Справа № 369/743/16-ц
Провадження № 4-с/369/35/16
УХВАЛА

Іменем України

21.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, суб"єкт оскарження: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу примусовго виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року заявник ОСОБА_2 акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 369/2499/15-ц, виданий 06.07.2015 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області, про: зобов'язання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з одного жилого будинку, загальною площею - 798,8 кв.м., житловою площею - 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 - літ А - жилий будинок, №2 - літ Б - басейн, №3 - 1-4 огорожа, №4-5 свердловина) та земельної ділянки адреса: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вулиця Ужгородська, земельна ділянка 31, кадастровий номер: :01:016:0089, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вулиця Ужгородська, будинок 31 (тридцять один), арешт на яке було накладено постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (ВП № 27900464) від 09.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження - 1145386.

Підставою відмови було те, що боржником за виконавчим листом № 813/2969/15 від 08.07.2015 року є Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, що підпорядковується Міністерству юстиції України, отже Головне територіальне управління юстиції у Львівській області є територіальним органом центральної виконавчої влади- Міністерства юстиції України, а тому виконавчий лист пред'явлено не за підвідомчістю виконання рішення.

Рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 у вигляді винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.12.2015 року по виконавчому провадженню №49745735 призвели до позбавлення АТ«Банк «Фінанси та Кредит» законного права на задоволення вимог Стягувача на підставі примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київське області від 07.05.2015 року по справі №369/2499/15-ц, що вступило в законну силу.

Тому, заявник просив суд: визнати рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.12.2015 року по виконавчому провадженню №49745735 неправомірними; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 29.12.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49745735; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 прийняти до виконання виконавчий лист № 369/2499/15-ц, виданий 06.07.2015 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області та відкрити виконавче провадження № 49745735, про: зобов'язання Відділу примусового виконання рішень управління державно, виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з одного жилого будинку, загальною площею - 798,8 кв.м., житловою площею - 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 - літ А - жилий будинок, №2 - літ Б - басейн, №3 - 1- 4 огорожа, №4-5 свердловина) та земельної ділянки адреса: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Крюківщина, вулиця Ужгородська, земельна ділянка 31. кадастровий номер: :01:016:0089, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вулиця Ужгородська, будинок 31 (тридцять один), арешт на яке було накладено постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (ВП №27900464) від 09.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження - 1145386.

В судове засідання представник заявника не зявився. До суду направив заяву про розгляду справи у його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб та субєкта оскарження в судове засідання також не зявилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 1 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконавчі листи, що видаються судами, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі ії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.ч. 4 8 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, але майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та за умови, що стягувач авансує витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням іншого майна боржника.

Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про виключення майна з-під арешту - задоволено

На виконання вказаного заочного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 369/2499/15-ц від 06.07.2015 року.

Заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про прийняття до виконання вказаний вище виконавчий лист.

Однак, 29.12.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 (ВП № 49745735) відмовлено у відкритті виконавчого провадження з мотивів предявлення виконавчого листа не за підвідомчістю виконання рішення, про що було прийнято відповідну постанову.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Судові рішення як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2015 року, на даний час не виконане.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

На відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Положенням ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Положення «Про Міністерство юстиції України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228, Мінюст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як субєктів інформаційної діяльності; забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань.

Відповідно до п. 7 вказаного Положення Мінюст здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні територіальні управління юстиції Мінюсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі, а також районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції.

Відповідно до п. 1 Положення «Про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5, Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне територіальне управління юстиції) підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Відповідно до підпункту 4.36 п. 4 вказаного Положення Головне територіальне управління юстиції здійснює контроль за організацією роботи структурних підрозділів районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції та здійснює через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, контроль за організацією роботи структурних підрозділів районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції з цих питань.

Таким чином, проаналізувавши вказані вище норми та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2015 року, по цивільній справі Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про виключення майна з-під арешту, та на підставі якого було видано виконавчий лист не є виконаним, а також те, що Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві є структурним територіальним підрозділом Міністерства юстиції України, як центрального органу виконавчої влади, одним завданням із яких є забезпечення та формування та реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень, забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством, державним виконавцем було неправомірно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, всупереч зазначеним нормам ЗУ «Про виконавче провадження», який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.387 ЦПК України в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З оглядну на викладене, скарга Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві, суб"єкт оскарження: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу примусовго виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 7, 11, 19, 20, 21, 25, 26, ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, п. 1, 7 Положення «Про Міністерство юстиції України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228, п. 1, 4 Положення «Про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Киві, суб"єкт оскарження: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Визнати рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.12.2015 року по виконавчому провадженню №49745735 неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 29.12.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 49745735.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 прийняти до виконання виконавчий лист № 369/2499/15-ц, виданий 06.07.2015 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області та відкрити виконавче провадження № 49745735, про: зобов'язання Відділу примусового виконання рішень управління державної, виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з одного жилого будинку, загальною площею - 798,8 кв.м., житловою площею - 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 - літ А - жилий будинок, №2 - літ Б - басейн, №3 - 1- 4 огорожа, №4-5 свердловина) та земельної ділянки адреса: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Крюківщина, вулиця Ужгородська, земельна ділянка 31. кадастровий номер: :01:016:0089, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вулиця Ужгородська, будинок 31 (тридцять один), арешт на яке було накладено постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (ВП №27900464) від 09.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження - 1145386.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: А.Я. Волчко