Номер справи № 313/1005/16-ц
Номер провадження № 2/313/268/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 313/1005/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, в якому вказане наступне:

З початку 2008 року по 2012 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у цивільному шлюбі разом та вели спільне господарство, але шлюбні відносини у встановленому законом порядку не реєстрували. За час спільного проживання у позивача і відповідача народився син: - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт батьківства відповідачем до теперішнього часу не оспорювався. З відповідачем за час проживання, їх погляди на життя та в побуті розходилися у зв*язку з чим, у сім*ї виникали непорозуміння. Створити нормальні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання, позивачу та відповідачу не вдалося. У зв'язку з цим, починаючи з 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перестали проживати разом і вести спільне господарство. Після фактичного припинення спільного проживання і до теперішнього часу, позивачка проживає разом з сином, який і перебуває її утриманні. Відповідач на даний час відбуває покарання у ВВВ № 20 міста Вільнянськ у виді позбавлення волі за вироком Веселівського районного суду. Матеріальне становище ОСОБА_1 є вкрай скрутним, так як син перебуває лише на її утриманні. ОСОБА_3 відвідує дитячий садок, за який рахується заборгованість, так як через скрутне становище вона не має змоги сплатити внески за відвідування останнього дитиною. Придбання сину одягу, предметів гігієни, продуктів харчування, ліків, в разі захворювання?останнього, канцелярських приладів для навчання та розвитку здійснюється за рахунок позивача. Син ОСОБА_4 має захворювання, у зв*язку з чим проходить лікування. Отже, оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання малолітнього сина, то ОСОБА_1 має намір стягнути з останнього аліменти на його утримання. Додаткові кошти на утримання та забезпечення дітей відповідач у добровільному порядку не надає. Угоди щодо сплати відповідачем на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина у добровільному порядку не досягнуто, що і стало підставою для звернення до суду з позовною заявою. Спілкуючись з відповідачем у телефонному режимі останній обіцяє що буде працювати в ВВК № 20 та висилати позивачеві добровільно кошти на утримання та забезпечення потреб сина, але цього ним так і не зроблено. Якби відповідач хотів надавати матеріальну допомогу на утримання сина, то він би працевлаштувався у ВВК №20 та щомісячно при отриманні заробітної плати добровільно висилав би кошти ОСОБА_1, але цього ним не зроблено, що свідчить про те, що він ухиляється від сплати аліментів. ОСОБА_1 важає, що стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та це та сума, яку відповідач враховуючи свій прибуток зможе сплачувати на утримання малолітнього сина, та саме ця сума на даний час, з урахуванням економічної кризи в країні, адже частково забезпечити утримання сина. Крім того, позивачка вважає, що зазначаючи суму аліментів у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, це є та сума, яка частково покриє видатки на утримання щомісячного забезпечення сина. А саме: на придбання одягу, предметів для його розвитку і предметів гігієни, продуктів харчування, ліків для лікування і оздоровлення, сплату батьківських внесків за відвідування дитячого садку, і оскільки останнім часом усі ці витратити здійснюються за рахунок позивача. Крім того, вона вважає, що судовий збір за розгляд даної позовної заяви слід стягнути з відповідача, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин син перебуває на її утриманні, відповідач аліменти на утримання останнього у добровільному порядку відмовляється сплачувати, та саме з вини останнього я змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Крім того, враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_1, кошти за сплату судового збору мною будуть використані додатково на задоволення потреб сина.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. до досягнення останнім повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач у судове засідання не зявлявся. Заяви про розгляд справи без його участі чи заперечень до Веселівського районного суду Запорізької області не надавав. Про розгляд справи був повідомлений відповідно до норм чинного законодавства України.

Враховуючи пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне:

У судовому засіданні позивачка пояснила, що з початку 2008 рок у по 2012 рік позивачка та відповідач проживали у цивільному шлюбі разом та вели спільне господарство, але шлюбні відносини у встановленому законом порядку не реєстрували. За час спільного проживання у них з відповідачем народився син: - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт народження сина за час спільного проживання підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 141419, яке видане 20 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області. Факт батьківства відповідачем до теперішнього часу не оспорювався. З відповідачем за час проживання, їх погляди на життя та в побуті розходилися у зв*язку з чим, у сім*ї виникали непорозуміння. Створити нормальні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання, позивачці та відповідачу не вдалося. У зв'язку з цим, починаючи з 2012 року ОСОБА_1 та відповідач перестали проживати разом і вести спільне господарство. Після фактичного припинення спільного проживання і до теперішнього часу, я проживаю разом з сином, який і перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час відбуває покарання у ВВВ № 20 міста Вільнянськ у виді позбавлення волі за вироком Веселівського районного суду, що підтверджується копією вироку Веселівського районного суду Запорізької області від 17.07.2015 року. Матеріальне становище ОСОБА_1 є вкрай скрутним, так як син перебуває лише на її утриманні. Син відвідує дитячий садок, за який рахується заборгованість, так як через скрутне становище вона не має змоги сплатити внески за відвідування останнього дитиною. Придбання сину одягу, предметів гігієни, продуктів харчування, ліків, в разі захворювання? останнього, канцелярських приладів для навчання та розвитку здійснюється за мій рахунок. Син ОСОБА_4 має захворювання, у зв*язку з чим проходить лікування.

Отже, оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання малолітнього сина, то вона має намір стягнути з останнього аліменти на його утримання. Додаткові кошти на утримання та забезпечення дітей відповідач у добровільному порядку не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою, що передбачено статтею 142 Сімейного кодексу України. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

ОСОБА_1 вважає, що стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та це та сума, яку відповідач враховуючи свій прибуток зможе сплачувати на утримання малолітнього сина, та саме ця сума на даний час, з урахуванням економічної кризи в країні, може частково забезпечити утримання сина.

Крім того, вона вважає, що зазначаючи суму аліментів у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, це є та сума, яка частково покриє видатки на утримання щомісячного забезпечення сина. А саме: на придбання одягу, предметів для його розвитку і предметів гігієни, продуктів харчування, ліків для лікування, І оздоровлення, сплату батьківських внесків за відвідування дитячого садку, І оскільки останнім часом усі ці витратити здійснюються за її рахунок.

Враховуючи вище викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір за розгляд даної позовної заяви слід стягнути з відповідача, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин малолітній син перебуває на утриманні позивачки, відповідач аліменти на її утримання у добровільному порядку відмовляється сплачувати, та саме з вини останнього вона змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому судові витрати належить покласти на відповідача.

Враховуючи вище вказане, керуючись ст.ст. 142, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 110, 119, 208-218 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Анаьолійовичана користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. до досягнення останнім повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з часу оголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5

24.10.2016