Справа № 369/8544/16-ц
Провадження № 4-с/369/111/16
УХВАЛА

Іменем України

13.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів» , заінтересовані особи: ОСОБА_1, відділ примусово виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у місті Києві, на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів» (далі ТОВ «Завод залізобетонних виробів») звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Заявлені вимоги обґрунтовувало тим, що 01.11.2010 року заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухваленого у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі ПАТ «КБ «Актив-Банк») до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «Актив-Банк» задоволено у повному обсязі та ухвалено стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості по кредиту у розмірі 5 104 781,06 грн., 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказане рішення набрало законної сили відповідно до ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 21.03.2011 року.

05.04.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-3586/10. Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 30527518 по примусовому виконанню виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-3586/10 від 05.04.2011 року.

06.03.2012 року між стягувачем та боржником ОСОБА_1 було укладено мирову угоду про закінчення виконавчого провадження.06.04.2012 року вказану мирову угоду було визнано Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Відповідно до умов укладеної мирової угоди сторони встановили, що станом на дату укладення мирової угоди заборгованість боржника становить 4 000 982,08 грн. При цьому, боржник зобовязався добровільно, протягом 24 місяців сплатити стягувачу вказану суму заборгованості за відповідним графіком.

Ухвалою Києво-Святошинського району Київської області від 07 березня 2014 року було розяснено, що ухвала Києво-Святошинського району Київської області від 06 квітня 2012 року підлягає примусового виконанню.

01.09.2014 року між товариством з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет» та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги за зміни сторони у зобовязанні, відповідно до якого Банк передав товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Арбімаркет» права вимоги за кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 року, що був укладений між Банком та ОСОБА_2, а також за договором поруки, що був укладений між Банком та ОСОБА_1.

Згідно з договором № 12/10-3 про відступлення права вимоги та зміни сторони зобовязанні від 12.09.2014 року були відступлені товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІТТ-Менеджмент», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів пайового венчурного інвестиційного фонду «Укрінвестбуд» недиверсифікованого виду закритого типу.

Ухвалою Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2014 року замінено стягувача публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» та його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІТТ-Менеджмент», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів пайового венчурного інвестиційного фонду «Укрінвестбуд» недиверсифікованого виду закритого типу, у виконавчому провадженні за мировою угодою, визнаною згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-3586/2012 року від 06 квітня 2012 року, боржник ОСОБА_1 у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

23.03.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІТТ-Менеджмент», що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів пайового венчурного інвестиційного фонду «Укрінвестбуд» недиверсифікованого виду закритого типу (кредитор) та ТОВ «Завод залізобетонних виробів» (новий кредитор) було укладеного договір № 23/03-6 про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобовязанні, відповідно до якого кредитор передав новому кредитору права вимоги за кредитним договором № 39.1.07/ІЖ від 07.12.2007 року, що був укладений між публічним акціонерним товариством «КБ Актив-банк» та ОСОБА_2.

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2016 року було замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІТТ-Менеджмент», що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів пайового венчурного інвестиційного фонду «Укрінвестбуд» недиверсифікованого виду закритого типу на ТОВ «Завод залізобетонних виробів» у виконавчому провадженні за мировою угодою, визнаною згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-3586/2012 року від 06 квітня 2012 року.

30 серпня 2016 року ТОВ «Завод залізобетонних виробів» подало до відділу примусового виконання рішень Управління державної служби виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2012 року.

14 вересня 2016 року на адресу ТОВ «Завод залізобетонних виробів» надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної служби виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження, із якою не погоджується заявник.

Так, в подані заяві про відкриття провадження стягувачем зазначалось про часткову добровільну сплату боржником грошових коштів, що підтверджується відповідними виписками.

Заявник просив суд поновити ТОВ «Завод залізобетонних виробів» строк на оскарження постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної служби виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01 вересня 2016 року (ВП № 52069487); визнати неправомірною та скасувати вищезазначену постанову про відмову у відкритті провадження; зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Києво-Святошинського районного суд Київської області від 06 квітня 2012 року.

В судовому засіданні представником ОСОБА_1 були подані письмові заперечення проти скарги, відповідно до яких зазначено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року позов ПАТ «КБ «Актив-банк» до ОСОБА_1 про спонукання до виконання мирової угоди задоволено та встановлено графік погашення боргу з 31.01.2014 року по 30.06.2017 року.

31.08.2016 року головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 757/21952/13-ц виданого 11.02.2014 року Печерським районним судом м. Києва про спонукання ОСОБА_1 виконати умови мирової угоди, визнаної ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2013 року шляхом зобовязання ОСОБА_1 сплатити на користь ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» грошові кошти у розмірі 3 144 184,49 грн. у виконавчому порядку. Стягувачем в даному виконавчому провадженні є ТОВ «Завод залізобетонних виробів».

Як зазначив представник боржника, на момент звернення зі скаргою до суду вже відкрито виконавче провадження на виконання умов мирової угоди, визнаної ухвалою від 06.04.2012 року та здійснюється стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Як було зазначено в письмових запереченнях не допускається подвійне відкриття виконавчого провадження про примусове виконання по одному й тому самому виконавчому листі/рішенні, оскільки може призвести до подвійного стягнення заборгованості, тому доводи скарги є необґрунтованою, а оскаржувана постанова про відмову у відкритті провадження є неправомірною.

Також було звернено увагу суду на те, що посилання заявника на норми ч. 3 та ч. 4 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» не стосується обставин справи, оскільки вказані норми стосуються виключно щодо рішень про стягнення періодичних платежів.

По даній справі підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий документ у формі ухвали Києво-Святошинського суду Київської області від 06.04.2012 року, якою затверджено мирову угоду між сторонами, термін предявлення якої до виконання минув, а тому постанова державного виконавця від 01.09.2016 року є правомірною.

Також, відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року затверджено графік виконання умов мирової угоди, а саме з 31.01.2014 року по 30.06.2017 року, тобто момент примусового виконання по даній справі ще не настав.

В судовому засіданні представник заявник просив задовольнити скаргу у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Згідно вимог ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання позовної заяви може бути поновлено судом.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, спірна постанова державного виконавця про відмову у відкритті провадження від 01.09.2016 року була отримана заявником лише 14.09.2016 року, у звязку з чим ТОВ «Завод залізобетонних виробів» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області лише 15.09.2016 року.

Суд вважає за можливе поновити пропущений заявником строк для звернення до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними, оскільки наведені заявником у скарзі причини визнає поважними.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Розглядаючи скаргу по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

01.11.2010 року заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухваленого у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «Актив-Банк» задоволено у повному обсязі та ухвалено стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості по кредиту у розмірі 5 104 781,06 грн., 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказане рішення набрало законної сили відповідно до ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 21.03.2011 року.

06.04.2012 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було визнано мирову угоду, укладену в процесі виконання вище вказаного судового рішення між ПАТ «КБ Актив-Банк» та ОСОБА_1 на умовах: станом на день укладання мирової угоди заборгованість становить 4000982 грн. 08 коп. Боржник зобовязується добровільно сплатити суму боргу на протязі 24 місяців по графіку, вказаному в ухвалі.

рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року позов ПАТ «КБ «Актив-банк» до ОСОБА_1 про спонукання до виконання мирової угоди задоволено та встановлено графік погашення боргу з 31.01.2014 року по 30.06.2017 року.

31.08.2016 року головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 757/21952/13-ц виданого 11.02.2014 року Печерським районним судом м. Києва про спонукання ОСОБА_1 виконати умови мирової угоди, визнаної ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2013 року шляхом зобовязання ОСОБА_1 сплатити на користь ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» грошові кошти у розмірі 3 144 184,49 грн. у виконавчому порядку. Стягувачем в даному виконавчому провадженні є ТОВ «Завод залізобетонних виробів».

Як вбачається із матеріалів справи, на момент розгляду скарги вже відкрито виконавче провадження на виконання умов мирової угоди, визнаної ухвалою від 06.04.2012 року та здійснюється стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Законодавством України не допускається подвійне відкриття виконавчого провадження про примусове виконання по одному й тому самому виконавчому листі/рішенні, оскільки це може призвести до подвійного стягнення заборгованості, тому доводи скарги є необґрунтованою, а оскаржувана постанова про відмову у відкритті провадження є неправомірною.

Посилання заявника на норми ч. 3 та ч. 4 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» не стосується обставин справи, оскільки вказані норми стосуються виключно щодо рішень про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, втратою годувальника тощо), які можуть бути предявлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, але вказана норма не регулює стягнення заборгованості за кредитним договором затвердженою мировою угодою.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, серед іншого, у разі пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання.

По даній справі підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий документ у формі ухвали Києво-Святошинського суду Київської області від 06.04.2012 року, якою затверджено мирову угоду між сторонами, термін предявлення якої до виконання минув, а тому постанова державного виконавця від 01.09.2016 року є правомірною.

Також, відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року затверджено графік виконання умов мирової угоди, а саме з 31.01.2014 року по 30.06.2017 року, тобто момент примусового виконання по даній справі ще не настав.

На підставі вищевикладеного, суд не знаходить підстав для визнання неправомірною та як наслідок такою, що підлягає скасуванню постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01 вересня 2016 року.

Крім того, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Права державного виконавця, в тому числі при відкритті виконавчого провадження, чи відмови у відкритті врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». При цьому останній враховує ряд факторів необхідних для прийняття відповідного рішення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ «Завод залізобетонних виробів» про зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2012 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 26 Закону України «Про виконавче провадження», http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820163/ed_2015_12_23/pravo1/T990606.html?pravo=1 - 820163 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів» строк на оскарження постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01 вересня 2016 року (ВП № 52069487).

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів», заінтересовані особи: ОСОБА_1, відділ примусово виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у місті Києві, на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Волчко А.Я.