РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016р. Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі : головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» ( далі ПАТ «Кредобанк») у грудні 2014 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 9358 грн. 95 коп. за кредитним договором банківського рахунку ( карткові рахунки) та додатковим договором від 10.07.2008 р. про встановлення кредитного ліміту у розмірі 6000 грн. на весь строк дії платіжної картки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ОСОБА_1 07.10.2010 р. отримала кредит у розмірі 4099 грн. 95 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але свої зобовязання щодо повернення кредиту до кінця дії банківської платіжної картки, емітованої на підставі договору банківського рахунку № 4062 від 26.10.2006 р. не виконала і станом на 11.07.2014 р. існує заборгованість, яка складається з неповернутої суми кредиту, прострочених відсотків-2186 грн. 58 коп., пені-36 грн. 72 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Представник відповідачки проти позову заперечував, посилаючись на те, що з 2006 р. відповідачка ОСОБА_1 перебувала з позивачем у трудових відносинах і працювала на посаді спеціаліста з оопераційного обслуговування у Харківському відділенні та своєчасно сплачувала усі платежі за кредитами. У липні 2010 р. була звільнена з роботи, тому платіжна картка повернута позивачеві.Крім того, ОСОБА_1 просить застосувати до неї строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

З 24.10.2006 р. ОСОБА_1 працювала в Харківській філії ВАТ «Кредобанк( нині ПАТ «Кредобанк») і 26.10.2006 р. між сторонами укладено договір № КАРТ-4062 банківського рахунку ( карткові рахунки) , за яким позивач надав ОСОБА_1 послуги по відкриттю, веденню карткового рахунку власника, виготовленню БПК, здійсненню операцій з її застосувнням, наданню короткострокових кредитів в межах встановленого Банком кредитного ліміту.

Відповідно до вимог ст.ст.1054 ч.1, 1056-1 ч.1, 1055 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

10 липня 2008 р. між ВАТ «Кредобанк» і ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору банківського рахунку № 4062 від 26.10.2006 р., за яким відповідачці встановлено кредитний ліміт для здійснення операцій з використанням платіжних карток у розмірі 6000 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видана на підставі договору банківського рахунку від 26.10.2006 р., що дії до 26.10.2007 р. і може бути продовжений на той же строк. В свою чергу, відповідачка зобовязалася повернути кредит у повному обсязі до кінця терміну дії банківської платіжної картки, щомісяця сплачувати проценти та за несвоєчасне виконання грошових зобовязань сплатити пеню за кожен день прострочки в розмірі подвійної процентної ставки. Згідно з п.п. 7.1, 7.2 додатковий договір набирає чинності з дня підписання, діє до повного виконання своїх зобовязань і припиняє дію з дня звільнення клієнта з роботи в організації, що виступає поручителем по цьому кредиту.При цьому клієнт зобовязаний не підніше наступного робочого дня, після ініцювання процесу звільнення, виконати свої зобовязання по сплаті процентів з користування кредитом і поверненню отриманих кредитів. В судове засідання ОСОБА_1 надала копію квітанції № 439091 від 30 липня 200 р., якою вона підтверджує поповнення свого рахунку на суму 1500 грн. на дату звільнення її з роботи за угодою сторін.

За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору.

Як випливає з розрахунку заборгованості за договором, наданим до позовної заяви, прострочена заборгованість на дату погашення по графіку основного боргу станом на жовтень 2010 р. становить 4099 грн. 95 коп., прострочена комісія за адміністрування кредиту-36 грн. 72 коп., відсотки-125 грн. 59 коп.,які нараховувалися в подальшому до червня 2014 р. включно.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що на час звільнення з роботи відповідачки 30.07.2010 р. вона повернула картку банку та на новий строк картка не перевипускалася ( емітувалася) на новий термін.

Згідно правової позиції, висловленій в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-95цс14, за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 Цивільного кодексу України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Таким чином , перебіг строку позовної давності відповідно до ст. 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події , з якою пов'язано його початок, тобто з 31.07.2010 р. , а позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 26.12.2014 р., тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі , зробленою до винесення ним рішення. В матеріалах справа міститься така заява відповідачки разом з її запереченнями на позов.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З урахуванням наведених вище обставин та факту предявлення позову після спливу строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити ПАТ «Кредобанк» в заявлених позовних вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 256-258, 261, 267, 525, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -