Справа № 755/9802/15-ц
Провадження № 2-2085/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Горбач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про стягнення страхової суми в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 18.05.2013 між ним та ПрАТ «СК «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-5001-13-00038, за яким було застраховано транспортний засіб Volkswagen Amarok, рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_1; номер кузова/шасі НОМЕР_5. Відповідно до вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату на його користь.

24.06.2013 року близько 18 години 00 хвилин водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, рухаючись по вулиці Фесуна від центра села Бубнівська Слобідка в нарямку села Шабельники на заокругленій ділянці дороги, виїхав на праве узбіччя по напрямку свого руху де скоїв дотичне зіткнення із деревиною та в подальшому із електроопорою, від чого некерований автомобіль розвернуло в зустрічному напрямку. В наслідок ДТП водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його пасажир ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди.

Таким чином, внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди, його автомобіль зазнав суттєві пошкодження, що описані в довідці відділення ДАІ з обслуговування адміністративних територій міста Золотоноша і Золотоніського району та автомобільно- технічної інспекції при УДАІУМВС.

27 червня 2013 року ним була подана відповідачу заява про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування з приводу пошкодження автомобіля.

В той самим день за №ДККА-28701/1 він отримав від відповідача лист з пропозицією надати додатково до поданих документів довідку про ДТП, рахунок-фактуру, лист вигодонабувача зі згодою на виплату страхового відшкодування.

02 липня 2013 року, у зв'язку зі склавшимися сімейними обставинами, він окремою заявою звернувся до відповідача з проханням про призупинення розгляду його страхового випадку з подальшим поновленням після додаткового повідомлення з його боку. Він повідомив третю особу про ситуацію, щодо ситуації, в наслідок якої автомобіль зазнав суттєвих пошкоджень, але третя особа, будучи вигодонабувачем за договором страхування, не вжила жодного заходу з метою реалізації своїх прав на страхову суму КАСКО (ТЗ та ДО) 286313,00 гривень, передбачену пунктом 5 частини І договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 18.05.2013 №28-5001- 13-00038. Навпаки, він отримав від третьої особи лист від 15.07.2014 №12404/2766 відповідно до якого третя особа вважає його зобов'язаним щодо обов'язку подальшого страхування автомобіля, хоча в цій ситуації це є неможливим, і сплати коштів по кредиту.

18 серпня 2013 року він письмово знову звернувся до відповідача з проханням поновити розгляд його страхового випадку.

10 вересня 2014 року він надав на ім'я голови Правління відповідача письмові пояснення щодо обставин страхового випадку.

Станом на дату подання даної позовної заяви, в порушення визначених договором страхування строків, відповідач не здійснив виплати страхового відшкодування.

З наведених підстав, просить стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на свою користь страхову суму КАСКО (ТЗ та ДО) 286313,00 грн., передбачену п. 5 ч. І договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 18.05.2013 №28-5001-13-00038 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.05.2013 №1/1392599; судові витрати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, вказував на те, що після отримання документів від позивача, що мали підтвердити наявність страхового випадку та його розмір, було встановлено, що позивачем не виконано обов'язки по договору страхування, оскільки не надано всіх документів, що передбачені договором для проведення виплати страхового відшкодування. Крім того, вказував, що шкода завдана позивачу у результаті ДТП повністю відшкодована третьою особо, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою позивача. А тому відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування, відповідач діяв у повній відповідності до умов договору та законодовства.

Представник третьої особи ПАТ «Креді Агріколь Банк» в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. При таких даних суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 вказаного закону визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону від 07.03.1996 № 85/96-ВР, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У статті 26 Закону від 07.03.1996 № 85/96-ВР визначено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування. Даною статтею також передбачено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Судом встановлено, що 18 травня 2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28- 5001-13-00038. Предметом страхування вказаного договору став транспортний засіб «Фольцваген Амарок» державний реєстраційний № НОМЕР_3.

27 червня 2013 року позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що 24 червня 2013 року о 18 год. 00 хв. за адресою Черкаська область, с. Бубнова слобідка, на вул. Фесуна, 1 внаслідок крадіжки сталося пошкодження його транспортного засобу.

Відповідно до умов договору страхування одним із страхових ризиків зазначено «Викрадення».

Відповідно до п.п. 9.3.2 п. 9.3 договору страхування, страховик має право проводити страхове розслідування з приводу перевірки наданої страхувальником інформації і документів стосовно ТЗ, факту і обставин настання страхового випадку, розміру завданих збитків та виконання страхувальником обов'язків за договором, робити запити до уповноважених органів відносно причин, обставин та наслідків страхового випадку.

Як видно із матеріалів справи, відповідач здійснив ряд запитів до правоохоронних органів з метою встановлення обставин настання випадку.

При цьому, згідно відповіді старшого слідчого ВР ЛТП СУ УМВС України в Черкаській області Демиденко В.А. від 23.06.2015 №5/6760, вбачається, що за фактом ДТП, що мало місце 24.06.2013 по вулиці Фесуна в с. Бубнівська Слобідка Золотоніського району Черкаської області, ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області розпочато досудове розлідування у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.06.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Окрім того, відповідачем було отримано відповідь Слідчого управління МВС України у Черкаській області від 26 січня 2016 року, до якої було долучено постанову про закриття кримінального провадження від 30 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 14.1.7 р. 14 договору страхування підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбаченні чинним законодавством України, цим договором, а також неподання страховику оформлених належним чином документів, що підтверджують, зокрема, факт настання страхового випадку.

Як зазначено представником відповідача, позивачем не надано відповідачу жодного документу, який би підтверджував факт настання страхового випадку «Викрадення». В той же час у відповідача в матеріалах страхової справи міститься постанова про закриття кримінального провадження по вказаному факту.

Як слідує із змісту постанови слідчого СВ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області Костогриз О.О. від 30.08.2013, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 про заволодіння невідомою особою його автомобілем НОМЕР_4 - закрито, у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Факт ненадання відповідачу документу, який би підтверджував факт настання страхового випадку «Викрадення», з боку позивача не спростований, а тому суд вважає дану обставину доведеною.

Окрім того, за умовами договору страхування одним із страхових випадків визначено знищення або пошкодження транспортного засобу в наслідок ДТП.

Так, відповідно до р. 11 договору страхування при настанні страхового випадку страхувальнику необхідно надати страховику наступні документи: 1) письмову заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (страхової виплати); 2) копію договору страхування; 3) документи, що посвідчують особу страхувальника та фактичного одержувача коштів по страховому відшкодуванню (для фізичної особи: паспорт громадянина, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру...); 3) свідоцтво про реєстрацію ТЗ; 4) калькуляцію рекомендованої (вабо погодженої) страхувальником СТО із зазначенням переліку відновлю вальних робіт, їх вартості, вартості деталей, що підлягають заміні, вартості витратних матеріалів; 5) лист вигодо набувача, в якому зазначено його рішення щодо отримувача, порядку та призначення страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до п. 11.9 договору страхування при настанні страхового випадку «ДТП» додатково надаються наступні документи: 1) довідка про пошкодження транспортних засобів, видана на місці події органом міліції (підрозділом ДАІ) щодо застрахованого ТЗ, із зазначенням дати, часу місця події та пошкоджень, завданих застрахованому ТЗ; 2) водійське посвідчення особи, яка знаходилась за кермом в момент ДТП; 3) документи, що посвідчують право особи (яка знаходилась за кермом в момент ДТП) на користування застрахованим ТЗ: довіреність, договір оренди, лізингу, прокату, подорожній лист, виписаний на водія тощо.

Як видно з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача із заявою про настання страхового випадку - «ДТП».

Відповідно до п. 14.1.4 р. 14 договору страхування передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбачені чинним законодавством України, цим договором, а також несвоєчасне повідомлення страховика про факт настання страхового випадку без поважних на це причин, які підтверджені документально.

Так, відповідно до п. 10.5 р. 10 договору страхування, при настанні страхового випадку страхувальник зобов'язаний письмово оформити та надати страховику заяву про настання страхового випадку (подію) не пізніше 3-х робочих днів з моменту її настання.

Згідно п. 14.1.7 р. 14 договору страхування, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбачені чинним законодавством України, цим договором, а також неподання страховику оформлених належним чином документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків, відповідно до р. 11 частини 2 договору страхування, а також невиконання п. 10.13 частини 2 договору.

Відповідно до п. 14.1.14 договору страхування, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбачені чинним законодавством України, цим договором, а також невиконання або неналежного виконання страхувальником (вигодо набувачем, водієм, довіреними особами страхувальника) своїх обов'язків та зобов'язань, обумовлених цим договором, якщо він не доведе, що виконання (або неналежне виконання) було неможливим внаслідок непереборної сили.

Таким чином, зважаючи на вказані умови договору страхування, суд приходить до висновку, що за фактичних обставин справи у страховика наявні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем в порушення умов договору не було надано страховику визначених договором документів, які необхідні для проведення виплати страхового відшкодування.

Окрім того, підставними є доводи представника відповідача про те, що з боку позивача є необґрунтованим розмір заявлених позовних вимог.

Так, згідно наданого представником відповідача висновку ФОП ОСОБА_8 № 200 від 20 вересня 2014 року, вартість матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля позивача при ДТП складає 717907,87 грн.

Згідно наданого представником відповідача висновку ФОП ОСОБА_8 №220/доп від 30 вересня 2014 року, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу на момент оцінки становить 283400,60 грн.

Виходячи з таких даних, а також умов договору, має місце конструктивна загибель транспортного засобу, оскільки на момент настання страхового випадку вартість відновлювального ремонту перевищує 70% ринкової вартості транспортного засобу. Надані висновки експерта, суд визнає належними доказами у даній справі, будь-яких фактичних даних які їх спростовують матеріали справи не містять.

Отже, з огляду на конструктивну загибель транспортного засобу, за умовами договору страхування, розмір страхового відшкодування здійснюється за формулою наведеною в п. 12.4.1, за умови передачі залишків транспортного засобу відповідачу, або за формулою, наведеною в п. 12.4.2 договору.

В такому випадку розмір страхового відшкодування згідно розрахунку відповідача склав би 281961,04 грн., за умови передачі залишків транспортного засобу відповідачу, які оцінені ним в 150000,00 грн., або 131961,00 грн.

Також, на думку суду обґрунтованими видаються доводи представника відповідача, щодо наявності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, які передбачені п. 14.19 р. 14 договору страхування, - отримання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні.

Зокрема, в матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_1 від 30.07.2013 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романовським Б.П. за реєстровим номером 1224, якою Дзюба підтверджує факт, що ним дійсно отримано від гр. ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 400000,00 грн., які є компенсацією за нанесену йому шкоду та завдані збитки у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 24.06.2013 с. Бубнівська Слобідка, Золотоніського району Черкаської області, близько 18-00 год.

Таким чином, на час розгляду справи, шкода завдана позивачу у результаті ДТП відшкодована третьою особою у розмірі 400000,00 грн.

Хоча в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_3 є особою відповідальною за завдані збитки, суд вважає, що за фактичних обставин справи, до відносин сторін може бути застосовано положення п. 14.19 р. 14 договору страхування. В протилежному випадку, реалізація позивачем права на отримання страхового відшкодування виходить за межі визначені ч. 2 ст. 13 ЦК України, суперечить загальним засадам цивільного законодавства, яким є справедливість, добросовісність та розумність.

При цьому суд також враховує те, що позивачем не доведено обов'язку відповідача сплати страхове відшкодування у більшому розмірі.

Таким чином, оскільки судом встановлено порушення позивачем умов договору щодо надання страховику документів, необхідних для прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування, зазначена обставина відповідно до умов договору страхування є підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, окрім того, позивачем не доведено розміру позовних вимог, а також зважаючи на інші згадані вище обставини, ґрунтуючись на зазначених положеннях закону та умовах договору страхування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 8, 16, 25, 26 Закону України «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про стягнення страхової суми в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя