Справа № 761/2209/16-ц
Провадження № 2/761/3369/2016
12 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
при секретарі Сівоха І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сенюк Маряни Василівни про надання додаткового строку для прийняття спадщини -
У січні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі по тексту разом - позивачі, окремо позивач-1 та позивач-2) звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк Маряни Василівни (далі по тексту - третя особа) про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, після її смерті між її спадкоємцями було досягнуто згоду про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась, на користь ОСОБА_6
Влітку 2015 року відповідач ввів позивача-1 в оману та попросив останнього, щоб той написав заяву про відмову від спадщини на його користь. ОСОБА_1 таку заяву написав, також написала заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_2
На даний час позивачі впевнені, що відповідач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину та за допомогою суду, шляхом введення в оману, вселитися в квартиру та проживати там мотивуючи це тим, що у нього та дружини немає іншого власного житла.
Також позивачі зазначали, що на даний час не довіряють відповідачу та хочуть реалізувати своє право на спадщину, в зв'язку із чим їм необхідний додатковий термін для прийняття спадщини, щоб не дати відповідачу набути права значної частки спадкового майна, яку інші спадкоємці у разі спору не зможуть у нього відкупити. Уступаючи своє право на спадщину позивачі були впевнені, що відповідач оформить свідоцтво про право на спадщину, зніметься з реєстрації та разом з ОСОБА_6 продасть квартиру та передасть позивачам грошові кошти в розмірі належного їм права на спадщину.
Посилаючись на викладене, а також вважаючи, що заяви позивачів про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача є правочинами, що вчинені шляхом обману, просили суд надати їм додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.
В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив суд про його задоволення. При цьому зазначив, що своїх заяв про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача позивачі в межах строку для прийняття спадщини не відкликали.
В судовому засіданні, яке відбулось 02.06.2016 року, позивачі, надаючи суду особисті пояснення, зазначали, що дійсно написали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача, при цьому вказували, що гадали, що так буде правильніше, а також посилались на введення їх відповідачем в оману.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала суду копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та просила суд розглядати справу за її відсутності.
Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечували позивачі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів та їхнього представника, дослідивши матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у місті Києві 27.01.2015 року, актовий запис № 1947 (а.с. 8, 80).
Після смерті ОСОБА_5 19.02.2015 року ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про прийняття спадщини. Та повідомив про те, що крім нього спадкоємцями за законом є ОСОБА_7 - рідний брат померлої, ОСОБА_8 - рідна сестра померлої, ОСОБА_9 - рідна сестра померлої та ОСОБА_1 - рідний брат померлої (а.с. 76).
30.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 (а.с. 105).
02.04.2015 року ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 (а.с. 111).
02.04.2015 року ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 (а.с. 115).
29.04.2015 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 128).
08.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної їй частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 (а.с. 17, 136).
30.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 (а.с. 22, 142).
03.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної їй частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 (а.с. 145).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
З огляду на зазначене, оскільки в матеріалах спадкової справи № 25/2015, яка заведена після смерті ОСОБА_5 (а.с. 76-225) відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи наявність заяв позивачів про відмову від права на спадщину (а.с. 17, 22, 105, 136, 142), суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Окрім того, Пунктом 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, судам роз'яснено, що за наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Така позиція узгоджується із ч. 5 ст. 1273 ЦК, відповідно до якої відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
З огляду на зазначене, за наявності в матеріалах спадкової справи заяв позивачів про відмову від права на спадщину, а також за відсутності доказів поважних причин для надання їм додаткового строку для прийняття спадщини, в тому числі і в частині введення їх відповідачем в оману, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 212 та 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах.
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача в сплаченому розмірі.
На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1268-1270, 1272, 1273 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сенюк Маряни Василівни про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК