Справа №636/482/16-ц
Провадження №2/636/619/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2016 року до суду з даною позовною заявою звернувся представник позивача за довіреністю - ОСОБА_2 та просив скасувати арешт на все нерухоме майно в межах суми звернення стягнення у розмірі 12 733,78 грн., який був накладений відповідно по Постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №46369290 від 06.02.2015 року; виключити з Єдиного реєстру запис від 06.02.2015 року №8642808, внесений згідно Постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №46369290 від 06.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник посилаються на те, що у 2014 року ОСОБА_1 оформив кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк». Впродовж 2014 року та до середини 2015 року позивач сплачував грошові кошти в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Наприкінці весни ОСОБА_1 був мобілізований до лав Збройних Сил України, після чого не мав можливості сплачувати грошові кошти за кредитним договором, так як знаходився в зоні проведення антитерористичної операції. Повернувшись на початку грудня 2015 року із зони проведення антитерористичної операції позивач вирішив продати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що належить йому на праві приватної власності, відповідно до Свідоцтва про право власності від 04.11.2015 року індексний номер 46929271. Під час оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки у приватного нотаріуса, ОСОБА_1 отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, з якої було виявлено, що в Єдиному реєстрі є запис від 06.02.2015 року за №8642808 про накладення арешту на все нерухоме майно в межах суми звернення стягнення в розмірі 12 733,78 грн., з метою забезпечення реального виконання рішення. Запис внесено до Єдиного реєстру державним реєстратором Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області на підставі Постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія ВП №46369290 від 06.02.2015 року.

У ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області позивачу пояснили, що 06.02.2015 року був накладений арешт на його майно та оголошена заборона його відчуження, згідно Постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області ВП №46369290 від 06.02.2015 року. Для вирішення питання про зняття арешту з майна, позивачу було запропоновано звернутися до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо погашення заборгованості за кредитним договором, виникнення якої стало причиною накладення ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження та після цього звернутися до суду з позовною заявою про зняття арешту.

17.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» з приводу погашення заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором. Працівником банку було повідомлено про те, що станом на 17.12.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 13 244,69 грн.

Того ж дня ОСОБА_1 повністю погасив наявну в нього заборгованість за кредитним договором та сплатив штраф, про що свідчить чек з банківського терміналу про сплату штрафу. 28.01.2016 року позивачу була надана довідка ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій вказано, що станом на 28.01.2016 року у нього не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанком».

Представник позивача надав суду заяву, в якій вимоги, викладені в позовній заяві повністю підтримав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.53).

Від начальника ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника ВДВС, вирішення справи на розсуд суду (а.с.38).

Представник третьої особи також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.51).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.

За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав:

Так, судом було встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2014 року укладено кредитний договір, по якому у звязку із мобілізацією ОСОБА_1 до Збройних Сил України та направлення до зони антитерористичної операції, у позивача виник борг у розмірі 12 733,78 грн.

Згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №46369290 від 06.02.2015 року - ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми звернення у розмірі 12 733,78 грн. було накладено арешт (а.с.24-26,39).

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2015 року індексний номер 46929271 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею, землі сільськогосподарського призначення 1 га, розташована на території Лебязької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.6).

Стаття 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає зняття судом арешту з майна. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 60 зазначеного закону - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.03.2016 року №7 - ОСОБА_1 не має заборгованості перед банком (а.с.7, 49).

Копія постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.04.2015 року серія ВП №46369290 свідчить про те, що головним державним виконавцем ВДВС Чугуївського МРУЮ 29.04.2015 року виконавчий лист №636/2861/14-ц від 11.11.2014 року був повернутий стягувачу із-за того, що при проведенні виконавчих дій, направлених на виявлення майна, що належить боржнику, зясовано, що майна на яке може бути звернуте стягнення, за місцем проживання боржника, відсутнє (а.с.40).

Таким чином, на час розгляду справи в суді позивачем погашена наявна у нього заборгованість за кредитним договором , укладеним з третьою особою та у ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно позивача, а відтак не має підстав для обмеження у володінні, користуванні та розпорядженні власним майном позивача.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Всупереч цьому, у зв'язку із наявністю не знятого відповідачем арешту, позивач залишається обмеженим у реалізації свого права власності в частині розпорядження належним йому майном.

Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно позивача, порушується його право приватної власності і він позбавлений можливості в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст., ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України та ст.ст. 10,11,60, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт з усього майна в межах суми звернення стягнення в розмірі 12 733,78 грн., що належить ОСОБА_1 та який було накладено на підставі Постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №46369290 від 06.02.2015 року.

Виключити з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис від 06.02.2016 року за №8642808 про арешт нерухомого майна в межах суми звернення стягнення в розмірі 12 733,78 грн, що належить ОСОБА_1, ІІН НОМЕР_1, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія і номер: ВП №46369290, виданий 06.02.2015 року ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: