Справа № 466/2255/16 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/5427/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар - Бадівська О.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2, оскаржувана особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова задоволено скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 24 лютого 2016 року у виконавчому провадженні №48572908 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду.

Ухвалу оскаржив начальник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області - Титла І.М. Вважає її незаконною і такою, що постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справ, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Скаргу мотивує тим, що у процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб, зокрема у випадку невиконання рішення суду у наданий термін для самостійного його виконання без поважних причин - ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф, у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону. Враховуючи те, що ОСОБА_2 жодних дій по виконанню рішення суду не вчинила, державним виконавцем правомірно було винесено постанову про накладення штрафу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_2 у зв'язку з чим постанову заступника начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ від 24 лютого 2016 року у виконавчому провадженні №48572908 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду слід скасувати.

З правильністю висновків суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписом пункту 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із ч.1 ст. 89 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Ліцмана М.В. від 1 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа№2/466/62/14 від 26 серпня 2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про витребування з ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,344 га кадастровий НОМЕР_1, державний акт серії НОМЕР_2 та зобов»язання повернути земельну ділянку у розпорядження держави в особі КМУ.

11 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про роз'яснення даного рішення. 10 лютого 2016 року отримала копію ухвали про відмову у роз'ясненні рішення та в цей же день, 10.02.2016 року подала апеляційну скаргу на дану ухвалу.

Доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду та перешкоджає його виконанню, державний виконавець суду не надав і такі не здобуті судом. Окрім того, державною виконавчою службою не надано жодних доказів на спростування факту неможливості виконання виконавчого листа №2/466/62/14, за яким витребувано з ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,344 га кадастровий НОМЕР_1, державний акт серії НОМЕР_2 та зобов»язано повернути земельну ділянку у розпорядження держави в особі КМУ.

Колегія суддів вважає, що накладення штрафу за невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень ч.2 ст.75 та ч.1 ст.89 ЗУ «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Таким чином фактично існуючі перешкоди не можуть вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав, і це встановлено матеріалами справи, можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ніяким чином не сприяє належному виконанню судового рішення у встановлені законом строки.

На підставі викладеного колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця щодо прийняття постанови про накладення штрафу на ОСОБА_2 є неправомірним, тому дана постанова підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу судом першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують її законності і обґрунтованості.

Підстав для скасування даної ухвали та постановлення нової з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, п.1.ч.2 ст. 307, п.1 ч.1.ст. 312, п.4 ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: