Справа № 304/1251/16-ц
Провадження № 2/304/437/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Амаровича В. П.,
при секретарі - Ковач М.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ про звільнення майна з-під арешту, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.
У судове засідання ОСОБА_1 та представник МВ ДВС Ужгородського МРУЮ повторно не зявилися, хоча про час і місце такого повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Також встановлено, що на виконання вказаного зобовязання між позивачем та ОСОБА_1 24 вересня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно якого останній надав в іпотеку будинок загальною площею 57,80 м.кв., який розташований за адресою: с. Сімерки, вул. Центральна,№15 Перечинського району Закарпатської області (а. с. 11-16).
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Аналогічні положення закріплені в абз. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. ч. 1 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
25 лютого 2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №308/2290/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 262292 грн., а також судового збору 2622,92 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно (трьохкімнатна квартира), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 13/8, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №42019755), якою накладено арешт на вищезазначену квартиру, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 264914,92 грн. та заборонено здійснювати відчуження такої (а. с. 21).
17 грудня 2015 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №308/2290/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 262292 грн., а також судового збору 2622,92 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно (трьохкімнатна квартира), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 13/8, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №47878420), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 264914,92 грн. та заборонено здійснювати відчуження майна, яке йому належить (а. с. 23).
07 квітня 2016 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №308/2290/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 262292 грн., а також судового збору 2622,92 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно (трьохкімнатна квартира), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 13/8, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №50254918), якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 264914,92 грн. та заборонено здійснювати відчуження майна, яке йому належить (а. с. 24).
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом.
Положеннями ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.
Отже, враховуючи те, що право іпотеки нерухомого майна, а саме будинку загальною площею 57,80 м.кв., житловою площею 44,70 кв.м., який розташований за адресою: с. Сімерки, вул. Центральна, №15 Перечинського району Закарпатської області, виникло у ПАТ КБ «ПриватБанк» 24 вересня 2008 року, тобто з моменту нотаріального посвідчення договору іпотеки, а судові рішення, на підставі яких державними виконавцями на вказаний житловий будинок було накладено арешт та оголошено заборону його відчуження, винесені значно пізніше, тому суд вважає, що позивач має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок зазначеного нерухомого майна, при цьому, що заборгованість боржника станом на 29 вересня 2016 року становить 254399,09 доларів США, що значно перевищує вартість предмета іпотеки, яка становить 270498,40 грн.
Керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 14, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 572, 575 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58-61, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Звільнити з-під арешту належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 57,80 м.кв., житловою площею 44,70 кв.м., що знаходиться за адресою: с. Сімерки, вул. Центральна, №15 Перечинського району Закарпатської області та є предметом іпотеки, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №28185886 від 15 грудня 2011 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №30248433 від 16 грудня 2011 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №34915741 від 25 жовтня 2012 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №36662305 від 22 лютого 2013 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42019755 від 25 лютого 2014 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44964058 від 01 квітня 2015 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №47878420 від 17 грудня 2015 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №50254918 від 07 квітня 2016 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий: ОСОБА_3