Справа № 361/3814/16-ц
Провадження № 2/361/2350/16
У Х В А Л А

07 липня 2016 року м.Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В.,розглянувши позовну заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області про звільнення майна з під арешту,

встановив:

Позивач просить звільнити з під арешту майно, на яке він має право звернути стягнення для задоволення своїх вимог як кредитора за грошовим зобовязанням (боржник ОСОБА_1М.), посилаючись на те, що арешт на майно накладений за постановою державного виконавця відповідача.

Позов предявлено до ВДВС, тобто до державного органу (його відділення на місці), який є субєктом владних повноважень.

Позов подано з посиланням на ЦПК, тому питання про можливість відкриття провадження у справі вирішується за правилами ЦПК України.

При вирішенні питання про підсудність і про підвідомчість даного спору даному суду в порядку цивільного судочинства, суд виходить з того, які вимоги заявлені позивачем і до кого ці вимоги предявлені. При цьому суд виходить з таких підстав:

Відповідно до ст.15 ЦПКУ у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних, оспорюваних прав, що виникають з цивільних, трудових, житлових, земельних, сімейних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК відповідачем у цивільній справі може бути юридична або фізична особа, а також держава (яка у цивільному спорі є носієм певних цивільних прав та зобов'язань).

Позови до субєктів владних повноважень, в тому числі до державних органів (яким є Державна Виконавча Служба України та її відділи на місцях), в публічно- правовій сфері, відповідно до ст.17 КАСУ розглядаються в порядку адміністративного судочинства адміністративними судами.

Скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Відділу ДВС України, вчинені ними під час виконання судового рішення, згідно ст..383 ЦПК України розглядаються в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченому розділом сьомим ЦПК України, але не в порядку цивільного позовного провадження.

Фактично в своїй заяві позивач просить скасувати постанову про накладення арешту на майно, винесену посадовою особою ДВС України, тобто позов пред'явлено до субєкту владних повноважень, у сфері публічно правових відносин, і даний позов по суті, формі і змісту є адміністративним позовом, який повинен розглядатись за нормами КАСУ і не підлягає розгляду в цивільному судочинстві.

У разі оскарження постанови державного виконавця при виконанні ним судового рішення (постанови про накладення арешту) або дій чи бездіяльності держаного виконавця - така скарга на дії (рішення) державного виконавця не є цивільним позовом і подається та розглядається в порядку, визначеному розділом сьомим ЦПК, але не в позовному провадженні.

Подана позивачем заява не є цивільним позовом і не предявлена до фізичної / юридичної особи, в майнових інтересах якої накладався арешт на конкретне майно боржника, не є цивільним позовом про виключення конкретного майна з опису з підстав порушення майнових прав позивача при накладенні арешту.

Згідно ч.2 ст.11 ЦПК особа розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Право визначення способу захисту своїх прав належить безпосередньо особі, що звертається до суду.

Виходячи з заявлених вимог і того, до кого такі вимоги предявлені, не вирішуючи наперед питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд дійшов висновку, що подана позивачем позовна заява не є цивільним позовом, який підлягає розгляду в цивільному судочинстві.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства. При таких обставинах у відкритті провадження у цивільній справі має бути відмовлено.

Позивачу може бути рекомендовано визначитись з обраними ним способом захисту своїх прав, і звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідних відповідачів, або зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця при виконанні судового рішення, чи з адміністративним позовом до вказаного ним відповідача - у разі порушенням ним прав позивача.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Українська факторингова компанія» до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області про звільнення майна з під арешту, як таким, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів.

Суддя Т.В. Селезньова