АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/53/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/789/564/16 Доповідач - Дикун С.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

з участю сторін - відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2; представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі - Банк) звернувся в суд із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ЗАТ КБ Приватбанк (правонаступник-ПАТ КБ Приватбанк) та ОСОБА_1 28.12.2007 року було укладено кредитний договір №12/07/1092M, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 60000,00 доларів США на термін, визначений до 28.12.2017 р., та зобов'язувалася здійснювати щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ КБ Приватбанк (правонаступник-ПАТ КБ Приватбанк) та ОСОБА_4 28.12.2007 року було укладено договір поруки №12/07/1092M/01, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_4 зобов'язувалась відповідати перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитною угодою №12/07/1092M.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови кредитного договору, кредиту не погашала, у звязку з чим станом на 18.12.2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 288300,85доларів США,а саме: 51574,75 доларів США - заборгованість за кредитом; 97458,79 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 139267,31 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №12/07/1092М від 28.12.2007 року в сумі 2999999,92 грн., яка складається із 51574,75 доларів США заборгованості за кредитом; 76193,56 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором №12/07/1092М від 28.12.2007 року в сумі 2999999,92 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог банку відмовити за безпідставністю позовних вимог, визнати кредитний договір недійсним, а також просить стягнути з Банку моральну шкоду у розмірі 10 000 000 грн., посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши сторони, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду до скасування, з ухваленням нового рішення, виходячи із наступного.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, порушені права Банку, котрі підлягають захисту шляхом стягнення із відповідачів: позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Банку заборгованості за кредитним договором та процентами за користування кредитом.

Зазначений висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 04 січня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала строковий кредит у розмірі 60000 доларів США у вигляді встановленого загального кредитного ліміту на термін до 28.12.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п. 1.4 Договору, терміни повернення траншу кредиту і відсотків визначаються відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток № 1 до даного Договору). Зазначені терміни можуть бути змінені згідно із п.п. 2.3.3, 2.4.1 кредитної угоди №12/07/1092M від 28.12.2007 р.

Згідно із п. 2.3.1 Банк має право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому Банк, за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки, направляє позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки, що містить Графіки погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 1 до договорів про видачу траншу, розрахований з урахуванням нової відсоткової ставки).

Відповідно до п.2.3.3. при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами Угоди №12/07/1092M Банк на свій розсуд має право змінити умови даної Угоди і договорів про видачу траншів вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за даною Угодою і договорами про видачу траншів у повному обсязі шляхом направлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України, по зобов'язаннях, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються, що наступили згідно вказаної в повідомленні дати. В цю дату позичальник зобов'язується по всіх договорах про видачу траншів повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов'зання за даною Угодою і договорами про видачу траншів.

Відповідно до п.4.1. Угоди за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення траншу кредиту позичальник сплачує відсотки в розмірі 16 (шістнадцять) % річних.

При порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2..4.1, 4.10, а також п.п. 1.3., 2.2.3 договорів про видачу траншів, як зазначається у п.4.3. Угоди, позичальник сплачує Банку відсотки за користування траншем кредиту в розмірі 32 (тридцять два) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно із п.4.2. Угоди сплата відсотків за користування кредитом, зазначених у п. 4.1 даної Угоди, а також п. 4.1 договорів про видачу Траншу, здійснюється щомісяця, відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складається для кожного траншу кредиту окремо і є невід'ємним додатком до кожного договору про видачу траншу. При несплаті відсотків у термін, зазначений у Графіку, погашення кредиту, відсотків і винагороди, вважаються простроченими.

Відповідно до п.4.7. Погашення кредиту, сплата відсотків за цією Угодою здійснюється у валюті кредиту. Сплата винагороди і неустойки здійснюється в гривні.

З метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1, між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №12/07/1092M/01 від 28 грудня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_4 зобов'язувалась відповідати перед Банком за виконання боржником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитною угодою №12/07/1092M на умовах повернення та оплати відсоткової ставки, з кінцевим терміном повернення до 28.12.2017 року. (а.с.21)

Також, в забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором між відповідачкою ОСОБА_1 та позивачем, 29 грудня 2007 року було укладено три договори іпотеки, за якими було передано в заставу наступне нерухоме майно: нежитлова будівля загальною площею 87,2 м.кв. по вул. Замковій, 1а у м. Підгайці Підгаєцького району Тернопільської області (вартістю 145 600 грн. 00 коп.); житловий будинок загальною площею 98,0 м.кв. по вул. Замковій, 16 у м. Підгайці Підгаєцького району Тернопільської області (вартістю 145 600 грн. 00 коп.); приміщення магазину площею 377,5 м.кв. по вул. Замковій, 1 у м. Підгайці Підгаєцького району Тернопільської області ( вартістю 182 000 грн. 00 коп.), що сумарно складає 473 200 грн. 00 коп.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, видавши кредит у сумі 60000,00 доларів США, однак відповідач ОСОБА_1 вчасно кредитні кошти не повертала та проценти за користування кредитом не сплачувала, чим порушила умови кредитного договору.

23.12.2015 року банком на адресу позичальника та поручителя були надіслані повідомлення про погашення простроченої заборгованості у сумі 138686,47 доларів США, у тому числі 30125 доларів США заборгованість за кредитом; 50486,14 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 2034,00 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 49426,82 долари США пеня за несвоєчасне виконання по договору. (а.с.10-12)

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Оскільки грошове зобов'язання виконано позичальником не було, вона порушила вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 192, 524, 533 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 зазначеної правової норми обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2010 року, що набрало законної сили, стягнуто солідарно з із ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором 66167,26 доларів США.

Із позову Банку вбачається, що ним було предявлено до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська вимоги про стягнення із відповідачів заборгованості 66167,26 доларів США за кредитним договором №12/07/1092M від 28.12.2007 р., що виникла станом на 20.01.2010 року, а саме: 51574,75 доларів США заборгованості за кредитом; 9491,98 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 1943,76 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору; 31,25 доларів США штраф (фіксована частина) та 3150,52 долари США штраф (процентна складова).

Зазначене рішення суду не виконане. Факт невиконання вищевказаного рішення суду визнаний сторонами.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30.03.2012 року №5 (із змінами, внесеними згідно із Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, та не звернув увагу, що заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом, яка існувала станом на 20.01.2010 року, вже стягнута із відповідачів за рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2010 року.

Таким чином, оскаржуване рішення суду ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою, згідно із ст.309 ч.1 п.1,4 ЦПК України для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За встановлених апеляційним судом обставин справи із відповідачів слід стягнути заборгованість по процентах за користування кредитом в межах заявлених банком позовних вимог (а.с.5) за період, неохоплений рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з 20.01.2010 року по 18.12.2015 року. Тобто до стягнення підлягає 40994,16 доларів США, що становить різницю між 50486,14 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, предявленої банком відповідачам за повідомленням від 23.12.2015 року про сплату простроченої заборгованості, (а.с.10-12) та 9491,98 доларів США заборгованістю за процентами за користування кредитом, стягнутої за рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2010 року, яка існувала станом на 20.01.2010 року.

До стягнення з відповідачів у солідарному порядку підлягає 40994,16 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США: 2484.5936 грн за 100 доларів США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.07.2016 року - на час ухвалення рішення, становить 1018540,90 грн.

Решту доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів у силу своєї необгрунтованості.

А саме, не можуть бути прийняті твердження ОСОБА_1, що договір поруки з ОСОБА_4 банком не укладався, підписи в договорах вона не ставила через неповноліття. Такі твердження не відповідають дійсності, оскільки з договору поруки, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що поручитель ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день укладення даного договору 28 грудня 2007 року досягла повноліття. (а.с.21,25).Позовні вимоги щодо визнання даного договору неукладеним чи недійсним у даному проваджені предявлено не було і суд таких вомог не вирішував.

Колегія суддів не може прийняти до уваги також доводи апеляційної скарги про припинення поруки.

Згідно з п.9 договору поруки порука діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.1.3. кредитного договору строк повного погашення кредиту не пізніше 28.12.2017 року (а.с.21, а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з порушенням боргових зобов'язань за кредитним договором, Банк скористався своїм правом та заявив про дострокове повернення кредиту шляхом подачі позову до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитною угодою 01.02.2016 р. (а.с.4-6), про що свідчить вхідний номер на позовній заяві Підгаєцького районного суду Тернопільської області. До подачі позову ПАТ «КБ «Приват Банк» 23 грудня 2015 року направив на ім'я боржниці ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_4 вимогу повідомлення, про що свідчить реєстр відправлення рекомендованих листів (а.с. 13).

Позов до поручителя пред'явлено 01.02.2016 року (а.с.32) - у визначений у ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк.

Безпідставними вважає колегія суддів посилання апеляційної скарги, що Банк в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за кредитом. З розрахунку заборгованості вбачається нарахування Банком відсотків за користування кредитом за ставкою 16% , а у звязку із простроченням позичальника 32%,. Зазначене відповідає п.4.1. Кредитного договору, згідно із яким за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення траншу кредиту позичальник сплачує відсотки в розмірі 16 (шістнадцять) % річних. А при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2..4.1, 4.10, а також п.п. 1.3., 2.2.3 договорів про видачу траншів, як зазначається у п.4.3. Угоди, позичальник сплачує Банку відсотки за користування траншем кредиту в розмірі 32 (тридцять два) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Вимоги відповідачки про стягнення моральної шкоди не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки таких позовних вимог у даному провадженні заявлено не було і суд таких вимог не вирішував.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі у звязку із смертю поручителя ОСОБА_5, який помер 25 червня 2013 року. Як вбачається із матеріалів справи, Банк предявив позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитною угодою 01.02.2016 р. (а.с.4-6). Суд відкрив провадження у справі відносно відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а.с.2) та ухвалював рішення стосовно цих відповідачів,з чим банк погодився та не оскаржував як ухвалу про відкриття провадження так і рішення суду. Крім того, як підтверджується матеріалами справи, поручитель ОСОБА_5 доводився чоловіком позичальника ОСОБА_1 та батьком поручителя ОСОБА_4 - котрі є спадкоємцями першої черги і даних про наявність інших спадкоємців, котрі прийняли спадщину, не представили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає, що слід змінити розподіл судових витрат по справі, а саме, стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 судові витрати у вигляді судового збору на користь ПАТ КБ Приватбанк у сумі 15278,11 грн, у рівних частинах, пропорційно до задоволених позовних вимог, по 7639,05 грн з кожної.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації 48001, Тернопільська область, м. Підгайці, вул Л.Українки, будинок 22; паспорт серії МС номер 303305, виданий Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 19 березня 1998 року; податковий номер НОМЕР_1 та

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації 48001, Тернопільська область, м. Підгайці, вул Л.Українки, будинок 21-а, паспорт серії НЮ номер 303228, виданий Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 04 травня 2005 року; податковий номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 50; КОД рахунок № 3111, МФО 305299 заборгованість у розмірі 40994,16 доларів США (сорок тисяч девятсот девяносто чотири долари США 16 центів), що у гривневому еквіваленті становить 1018540,90 грн (один мільйон вісімнадцять тисяч пятсот сорок грн 90 коп) за процентами за користування кредитом згідно з кредитним договором №12/07/1092M від 28.12.2007 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 48001, Тернопільська область, м. Підгайці, вул Л.Українки, будинок 22; паспорт серії МС номер 303305, виданий Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 19 березня 1998 року; податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації місце реєстрації: 48001, Тернопільська область, м. Підгайці, вул Л.Українки, будинок 21-а, паспорт серії НЮ номер 303228, виданий Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 04 травня 2005 року; податковий номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 50; КОД , рахунок № 3111, МФО 305299 судові витрати у сумі 15278,11 грн (пятнадцять тисяч двісті сімдесят вісім грн 11 коп) у рівних частинах по 7639,05 грн (сім тисяч шістсот тридцять девять грн 05 коп) з кожної.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Дикун С.І.

ОСОБА_6

Судді: Храпак Н.М