РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про визнання частково недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що разом з іншими особами є співвласником домоволодіння за адресою: м. Житомир, вул. Ново-Північна, 6. ОСОБА_3 належить 7/100 частин зазначеного домоволодіння, ОСОБА_6 11/100 частин, ОСОБА_7 25/100 частин, ОСОБА_8 так само 25/100 частин та безпосередньо позивачу 32/100 частин. Згідно змісту позову, ОСОБА_3 набула у власність 7/100 частин домоволодіння за договором дарування, укладеним 12.09.2014 року із ОСОБА_4 При цьому в абзаці 3 пункту 2 Договору дарування частини житлового будинку зазначено, що відчужується в будинку літера "А" приміщення: тамбур 2-1, жила кімната 2-2 площею 11,8 кв. метрів, жила кімната 2-3 площею 14,1 кв. метри. За словами ОСОБА_2, частки співвласників будинку не були виділені в натурі станом на 12.09.2014 року та ОСОБА_4 не являвся власником зазначених приміщень, у звязку із чим останній не мав права на відчуження конкретних приміщень, а обдарована ОСОБА_3 не мала права на прийняття в дар вищевказаних приміщень.

З огляду на викладене у позовній заяві, ОСОБА_2 просить суд визнати частково недійсним договір дарування 7/100 частин будинку за адресою: м. Житомир вул. Новопівнічна, 6 в частині відчуження в будинку літера "А" приміщень: тамбур 2-1, жила кімната 2-2 площею 11,8 кв. метри, жила кімната 2-3 площею 14,1 кв. метри, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, у ній викладених, просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову пославшись на те, що Договір дарування від 12.08.2014, на підставі якого ОСОБА_4 набув у власність 7/100 частин домоволодіння вул. Новопівнічній, 6 в м. Житомирі, не визнаний недійсним та ніким не оспорюється. До того ж, за словами представника, ОСОБА_3 фактично займає та користується саме приміщеннями 2-1, 2-2 та 2-3 будинку. Окрім цього відповідачем подані письмові заперечення проти позову (а.с. 63).

Представник ОСОБА_4 так само заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що його довіритель є добросовісним набувачем 7/100 частин домоволодіння та, зокрема приміщень 2-1, 2-2 та 2-3. Ці приміщення фактично складають окрему квартиру з окремим входом. За словами представника, будинок був поділений в натурі, що підтверджується довідкою БТІ. Відповідачем ОСОБА_4, як і іншим співвідповідачем ОСОБА_3, подані письмові заперечення проти позову (а.с. 44, 59-60, 78-79).

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та представник органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судове засідання не зявились, представником третьої особи подане клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с. 75).

Суд, заслухавши пояснення представник сторін, дослідивши й вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником 7/100 частин домоволодіння по вул. Новопівнічній, 6 в м. Житомирі, а позивачу ОСОБА_2 належить 32/100 частин зазначеного домоволодіння, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №50628763 від 23.12.2015 (а.с. 18-23).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 набула право власності на згадані 7/100 частин домоволодіння по вул. Новопівнічній, 6 в м. Житомирі на підставі Договору дарування, укладеного із відповідачем ОСОБА_4 12.09.2014 та посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5

У п. 2 та 3 згаданого Договору від 12.09.2014 зазначено, що відчужується в будинку літ. «А» приміщення: тамбур 2-1, жила кімната 2-2 площею 11,8 кв.м., жила кімната 2-3 площею 14,1 кв.м., всього 7/100 частин домоволодіння. Частина житлового будинку, що відчужується є особистою приватною власністю Дарувальника, набутою в порядку дарування. Документом, що підтверджує право власності є договір дарування частини житлового будинку, посвідчений ОСОБА_9, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 12 серпня 2014 року за реєстром №2426. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав ОСОБА_9, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 12 серпня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01 (а.с. 4).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії згаданого вище Договору дарування, укладеного 12 серпня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10, зазначений договір як і Договор дарування від 12.09.2014 містив у п. 1.1 вказівку, що відчужується в будинку літ. «А» приміщення: тамбур 2-1, жила кімната 2-2 площею 11,8 кв.м., жила кімната 2-3 площею 14,1 кв.м., всього 7/100 частин домоволодіння (а.с. 68).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на який йде посилання у п. 3 Договору дарування від 12.09.2014, слідує, що за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на 7/100 частин домоволодіння за адресою: м. Житомир, вул. Новопівнічна, 6. При цьому судом враховується, що зазначений витяг не містить в собі відомостей щодо конкретних приміщень, власником яких являвся ОСОБА_4 (а.с. 77).

Згідно ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності із положеннями ст.ст. 182, 331 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що передбачається ч. 1 ст. 356 ЦК України.

Сторонами у справі визнано, що не існує судового рішення про поділ (виділ) майна, що є у спільній частковій власності.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Представниками сторін суду було повідомлено про те, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №295/3475/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого обєкта, відшкодування збитків, моральної шкоди, виділення частки в натурі.

Також сторонами у справі суду не надано та судом не виявлено нотаріально посвідченою угоди, укладеної між співвласниками домоволодіння по вул. Новопівнічній, 6 у м. Житомирі про поділ в натурі згаданого нерухомого майна.

Суд критично оцінює думку представника ОСОБА_4, викладену у письмових поясненнях від 04.07.2016 (а.с. 78-79), про те, що частки співвласників домоволодіння по вул. Новопівнічній, 6 були виділені в натурі, оскільки наявні в матеріалах справи довідки КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської облради лише підтверджують, які приміщення перебували та перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_10 та ОСОБА_2 відповідно (а.с. 80-81). На переконання суду, такі довідки не є належними та допустимими доказами поділу (виділу) між співвласниками майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

З огляду на те, що суду не надано та судом не здобуто доказів поділу (виділу) в натурі між співвласниками домоволодіння по вул. Новопівнічній, 6 в м. Житомирі, що знаходиться у спільній частковій власності, а отже право спільної часткової власності на нього не було припинено та гр. ОСОБА_4 не належали станом на 12.09.2014 року на праві приватної власності конкретні приміщення у домоволодінні, а тільки частка розміром 7/100 зазначеного нерухомого майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 та задовольняє їх у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним договір дарування 7/100 частин будинку, розташованого за адресою: м. Житомир вул. Новопівнічна, 6, що вчинений 12.09.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в частині відчуження в будинку літера "А" приміщень: тамбур 2-1, жила кімната 2-2, площею 11,8 кв. метри, жила кімната 2-3, площею 14,1 кв. метри.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дольовому порядку на користь ОСОБА_2 по 243 грн. 60 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов