Справа № 498/588/16-ц
Провадження по справі № 2/498/194/16
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ткачук О.Л.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в с.м.т. ОСОБА_2 області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-
13 травня 2016 року, позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 06 листопада 1999 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 48. Від вказаного шлюбу мають сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї послужили різні погляди подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з середини 2014 року.
Позивачка в судове засідання не зявилась, але через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності та у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Мазяр».
Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до довідки №Р-02-11/129 від 29.06.2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 лісництво Великомихайлівського району Одеської області. Згідно поштових довідок, листи направлені ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, повернуті на адресу суду з відміткою "за зазначеною адресою не проживає". Відповідно до п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 48.
Від спільного життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 2014 року, відновлювати подружні відносини позивачка не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно.
Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивачка категорично налаштована на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.
Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу відповідач бажає надалі іменуватися прізвищем «Мазяр», що підтверджується її письмовою заявою.
На підставі ч. 3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивача ОСОБА_3
На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115, ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Борис) та ОСОБА_4, зареєстрований 06 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 48 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 надалі іменувати прізвищем «Мазяр».
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_3.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л.Ткачук