Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/1646/16-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3721/16 Бондаренко І.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Бондар М.С.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Вказує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2003 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких в свідоцтвах про їх народження вказаний відповідач.

На даний час відповідач проживає окремо, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, діти навчаються, хворіють, вона несе витрати на лікування та додаткові курси для дітей. Позивач не працює, самостійно сплачує комунальні витрати.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 770 грн. щомісячно, починаючи з 06 травня 2016 року, та до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 770 грн. щомісячно, починаючи з 06 травня 2016 року, та до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення найстаршою дитиною повноліття».

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2003 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких в свідоцтвах про їх народження вказаний відповідач.

На даний час відповідач проживає окремо, діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні.

Позивач зазначала, що вона офіційно не працює, проте сторони працювали разом зубними техніками, відповідач працює і зараз та отримує великий дохід, а кілька місяців тому він примусив її звільнити робоче місце і залишився там працювати сам.

Судом першої інстанції також були досліджені виписки з медичних карток та консультаційні висновки неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які мають певні захворювання, в яких містяться лікарські призначення щодо лікування дітей.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_3 працює у нього на посаді кур'єра з 07.06.2016 року з посадовим окладом 1450 грн..

Згідно з виписки медичної картки стаціонарного хворого, з 22.04.2014 року по 07.05.2014 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ангеопатія сітчатки, та іншими захворюваннями.

З урахуванням викладеного колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, оскільки суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, то доводи відповідача про те, що аліменти з нього мають бути стягнуті в 1/3 частці від його доходу на обох дітей, позовні вимоги позивачем заявлені саме у твердій грошовій сумі.

При цьому, суду не надано належних доказів того, що на даний час відповідач має такі хронічні захворювання, які перешкоджають йому працювати як взагалі, так і за його спеціальністю, а виписка з карти стаціонарного хворого датована 2014 роком, і не містить зазначення про те, що відповідач має саме хронічні захворювання, тому до доводів відповідача про те, що він не може працювати за станом здоров»я суд відноситься критично.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідача про те, що він має лише дохід, який отримує працюючи на посаді кур»єра у ФОП ОСОБА_7, не відповідають дійсності, оскільки надані суду квитанції про надіслання відповідачем коштів в 2015 році на ім»я першої дружини, а саме у лютому-березні 2015 року - по 1018 грн., а у лютому 2016 року - у сумі 3050 грн., свідчать про наявність у нього більшого доходу.

Відповідач працює, інших неповнолітніх дітей не має, має спеціальність зубного техніка, чого він не оспорює, крім того, надає допомогу своїй старшій доньці у значних сумах, тому суд вважає, що з нього можуть бути стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача на утримання кожного з неповнолітніх дітей має бути стягнуто по 770 грн. щомісячно, що становить половину від встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого з 01 травня 2016 року у розмірі 1531 грн..

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: