У Х В А Л А

7 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Гуменюк В.І., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева О.О., про визнання договору відступлення права вимоги за кредитним договором, договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та договору купівлі-продажу жилого будинку недійсними,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 липня 2015 року рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилено. Рішення апеляційного суду залишено без змін.

17 травня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини другої статті 203, статті 1079 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення заявники посилаються на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, в якій, на їхню думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодився з висновкам апеляційного суду про те, що договір, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс" та ОСОБА_7, є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним, як і наступних правочинів, укладених на підставі спірного договору.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, надана заявниками для порівняння не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення суду апеляційної інстанції і направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з передбаченої статтею 338 ЦПК України підстави порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева О.О., про визнання договору відступлення права вимоги за кредитним договором, договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та договору купівлі-продажу жилого будинку недійсними, за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук