Справа № 675/923/16-ц
Провадження № 2/675/297/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2016 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Демчука П.В., при секретарі Мордач К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначає, в 1960 році вона разом із своїм чоловіком побудували житловий будинок в м.Ізяславі по вул. Заводській, 14, де проживали разом. В 1969 році позивачка з чоловіком поселили в будинку тітку ОСОБА_3, яка являлася рідною сестрою батька позивачки, однак документи, які підтверджують родинні відносини не збереглися. ОСОБА_3 була одинокою, дітей не мала, тому з метою забезпечення права на житло 06.02.1969 року ОСОБА_4, чоловік позивачки, продав їй 9/50 частини будинку в м.Ізяславі по вул. Заводській, 14, що становить одну кімнату площею 13,25 кв.м. Ця частина житлового будинку не відділялася, окремого входу немає. 19 листопада 1987 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті спадщину ніхто не прийняв, спадкоємців немає, а тому позивачка з чоловіком відкрито користувалися усім будинком. 17 березня 1990 року чоловік позивачки ОСОБА_4 помер. Позивачка успадкувала його частину будинку 41/100 згідно свідоцтва про право на спадщину. Позивачка постійно доглядає за усім житловим будинком, проводить необхідні ремонтні роботи, несе витрати на утримання будинку, своєчасно сплачує кошти за опалення будинку, електроенергію, воду, 18 років доглядала за хворою тіткою ОСОБА_3 Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 9/50 частину житлового будинку за набувальною давністю, що належало ОСОБА_3, оскільки не може вільно розпоряджатися своїм будинком, чим порушується її право власності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали повністю, зазначили, що інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім позивача, немає. Позивач вважає, що вона добросовісно володіє протягом тривалого часу, а саме з 1987 року, безперервно та відкрито володіє 9/50 частиною житлового будинку за № 14 по вул. Заводській м.Ізяслава, належного ОСОБА_3, а також всі істотні умови набуття права власності за набувальною давністю нею дотримано.

Представник Ізяславської міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 19 листопада 1987 року.

Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що 17 березня 1990 року помер ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 До складу спадкового майна входить: 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в м.Ізяславі, по пров. Заводському, 14, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м. На даній земельній ділянці знаходяться жилий шлакоблочний з тамбуром і верандою будинок, площею 49,8 кв. м., шлакоблочний сарай, погріб, огорожа. А також складається із грошових вкладів з процентами, що знаходяться в касі № 2890 м.Ізяслава Хмельницької області на рахунках №№ 8751, 08549.

Згідно договору купівлі-продажу від 06.02.1969 ОСОБА_4 продав для ОСОБА_3 по вул. Заводській, 14 м.Ізяслава Хмельницької області 9/50 частини житлового будинку, що складає одну кімнату площею 13,25 кв.м.

Із довідки КП «Ізяславське РБТІ» від 06.11.2014 р. № 447 слідує, що вартість 9/50 частини будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Ізяслав, вул. Заводська, 14 (раніше пров. Заводський) на день смерті ОСОБА_3 становить 588 грн.

Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 прописана за даною адресою.

ОСОБА_1 являється спадкоємицею після смерті чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя від 06.02.1969 року.

Технічний паспорт на житловий будинок № 14 по вул. Заводській в м.Ізяславі Хмельницької області виготовлений на імя ОСОБА_1, яка фактично являється власником житлового будинку.

Спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Позивачка 18 років доглядала за тіткою. ОСОБА_1 продовжує проживати у житловому будинку по вул. Заводській, 14 м.Ізяслава, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується усім нерухомим майном з 1987 року, доглядає 9/50 частиною житлового будинку, належного померлій ОСОБА_3, та за власні кошти утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонти.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння річчю вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Крім того, за змістом ст. 344 ЦК України, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу (договір найму, збереження тощо), виключає застосування набувальної давності.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

У відповідності до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 добросовісно безперервно користувалася 9/50 частиною житлового будинку після смерті ОСОБА_3 з 1987 р., відкрито володіла, вживала заходів щодо забезпечення охорони майна, а саме утримувала його, здійснювала ремонтні роботи, оплачувала кошти за опалення будинку, електроенергію, воду, що не свідчить про приховування цього майна. За весь час, починаючи з 1987 року з приводу користування 9/50 частини житлового будинку до позивачки ніхто жодних претензій з приводу володіння даною частиною житлового будинку не пред'являв, позовів про її повернення не заявляв. Зазначений факт відповідачем у справі не спростовано, а також суду не надано відомості про те, що дана частина житлового будинку перебуває на обліку як безхазяйне майно.

Факт добросовісного, відкритого та безперервного володіння позивачем 9/50 частиною житлового будинку № 14 по вул. Заводській м.Ізяслава підтверджується довідкою КП «Ізяславського РБТІ», домовою книгою, з якої вбачається, що позивач зареєстрована та проживає за даною адресою постійно. Згідно паспорта НА 246088, виданого Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 29.10.1996 р., гр. ОСОБА_1 29.01.1966 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, матеріалами справи встановлено факт тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння позивачем 9/50 частиною житлового будинку з 1987 року, тобто більш як десять років, як своїм власним майном, а тому вона набула право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України.

Суд вважає, що визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 344, 397, п. 8 прикінцевих положень ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за набувальною давністю право власності на 9/50 частини житлового будинку, яка знаходиться в м.Ізяславі по вул. Заводській, 14 Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя П.В.Демчук