АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/9644/15 Головуючий у 1-ій інстанції - Роман О.А.
Апеляційне провадження №22-ц/796/7507/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Рейнарт І.М., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» КочінаГеннадія Івановича на рішення Подільського районного суду м.Києва від 28 березня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з процентів за користування кредитом в період 31.05.2011 року по 31.07.2015 року у розмірі 729 777,83 доларів США; 500 грн. неустойки за порушення виконання умов договору.

Рішенням Подільського районного суду м Києва від 28 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача Кочін Г.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Подільського районного суду м Києва від 28 березня 2016 року та ухвалити нове про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 729 777, 83 доларів США та неустойку в розмірі 500 грн.

У судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідачів ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд її відхилити посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав.

Висновок суду не відповідає обставинам справи.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 03.10.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримав споживчий кредит в розмірі 600 000 дол. США строком до 03.10.2011 року, зі сплатою 15 % річних.

В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 03.10.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 232417 (а.с.13).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2012 року позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку заборгованість в розмірі 946 767,50 доларів США, та судовий збір.

Звертаючись до суду із позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за нарахованими процентами за період з 31.05.2011 року до 19.08.2015 року у розмірі 729 777,83 доларів США та неустойку в розмірі 500 грн. на підставі ст. 611 ЦК України, за порушення позичальником своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов'язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Разом із тим за положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Відповідно до п.2.2 договору поруки сторони визначили, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги до поручителя, які останній зобов'язаний виконати протягом 10 робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги шляхом переказу/перерахунку коштів у розмірі визначеному п. 1.3 договору на розрахунки вказані кредитором.

Договором кредиту сторони встановили строк дії договору до 03.10.2011року., так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів відповідно до погодженого графіку.

Як слідує з рішення Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2012 року стягнуто солідарно заборгованість з відповідачів на користь банку, яка станом на 26.05.2011 року становила 566 666,66 доларів США., кредитної заборгованості, 288 181,12 доларів США заборгованість по відсоткам, 32 716025 доларів США пені за прострочення сплати процентів та 59 203,47 доларів США пені за прострочення сплати кредиту, що разом становить 946 767,50 доларів США заборгованість за кредитом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Стороною представника відповідачів заявлено про застосування строку позовної давності (а.с.42-43).

Позивачем заявлено позов до відповідачів про стягнення відсотків за невиконання зобов'язання за кредитним договором у серпні 2015 року. Отже, розмір заборгованості за відсотками за період з липня 2012 року до липня 2015 року в сумі 531 722, 28 доларів США , 500 гривень пені, 3654, 00 гривні підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.

Умовами договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 3.1 договору поруки, який укладено між банком та відповідачем, визначено, що договір діє до повного виконання боржником всіх зобов'язань забезпечених порукою, або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань, тобто строк припинення поруки договором не встановлено, а тому застосуванню підлягає ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки договором був змінений строк виконання основного зобов'язання на 09.11.2012 року, саме з цієї дати банк мав право протягом шести місяців пред'явити вимоги до поручителя з приводу погашення кредитної заборгованості та сплати проценти за користування кредитом і пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, однак таку вимогу до поручителя було пред'явлено тільки у серпні 2015 року, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука вважається припиненою.

З урахуванням наведених мотивів щодо обрахування строку дії поруки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що порука ОСОБА_4 за договором поруки від 03.10.2008 року припинилась.

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_3 неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, колегія суддів скасовує рішення суду в цій частині з ухваленням нового рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» КочінаГеннадія Івановича задовольнити частковою

Рішення Подільського районного суду м Києва від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 531 722,28 доларів США, 500 грн. пені та 3654 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді