РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16843/14-ц

пр. № 2/759/96/16

07 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої, судді: Т.О. Величко

при секретарі: А.В.Нечипорук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом,до відповідача, в якому просили ухвалити рішення, яким виділити в натурі частки із спільної часткової власності, де їм належить 61/100 частини будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1, що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Фещук Н.І. 26 грудня 2005 року серії ВСК № 226780 ОСОБА_2, відповідно до якого остання успадкувала від батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 1/4 частину спадкового майна, яке складається з: 122/300 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16 серпня 1988 року за реєстровим № 9н-931 та Рішення народного суду Ленінградського району м. Києва від 08 вересня 1988 року та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1988 року за номером 26794. Успадкована частина майна складає 122/1200 частин будинку по АДРЕСА_1;- свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Фещук Н.І. 26 грудня 2005 року серії ВСК № 226776 ОСОБА_2, відповідно до якого остання успадкувала від своєї бабусі ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 1/3 частину спадкового майна, яке складається з: 366/1200 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16 серпня 1988 року за реєстровим № 9н-931 та Рішення народного суду Ленінградського району м. Києва від 08 вересня 1988 року та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1988 року за номером 26794, з якого 122/1200 частини належали сину померлої ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємицею якого була мати ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Успадкована частина майна складає 122/1200 частин будинку по АДРЕСА_1;

- свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Фещук Н.І. 26 грудня 2005 року серії ВСК № 226774 ОСОБА_1, відповідно до якого остання успадкувала від свого батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 1/4 частину спадкового майна, яке складається з: 122/300 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16 серпня 1988 року за реєстровим № 9н-931 та Рішення народного суду Ленінградського району м. Києва від 08 вересня 1988 року та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1988 року за номером 26794. Успадкована частина майна складає 122/1200 частин будинку по АДРЕСА_1;- свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Фещук Н.І. 26 грудня 2005 року серії ВСК № 226777 ОСОБА_1, відповідно до якого остання успадкувала від своєї бабусі ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 1/3 частину спадкового майна, яке складається з: 366/1200 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16 серпня 1988 року за реєстровим № 9н-931 та Рішення народного суду Ленінградського району м. Києва від 08 вересня 1988 року та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1988 року за номером 26794, з якого 122/1200 частини належали сину померлої ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємицею якого була мати ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Успадкована частина майна складає 122/1200 частин будинку по АДРЕСА_1; - свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Фещук Н.І. 26 грудня 2005 року серії ВСК № 226775 ОСОБА_3, відповідно до якого остання успадкувала від свого батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 1/4 частину спадкового майна, яке складається з: 122/300 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16 серпня 1988 року за реєстровим № 9н-931 та Рішення народного суду Ленінградського району м. Києва від 08 вересня 1988 року та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1988 року за номером 26794. Успадкована частина майна складає 122/1200 частин будинку по АДРЕСА_1; свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Фещук Н.І. 26 грудня 2005 року серії ВСК № 226778 ОСОБА_3, відповідно до якого остання успадкувала від своєї бабусі ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 1/3 частину спадкового майна, яке складається з: 366/1200 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16 серпня 1988 року за реєстровим № 9н-931 та Рішення народного суду Ленінградського району м. Києва від 08 вересня 1988 року та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 01 грудня 1988 року за номером 26794, з якого 122/1200 частини належали сину померлої ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємицею якого була мати ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Успадкована частина майна складає 122/1200 частин будинку по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі, представник позивачів підтримали заявлені позовні вимоги з уразуванням наданого висновку судового експерта від 30.11.1015 року просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечувала, вказувала, що вона разом із позивачами володіє спірним будинком по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, кожен користується своєю частиною окремо. Вказувала, що на земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_1 побудовано самочинне будівництво, яке входить до складу домоволодіння та є складовими частинами садибного житлового будинку (літери "Ж","ж","Г") та відповідно до п.2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку об"єкті нерухомого майна , затвердженої наказом Міністерства з питань житлового господарства України від 18.06.2007 року №55 не підлягають поділу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.08.2009 року по справі №87/09 виділено у спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 61/100 частину будинку АДРЕСА_1 площею 66,4 кв.м,а саме: коридор площею 5.5 кв.м;комора площею1,8 ккв.м;коридор площею4,5 кв.м;кухня площею 8,7 кв.м; житлова кімната площею 15,8 кв.м,19,3кв.м,7,2 кв.м;комора (санвузол) площею 3,5 кв.м,погріб,сарай "Б", вбиральна "Е" і 1/2 огорожі будинку по АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_4 39/100 частини будинку АДРЕСА_1, площею 48,4 кв.м, а саме: коридор площею 4,7 кв.м, санвузол площею 5.2 кв.м,кухня площе. 10,2 кв., житлова кіината площею 19,0 кв.м та 5,5 кв.м; комора площею 3,8 кв.м; погріб,сарай "В",вбиральна "Д" в 1/2 огорожі будинку АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорта на садовий (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, затвердженого начальником Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна 13.01.2012 року, будинок складається з будівель та господарських споруд: з яких житловий будинок літера "Ж"29,0 кв.м,прибудова "ж" площею 5,8 кв.м,гараж "Г" площею 14,5 кв.м є самочиним будівництовм, право власності на яке в порядку ст. 331 ЦК України не оформлено ( а.с.14).

Судом встановлено, що Постановою Окружного адміністративного суду м.Києві від 23 травня 2013 року було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про зобов"язання вчинити певні дії, оскільки згідно ст. 118 Земельного кодексу України, п. 4 ст. 24 Тимчасового порядку передачі земельних ділянок у користування або власність із земель комунальної власності в м.Києві, зазначається, у разі якщо на земельній ділянці розташований житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що перебувають у спільній власності кількох громадян України, заява подається одночасно всіма співвласниками житлового будинку.Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 квітня 2014 року з таким висновком погодився.( а.с.20-26).

Судом встанвоено, що згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2975/15-43 від 30.11.2015 року поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 на дві окремі ізольовані квартири відповідно до часток 61/100 та 39/100 у відповідність до вимог нормативних документів, вбачається можливим при умові відступу від ідеальних часток співвласників.( а.с.67-84).

При цьому у висновку експерта № 2975/15-43 від 30.11.2015 року поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 розраховано з урахуванням самочинного будівництва, що є складвовою частною домоволодіння, лише під час розрахунку залишкової вартості будинку, надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 станом на момент проведення дослідження, житловий будинок "Ж"2008 року побудови ;прибудови "ж"2008 року не було враховано в найменування будівель та споруд в таблиці №3,тому що самочинно збудовані.

Згідно п.2.3. Інструкції про проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна , затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального гомподарства України від 18.06.2007 року №55 не підлягають поділу обю"єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об"єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об"єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визання права власності на них відповідно до закону.

Судом встанолено, що позивачі не просили суд визнати право власності на самочинне будівництво, також предметом спору не були питання відповідності самочинного будівництва будівельно-технічним нормам.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,57-60, 88,208-209,212-218,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу його проголошення, а у разі відсутності осіб, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення цього суду.

Суддя: Т.О. Величко