Справа №303/4235/16-ц 6/303/233/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Глеба Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево подання головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2016 року головний державний виконавець Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон до виконання ним зобовязань за судовим рішенням.

Подання мотивує тим, що на виконанні у Мукачівському міському відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження №49373111 з примусового виконання постанови №1779/30506/15 виданої 21.10.2015 року Закарпатською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 8 500 грн. 00 коп.. 23.11.2015 року державним виконавцем було винесено постанву про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк до 30.05.2015 року для самостійного виконання. На даний час штраф боржником не сплачено. В процесі примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій, а саме : накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження шляхом винесення постанови; перевірено майновий стан шляхом надіслання запитів до відповідних реєструючих органів рухомого та нерухомого майна та отримання відповідних відповідей. Державним виконавцем вживались всі заходи по виконанню виконавчого листа. На підставі наведного просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон до виконання ним зобовязань за судовим рішенням.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах подання, суд приходить до слідуючого висновку.

У відповідності до частини 1 статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно п.18 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. У свою чергу згідно вимог ст.5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п.2 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Судом встановлено, що у матеріалах подання, відсутні будь-які дані чи докази щодо злісного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду. Зі змісту подання не вбачається, в чому полягає складність виконання рішення суду чи у звязку з чим таке виконання є неможливим. Не зазначено доказів, що підтверджують обставини щодо можливості виїзду особи за кордон та злісне ухилення від явки на виклик державного виконавця.

З урахування наведеного вище слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. При цьому, під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, оцінивши їх належність, допустимість а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за кордон є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.208-210, 217, 293, 294, 377-1 ЦПК України,ст.ст.5,11 Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий В.О.Монич