УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Запорізька міська рада, приватний нотаріус ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем першої черги та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Запорізька міська рада, приватний нотаріус ОСОБА_4, про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем першої черги спадкування та визнання права власності.

У позові зазначала, що з лютого 2002 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, але без реєстрації шлюбу. Вони разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки і не перебували в будь-якому іншому шлюбі.

Місцем спільного мешкання її та ОСОБА_5 з 2002 року до 2010 року була квартира АДРЕСА_1.

З 2010 року вона разом з ОСОБА_5 мешкали в квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, на момент смерті заповіту не склав.

За час спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чорненькою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 4083, ними була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Хоча ОСОБА_5 у договорі був вказаний в якості покупця цієї квартирі і був зареєстрований за вказаною адресою, однак у придбаній квартирі не проживав, оскільки фактично мешкав разом з позивачкою.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1, яка була придбана ОСОБА_5 під час спільного проживання з нею однією сім'єю без реєстрації шлюбу, являлась їх спільною сумісною власністю, з рівними частками власності кожного.

Відповідач є матір'ю ОСОБА_5, являється його єдиною спадкоємицею першої черги.

Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги, просила суд встановити факт проживання її однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з лютого 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю, набутою за час спільного проживання з ОСОБА_5; визнати за нею право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1; визнати її спадкоємцем 1-ї черги спадкування.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та частково рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження ведення спільного господарства з ОСОБА_5 та її участі у придбанні спірної квартири внаслідок спільної з ним праці.

Такі висновки судів є правильними, оскільки доводи відповідача щодо джерела придбання ОСОБА_5 спірної квартири, які підтверджені як письмовими доказами, так і поясненнями свідків, суди визнали доведеними, а доказів на їх спростування позивачем не надано.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Запорізька міська рада, приватний нотаріус ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем першої черги та визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова