Справа № 446/832/12 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/783/2242/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя ,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2012 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя, мотивуючи позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 За час спільного проживання ними було придбано рухоме майно, яке залишилось у володінні та користуванні відповідача. В склад цього майна входить квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована за відповідачем 24.03.2006 року. Крім цього, в склад майна, яке підлягає розподілу входять транспортні засоби, які знаходяться у володінні та користуванні відповідача: автомобіль марки ВАЗ, модель 210994-20, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а також автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер ВС 97384 ТС.

Позовні вимоги позивачем неодноразово уточнялися, в зв"язку з чим, в останній заяві про зменшення позовних вимог, позивач зазначила, що між сторонами існує спір в частині позовних вимог щодо поділу та визнання права власності на 1/2 частку:

-в квартирі за адресою: АДРЕСА_2;

-автомобіля ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2;

-автомобіля ВАЗ 21099, 2003 року випуску, державний номерний знак ВС 97384 ТС;

-грошових коштів в сумі 50000 грн., які були згідно договору позики від 20.01.2012 року позичені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8

Рішенням Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 травня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Проведено поділ спільного нажитого майна шляхом виділення 1/2 частки у власність ОСОБА_9 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 8 370 грн. вартість 1/2 автомобіля ВАЗ 08 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_4. Вважає рішення в частині виділення 1/2 частки у власність квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що судом проведено поділ спільного майна квартири, не визнавши його спільною сумісною власністю подружжя. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2014 року в частині виділення 1/2 частки у власність ОСОБА_6 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні таких вимог. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст.303 ЦПК України, судова колегія перевіряє законність рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги і виходить з того, що відповідач оскаржує законність рішення в виділення 1/2 частки у власність квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4.

В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції за правилами ст. 303 ЦПК України не переглядається.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині таким вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-СГ №184315, виданого 02.08.2004 року Запитівською сільською радою Кам"янка-Бузького району Львівської області, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Яна, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 07.03.2006 року приватизаційним відділом житлового фонду Кам"янка-Бузької міської ради, відповідачу ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_5.

Згідно копії рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2012 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачем ОСОБА_6 залишено ОСОБА_9.

Постановляючи рішення суду в оскаржуваній частині, судом залишено поза увагою п. 4 ч.1 ст. 57 Сімейного Кодексу України, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є житло, набуте нею, ним (дружиною, чоловіком) за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Оскільки спірна квартира АДРЕСА_6, була приватизована у 2006 році ОСОБА_11, згідно положень Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", така квартира є особистою приватною власністю і не може вважатися спільним майном подружжя.

За таких обставин, рішення суду в частині виділення 1/2 частки у власність квартири АДРЕСА_7, ОСОБА_6 є незаконним, в зв"язку з чим підлягає скасуванню з ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2015 року в частині провести поділ спільного нажитого майна шляхом виділення 1/2 частки у власність ОСОБА_9 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 827 грн. 99 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Копняк

ОСОБА_2