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Білоцерківське міське управління Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області, про захист особистих немайнових прав, відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він проживає в житловому будинку АДРЕСА_1. У сусідньому будинку АДРЕСА_2 проживає відповідач, який з 2007 року по даний час на власному подвір'ї незаконно проводить виробничу діяльність з ремонту автотранспортних засобів, їх фарбування, рихтування, зачищення, зварювання, різання, переобладнання. При цьому ігнорує заборону на виробничу діяльність та встановлені законом санітарні норми, чим створює нестерпні умови для проживання.

Вказував на те, що 19 травня 2015 року внаслідок незаконних дій відповідача у нього піднявся тиск, а в дружини - ОСОБА_7 розпочався сильний кашель. Крім того, 8 червня 2015 року працівники невідкладної медичної допомоги встановили в нього і дружини гостру реакцію на стрес і симптоматичну гіпертензію. На лікування він витратив 372 грн 48 коп.

З урахуванням зазначеного, позивач просив заборонити відповідачу здійснювати виробничу діяльність на території вказаного подвір'я, яка б порушувала право позивача на безпечне довкілля, забруднювала повітря, ґрунт, перевищувала шумовий фон та будь-яким іншим шляхом порушувала право власності позивача, та стягнути матеріальні збитки у розмірі 372 грн 48 коп., а також 5 тис. грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що позивач не довів позовних вимог (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). Так, перевірками, проведеними за зверненнями позивача 26 червня і 6 липня 2015 року співробітниками Білоцерківської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області, не встановлено ведення ОСОБА_5 діяльності з ремонту (переобладнання) транспортних засобів. Також не виявлено фактів проведення відповідачем ремонтних робіт та фарбування автомобілів і співробітниками Білоцерківського міського управління Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області. У зв'язку з цим відсутні підстави для стягнення шкоди.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

В.І.Журавель