АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5093/16 Справа № 209/857/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалуДніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 березня 2016 року

у цивільній справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, в якому просив обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого провадження № 50383896, з виконання виконавчого листа № 206/48/13-ц від 20.06.2013 року, виданого Самарським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 37855,25 грн., с/з 378,55 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року вищезазначене подання задоволено. Тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого провадження № 50383896, з виконання виконавчого листа № 206/48/13-ц від 20.06.2013 року, виданого Самарським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 37855,25 грн., с/з 378,55 грн.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 просила ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Вислухавши заявника апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду зобов'язань.

Однак, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

П. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду, а не за наявності факту невиконання зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2013 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист № 206/48/13-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 2012-001-КД від 12.01.2012 року в сумі 4736, 05 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.10.2012 року складає 37855,25 грн. та судового збору в розмірі 378,55 грн. В виконавчому листі адреса відповідача ОСОБА_2 зазначена: м.Дніпропетровськ, вул.Малиновського, 12/37.

02 березня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50383896.

В постанові про відкриття провадження адреса боржника зазначена, як вул. 40 років Перемоги, 6-24.

Проте, згідно пояснень ОСОБА_2, наданих нею в суді апеляційної інстанції, та її паспорту, вона на час ухвалення рішення суду першої інстанції і на теперішній час проживала і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ніколи не проживала.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець не витребував відомості про місце реєстрації боржника, не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, аза ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

У зв'язку з цим державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що вона має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням суду обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Належних доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що спрямовані на виконання виконавчого листа № 206/48/13-ц; того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що вона ухилялась від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджала за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являлась на виклики державного виконавця, заявником не надано.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про передчасність застосування до ОСОБА_2 такого заходу впливу як тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, у задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 березня 2016 року - скасувати і постановити нову.

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Варенко

Судді В.С.Городнича

ОСОБА_6