Ухвала

іменем україни

2 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи за касаційною скаргою приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним, посилаючись на те, що перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_5, який постійно проживав разом з нею.

ІНФОРМАЦІЯ_1 син трагічно загинув, виконуючи свої трудові обов'язки відповідно до укладеної між ним та ПП ОСОБА_6 цивільно-правової угоди від 15 травня 2013 року.

Так, 28 травня 2013 року на виконання вищевказаної угоди її син розпочав роботи із фарбування конструкції рекламного носія, встановленого на роздільній смузі на відстані 27,7 м до мосту через р. Прут. Для виконання таких робіт він став на платформу підйомника, яка була піднята на відстань 5,5 м від поверхні ґрунту та виступала на 3 метри над проїжджою частиною дороги.

В цей час вантажний автомобіль марки «Mercedes-benz - 815», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7 зіткнувся з робочою платформою автопідйомника корпусом холодильної установки, яка прикріплена до цього автомобіля. Внаслідок зіткнення її син впав з площадки робочої платформи на проїжджу частину та отримав травми несумісні з життям.

Відповідно до акту спеціального розслідування вказаного смертельного випадку, складеного комісією ТУ Держгіпромнагляду у Чернівецькій області було встановлено, що нещасний випадок з її сином стався внаслідок наїзду транспортного засобу марки «Mercedes-benz - 815», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу.

Вважала, що відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки, з вини якого стався нещасний випадок, повинен нести відповідальність передбачену ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1200, 1201 ЦК України та відшкодувати їй шкоду, завдану смертю її сина, на утриманні якого вона перебувала.

У зв'язку вищевикладеним, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на поховання сина в розмірі 27 702 грн та моральну шкоду в розмірі 1 млн. грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» на користь ОСОБА_4 витрати на поховання сина у сумі 27 702 грн та 250 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення районного суду залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку, про те що з вини ОСОБА_7, який перебував у трудових відносинах з ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» і керував належним відповідачу транспортним засобом, сталася дорожньо-транспортна пригода з автопідйомником, який стояв нерухомо, унаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 помер і його мати, яка перебувала на його утриманні, має право на відшкодування шкоди. Розмір майнової та моральної шкоди судами визначено згідно наданих сторонами доказів, вимог закону та з урахуванням засад розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги про недотримання вимог з охорони праці, умислу потерпілого у завданні собі смерті, відсутності причинного зв'язку між смертю потерпілого та винними й протиправними діями водія відповідача, є безпідставними, досліджувались судом і не знайшли свого підтвердження. При цьому безпідставними є й доводи про взаємодію кількох джерел підвищеної небезпеки, тоді як достовірно встановлено, що автопідйомник не рухався.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик