Справа № 462/233/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 липня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в приміщенні суду в м. Львові за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором LVJW-25 про надання Овердрафт мікро кредиту від 23.05.2008 року в сумі 36 138,10 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного між банком та відповідачем кредитного договору від 23.05.2008 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 13 130,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25% річних з кінцевим терміном повернення 27.05.2009 року. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки № 1 від 23.05.2008 року, укладений з поручителем ОСОБА_2 Проте взятих на себе зобов'язань перед банком відповідачі не виконують, а тому просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 138,10 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, у якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, жодних документів до суду про причини неявки не надали, суд ухвали справу розглядати без їх участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до переконань, що позовну заяву слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Судом встановлено, що 23 травня 2008 року між позивачем та відповідачем фізичною особою підприємецем ОСОБА_1 був укладений договір кредиту /а.с.8-11/. За умовами договору позивач видав кредит відповідачу фізичній особі підприємецю ОСОБА_1В у сумі 13 130,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.05.2009 р. /А.3 кредитного договору/. За користування кредитними коштами сплачуються проценти у розмірі 25% річних /п.А.7. кредитного договору/. При порушенні боржником зобовязань, останній сплачує банку за кожний випадок штраф у розмірі 50% річних від суми кредиту /п.А.8 кредитного договору/.

Відповідно до договору поруки від 23.05.2008 р. /а.с.12/, укладеному між позивачем та ОСОБА_2, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по кредитному договору, відповідачі відповідають перед банком як солідарні боржники /п.4 договору поруки/.

Відповідно до вимог ст.. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до умов договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань, /а.с. 5/, на що останні жодним чином не відреагували.

Як убачається з розрахунку суми боргу /а.с.4/ відповідачі взятих на себе зобов'язань перед позивачем не виконують, у зв'язку із чим станом на 31.12.2015 р. заборгованість зазначених відповідачів перед позивачем складає 36 138, 10 грн., яка складається з наступного:загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 6429,96 грн., /в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом 6429,96 грн./; загальний залишок заборгованості за процентами 11 117,47 грн. /в тому числі залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок прострочено заборгованості за кредитом 11 117,47 грн./; погашено пені, в тому числі списано 442,24 грн.; загальна сума нарахованої пені 15 917, 43 грн.; всього заборгованість за кредитом 33 464, 86 грн.; штраф (фіксована частина) 1000,00 грн.; штраф (відсоток від суми заборгованості) 1673,24 грн. На вимоги позивача до відповідачів про сплату суми заборгованості, останні жодним чином не зреагували.

Аналізуючи зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачі порушують взятті на себе зобов'язання за кредитним договором, тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів борг у сумі 36 138,10 грн., у звязку із чим суд приходить до переконань про те, що позовну заяву в частині стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за договором поруки слід задовольнити.

На користь позивача також слід стягнути ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вимоги заялені Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства. Враховуючи наведене, керуючись п.1 ч1. ст. 205 ЦПК України, суд приходить до висновку, що провадження в частині позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_1 слід закрити у звязку з тим, що такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 541, 542, 554, 611, 615, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15,60,62,88, 205,212-215,218,224-227 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, будинок 50, КОД , рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № 3111) 36 138 (тридцять шість тисяч сто тридцять вісім) грн. 10 коп., судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Разом стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 37 516 (тридцять сім тисяч пятсот шістнадцять) грн. 10 коп.

Провадження в частині позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: