Провадження №2/756/1417/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

при секретарях - Клімковської Х.І., Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Державне підприємство «Київський експертно - технічний центр Держпраці», Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Київський експертно - технічний центр Держпраці» про протиправні дії посадових осіб, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідачів та просив суд: визнати дії начальника ДП ««Київський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_6 щодо його звільнення з посади провідного фахівця ДП «Київський експертно-технічний центр Держпраці» незаконними та протиправними; визнати дії першого заступника начальника ДП ««Київський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_3, який підписав наказ про звільнення позивача незаконними та протиправними; скасувати наказ № 131 к від 09 листопада 2015 року про звільнення та поновити позивача на роботі на посаді провідного фахівця ДП «Київський експертно-технічний центр Держпраці»; стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 листопада 2015 року до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 73 200,00 грн; визнати дії головного бухгалтера ОСОБА_4, яка не виплатила позивачу кошти в день звільнення, протиправними.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він працював провідним фахівцем лабораторії «Гарант безпеки» ДП ««Київський експертно-технічний центр Держпраці» (ДП «КЕТЦ») ще на стадії її будівництва, приклав значних зусиль для розвитку підприємства. Під час роботи не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

У березні 2015 року почалась реорганізація Держгірпромнагляду, до якого належить ДП «КЕТЦ» та змінилося його керівництво, начальником ДП «КЕТЦ» був призначений ОСОБА_2 У червні 2015 року в.о. начальника ДП «КЕТЦ» ОСОБА_2 та його перший заступник ОСОБА_7 повідомили позивачу про необхідність його звільнення у зв'язку зі змінами в структурі підприємства. Проте змін в організації виробництва по факту не відбулося, оскільки лабораторія «Гарант безпеки» залишилася у структурі ДП «КЕТЦ».

До того ж позивача не викликали на співбесіду до профспілкової організації, а ОСОБА_2 у порушення законодавчих вимог не було проведено консультації з працівниками та відповідно профспілками не вжито заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень працівників. Позивачу одночасно з попередженням не було ОСОБА_2 запропоновано іншу роботу на підприємстві.

Таким чином позивач вважає, що начальник ДП «КЕТЦ» ОСОБА_2 не мав права звільняти його, оскільки не отримав його відмову від праці не усно, не письмово. Такі дії ОСОБА_2. принизили позивача та негативно вплинули на стан його здоров'я.

Позивач зазначив, що не пояснюючи причини його звільнення, безпідставно, беззаконно, у порушення чинного законодавства, його було звільнено 09 листопада 2015 року (наказ № 131 к). Наказ про його звільнення було підписано першим заступником директора ДП «Київський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_3, який не мав підстави підписувати цей розпорядчий документ, оскільки кадрові питання - це привілейне право першого керівника, який на той час знаходився на своєму робочому місці.

Разом з тим начальник ДП «КЕТЦ» ОСОБА_2 не забезпечив, а головний бухгалтер ОСОБА_4 не нарахувала вчасно та не сплатила у день звільнення позивачу кошти, які останній мав отримати саме в день звільнення. Наказ на звільнення підписаний 09 листопада 2015 року, а кошти надійшли позивачу частково 11 листопада та 12 листопада 2015 року. У наказі про звільнення не зазначено про компенсацію щорічної відпустки.

Повідомлення про звільнення для позивача було неочікуваним і призвело до помітного погіршення стану його здоров'я, внаслідок чого позивач потребує більш довготривалого та коштовного лікування.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Представник третьої особи ДП «КЕТЦ» проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав наведених у запереченні на позовну заяву.

Представник третьої особи Первинної профспілкової організації ДП «КЕТЦ» у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, у попередньому судовому засідання повідомила, що позивач не є членом профспілкової організації, а відтак згідно вимог законодавства не зобов'язаний був викликатися на співбесіду до профспілкової організації.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21 липня 2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду провідного фахівця Випробувальної лабораторії «Гарант безпеки», структурного підрозділу ДП «КЕТЦ».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Проте статтею 43-1 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з ініціативи або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

У судовому засіданні встановлено, що позивач не був членом Первинної профспілкової організації ДП «КЕТЦ», а відтак його звільнення не потребувало згоди у профспілки.

Проте керівництво ДП «КЕТЦ» звернулось до Первинної профспілкової організації ДП «Київський експертно-технічний центр Держпраці» Профспілки працівників державних установ міста Києва з відповідним листом від 02.06.2015 року № 382 щодо розгляду та погодження скорочення посад (а.с.34). Протоколом засідання Профспілки від 03.06.2015 № 26 адміністрації ДП «КЕТЦ» погоджено скорочення штату та чисельності (а.с.35).

Згідно Наказу від 04.06.2015 року № 189 скорочено з 05.06.2015 відповідні посади, включаючи посаду провідного фахівця Випробувальної лабораторії «Гарант безпеки», яку займав позивач. Також Наказом № 189 передбачено попередження працівників про звільнення на підставі скорочення штату та чисельності, згідно пункту 1 статті 40 та 44 КЗпП України (а.с.36).

20 липня 2015 року позивач відмовився від ознайомлення з Наказом № 189, що підтверджується відповідним актом (а.с.37).

09 листопада 2015 року наказом № 131-к позивача звільнено з посади провідного фахівця Випробувальної лабораторії «Гарант безпеки», структурного підрозділу ДП «КЕТЦ» (а.с.38).

З Наказом № 131-к позивач був ознайомлений о 09.05 год. 09.11.2015 року, але відмовився ставити підпис про ознайомлення, про що складено відповідний акт (а.с.39). Актом про відмову від отримання трудової книжки позивачем засвідчено факт відмови від отримання трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.40).

Згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Відповідно до пенсійного посвідчення позивач є інвалідом ІІ групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань (категорія 1) (а.с.16).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі при ліквідації, реорганізації або перепрофілюванні підприємства, установи, організації, скороченні чисельності або штату працівників, а також на працевлаштування. У разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, а також зберігається за їх бажанням посадовий оклад, тарифна ставка (оклад) на новому місці роботи, але не більше одного року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8, який працював керівником лабораторії «Гарантія безпеки» структурного підрозділу ДП «КЕТЦ», повідомив, що він звільнився у вересні 2015 року, після його звільнення була вільна його посада, вважав що позивач ОСОБА_1 сумлінно виконував свої обов'язки, у зв'язку з чим ДП «КЕТЦ» могло запропонувати позивачу його посаду.

Проте судом встановлено протилежне, а саме те, що станом на дату звільнення позивача, в штаті Випробувальної лабораторії «Гарант безпеки» ДП «КЕТЦ» були відсутні вакантні посади, на які можливо було б перевести позивача, на посаду керівника лабораторії позивача неможливо було призначити через відсутність необхідного освітньо-кваліфікаційного рівня.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Позивач у день звільнення не працював, дане підтверджується актами про відсутність на робочому місці провідного фахівця Випробувальної лабораторії «Гарант безпеки» ОСОБА_1 від 09.11.2015 року (а.с.46-48).

У судовому засіданні встановлено та про що не заперечувалося сторонами, ДП «КЕТЦ» провело розрахунок з позивачем та виплатило йому на картковий рахунок загальну суму у розмірі 31 512,79 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що Державним підприємством «Київський експертно - технічний центр Держпраці» були дотримані всі вимоги законодавства про працю України при звільненні позивача з посади провідного фахівця Випробувальної лабораторії «Гарант безпеки» Державного підприємства «Київський експертно - технічний центр Держпраці», доказів порушень норм трудового законодавства з боку ДП «КЕТЦ» позивачем не було надано.

До того ж згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд неодноразово роз'яснював право позивачу заявити клопотання про заміну відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на належного відповідача Державне підприємство «Київський експертно - технічний центр Держпраці» з тих підстав, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є працівниками підприємства і відповідно виконували свої службові обов'язки та діяли від імені підприємства. Однак позивач таким правом не скористався та не надав згоди про заміну відповідача або до залучення у справі іншої особи як співвідповідача.

Враховуючи викладене, ті обставини, що позовні вимоги пред'явлені до посадових осіб підприємства, з якого було звільнено позивача, тобто до неналежних відповідачів, доказів порушення його прав відповідачами та самим Державним підприємством «Київський експертно - технічний центр Держпраці» суду не було надано, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 15, 33, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 40, 43, 43-1, 44, 116 Кодексу законів про працю України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Белоконна