справа №619/1189/16-ц
провадження №2/619/802/16
Іменем України

30 червня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.
судового засідання - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-
установив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг у сумі 3724500,00грн. сплату судового збору, 6890,00грн.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 11 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, був укладений у простій письмовій формі договір позики.
Згідно п.5 Договору позики, договір повинно бути виконано в місті Дергачі, Дергачівського району, Харківської області. Підтвердженням виконанням Позичальником своїх зобовязань за договором - є розписка, складена Позикодавцем.
Станом на 29 березня 2016 року відповідач не повернув вищезазначену суму позики.
Відповідно до п.4 Договору позики позичальник зобов'язався сплачувати позикодавцю проценти один раз на сім днів на суму позики у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок.
Отже, заборгованість Позичальника за пунктом 4 Договору позики становить 1 540 500,00 грн. (один мільйон п'ятсот сорок тисяч пятсот гривень).
Відповідно до п.9 Договору позики разі порушення Позичальником будь-якого зобовязання за Договором, він зобов'язується сплатити на користь Позикодавця штраф розміром сто процентів від суми позики, визначеної в пункті 1 Договору.
Отже, сума штрафу становить 390 000,00 грн. (триста дев'яносто тисяч гривень).
Також, пунктом 9 Договору позики передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі п'яти процентів від суми позики, визначеної в пункті 1 Договору позики, за кожен день прострочення виконання будь-якого зобовязання.
Оскільки відповідач зобовязався сплачувати проценти один раз на сім днів на суму позики, то відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання з 18 січня 2016 року. Отже, сума пені з 18 січня 2016 року по 29 березня 2016 року становить 1 404 000,00 грн. (один мільйон чотириста чотири тисячі гривень).
У визначений у договорі позики строк повернення грошових коштів, Позичальник не виконав взяті на себе зобовязання, тобто, вчасно та в повному обсязі не повернув отримані за Договором позики грошові кошти.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням не порушувати Договір позики та з вимогою про повернення суми боргу, однак ОСОБА_3 борг повертати відмовився, мотивуючи спочатку це відсутністю коштів. Згодом, відповідач став уникати зустрічі з позивачем, а на пропозицію про добровільну сплату боргу взагалі почав заперечувати, що має будь-які грошові зобовязання. На численні телефонні дзвінки ОСОБА_3 не відповідає, інших засобів спілкування із відповідачем позивач не має. До теперішнього часу ОСОБА_3 суму боргу не повернув, що і стало підставою для звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6 - 63цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.
У відповідності до ч.1,2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідач не виконала умови договору та не повернула в обумовлений строк грошові кошти.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н. Ю. Кононихіна