Єдиний унікальний номер №243/471716-ц
Номер провадження №2/243/2464/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«22» липня 2016 року м. Словянськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чемодурової Н.О.,

при секретарях Жмарьові П.Б.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з дійсною позовною заявою до ОСОБА_3 обєднаного УПФУ у Донецькій області про визнання права власності на соціальну допомогу «Дітям війни». В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08 червня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_4. Вона є спадкоємцем першої черги по закону на спадщину ОСОБА_4, яка, зокрема, складається з нарахованої але не виплаченої померлому надбавки до пенсії «Діти війни» в сумі 7 994,50 грн. Вона прийняла спадщину після померлого чоловіка, дана сума була стягнута зі ОСОБА_3 обєднаного УПФУ постановою Словянського міськрайонного судом від 21 грудня 2010 року, яка набула законної чинності 04 січня 2011 року, постановою Словянського міськрайонного суду від 29 червня 2011 року, яка набула законної чинності 12 липня 2011 року, постановою Словянського міськрайонного суду від 15 листопада 2011 року, яка набула законної чинності 29 листопада 2011 року.

Вважає, що оскільки померлий ОСОБА_4 за життя не отримав призначені соціальні виплати «Дітям війни», то є усі підстави визнати за нею призначені за постановами суду соціальні виплати у сумі 7 994,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити.

Ухвалою суду від 22 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання ОСОБА_3 обєднаного УПФУ здійснити їй виплату соціальної допомоги «Дітям війни» після померлого ОСОБА_4 у сумі 7 994,50 грн. залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного УПФУ ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності №4783/12 від 16 березня 2016 року, в судовому засіданні та наданих суду запереченнях зазначила наступне. Законних підстав для зобовязання Управління щодо здійснення виплати соціальної допомоги «Дітям війни» не має, а відповідний порядок для забезпечення виконання рішень суду в частині стягнення коштів з державних органів (установ) встановлений чинним законодавством. Так, установою, що забезпечує виконання таких рішень є відповідні органи Державного казначейства України. Отже, погашення заборгованості за рішеннями суду щодо виплат соціальної допомоги «Дітям війни» входить виключно до компетенції органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. На рахунках ОСОБА_3 обєднаного УПФУ відсутні кошти за цільовим призначенням на виплату допомоги «Діти війни». Крім того, загальна сума боргу з виплати соціальної допомоги «Дітям війни» ОСОБА_4 за постановами суду №2-а-9253/2010 та №2-а-20074/11 становить 5 126,99 грн.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Наданими по справі доказами встановлено, що ОСОБА_4 помер 08 червня 2014 року, актовий запис №902, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №788370 (а.с.5).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії VI-YP №521143, виданого 20 жовтня 1962 року ОСОБА_3 міським РАЦСом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 20 жовтня 1962 року, прізвище дружини після реєстрації «Сопова» (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 1998 року вбачається, що на праві часткової власності ОСОБА_6 та членам його сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_1, в рівних долях (а.с.7).

Як вбачається з постанов Словянського міськрайонного суду від 21 грудня 2010 року, яка набула законної чинності 04 січня 2011 року, від 29 червня 2011 року, яка набула законної чинності 12 липня 2011 року, від 15 листопада 2011 року, яка набула законної чинності 29 листопада 2011 року, ОСОБА_4 призначено нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» (а.с.8-9, 10, 11).

Відповідно до відповіді Першої словянської державної нотаріальної контори від 06 липня 2016 року, після померлого 08 червня 2014 року ОСОБА_4, з заявою про прийняття спадщини, звернулася дружина померлого ОСОБА_1 Інших заяв не надходило. Спадкова справа №430/2014. (а.с.20, 21).

Згідно довідки №13360/04 від 14 липня 2016 року, загальна сума боргу виплати соціальної допомоги «Дітям війни» ОСОБА_4 за постановами суду №2-а-9253/2010 та №2-а-20074/11 становить 5 126,99 грн. (а.с.28).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України - суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином суд вважає, що доплата до пенсії у вигляді надбавки в розмірі 30% дітям війни це є соціальною виплатою яка гарантовано державою та відповідно до ст. 46 Конституції України є передбачена законом, гарантована соціальна виплата.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 22 березня 2007 року, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. А згідно з ч.3 цієї статті - у разі відсутності членів сімї, зазначених у ч.1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч.2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини.

За 1218, 1219, 1227 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суми відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім цього, згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки позивач є спадкоємцем за законом, а право власності на грошові кошти належало померлому ОСОБА_4, що повністю підтверджене постановами суду та не заперечувалось представником відповідача в залі суду. Проте суд визнає право позивача лише на суми, нараховані спадкодавцеві за життя у розмірі 5 126,99 грн. Позивачем не надано власного розрахунку заборгованості виплати соціальної допомоги «Дітям війни» ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.3, 10, 11, 15, 57, 60, 88,174,158,197,212-215, 217 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 321, 392,1216, 1218, 1219,1227 ЦК України, ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 22 березня 2007 року, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності на соціальну допомогу «Дітям війни», після померлого 08 червня 2014 року ОСОБА_4 у сумі 5 126 (пять тисяч сто двадцять шість) грн. 99 коп.

У задоволенні інших заявлених вимог відмовити за відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Чемодурова