У Х В А Л А

6 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 12 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Херсонської обласної державної адміністрації про визнання угоди недійсною,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 29 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 12 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року та передачу справи на розгляд до суду апеляційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема частини другої статті 152 ЗК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 травня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив зокрема з того, що заступник начальника відділу - завідувач сектору державного земельного кадастру відділу Держкомзему у Генічеському районі Пузанов І.І. повідомив, що згідно з геодезичними даними державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» на даний час немає накладення земельної ділянки рекреаційного призначення, яка перебуває у власності ОСОБА_4, на земельну ділянку рекреаційного призначення, яка знаходиться у стадії оформлення ОСОБА_5

На підставі зазначеного комісією було встановлено, що ОСОБА_4 безпідставно не підписує суміжні межі земельної ділянки, яка відводиться у власність шляхом викупу ОСОБА_5

Крім того, згідно з висновками експерта об'єкт нерухомості, що належить ОСОБА_5, не розміщений на земельній ділянці, належній на праві власності позивачці.

Також суди попередніх інстанцій виходили з того, що право власності за ОСОБА_5 на нежитлові приміщення, які розміщені на суміжній земельній ділянці, відповідно до реєстру речових прав зареєстровано на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2010 року, а після його скасування рішенням суду апеляційної інстанції від 20 грудня 2012 року, - на підставі свідоцтва про право власності від 27 лютого 2013 року.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 травня 2016 року, що надана заявником як приклад, Верховний Суд України передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції, адже суди не встановили фактичних обставин справи, від яких залежить її правильне вирішення. Так, у вказаній постанові зазначено, що суди не надали оцінки тим обставинам, що згідно з рішенням сільської ради ОСОБА_12 передано у приватну власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2. Згідно з актом визначення та погодження меж землекористування визначено та погоджено на місцевості межі землекористування земельної ділянки без номера на АДРЕСА_3, а згідно з державним актом на право приватної власності на землю ОСОБА_12 належить на праві власності земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, оскільки у вказаній постанові правові висновки Верховного Суду України та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами, то Верховний Суд України позбавлений можливості установити невідповідність ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року викладеним у постанові Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

З огляду на наведене, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 травня 2016 року зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Херсонської обласної державної адміністрації про визнання угоди недійсною за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 12 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Н.П. Лященко