Справа № 694/977/15-ц
провадження 2/694/73/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.07.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі:головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

з участю:представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Звенигородка цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно заборгованість по кредитному договору №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року в сумі 20625,04 доларів США, що складає 424463,32 грн. за курсом 20.58 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №CSHGGK00000049 за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 26240 доларів США з строком погашення - 06.02.2022 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит ОСОБА_3, натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 12.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 20625,04 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором, 06.02.2007 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №CSHGGK00000049, відповідно до умов якого ОСОБА_5 зобовязується відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_3 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є солідарною.

Також позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 3654 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви.

В судовому засіданні 13.06.2016 року представник позивача ОСОБА_2 підтримала позов в повному об»ємі та просила суд його задовольнити.

На адресу суду електронною поштою надійшла заява від представника позивача в якій просить розглядати дану справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному об»ємі та просить їх задовольнити.За ухвалою суду справа розглядається у відсутності представника позивача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, позовні вимоги позивача не визнав та надав суду письмове заперечення на позовну заяву, в якій вказав, що на кінець червня 2015 року він вже здійснив платежі на загальну суму 33299,55 доларів США. Підставою для виникнення фіктивної заборгованості стало неналежне виконання позивачем умов договору, а саме: самовільне збільшення відсотку за користування кредитом з 10,08% річних до 12,2 % (п.7.1 договору); недотримання строків нарахування відсотків та винагород (п.3.4 договору). Ці порушення призвели до нарахування завищених відсотків, невірного розподілу коштів та невірного розрахунку заборгованості. Крім того, кошти сплачені по квитанціях на загальну суму 1454,59 доларів США не знайшли свого відображення в розрахунку. Просить суд в задоволені позову відмовити.

За ухвалою суду справа розглядається у відсутності відповідача ОСОБА_3 за участі його представника ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засідання заперечила проти задоволення позовних вимог позивача, заперечення ОСОБА_3 підтримала повному обсязі, посилаючись на численні порушення банком умов договору,а тому просить суд відмовити у задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, позовні вимоги позивача не визнала та надала суду письмове заперечення на позовну заяву, в якій вказала, що вона дійсно є поручителем зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року, у кладеним між ним та ПАТ КБ «Приватбанк». Проте згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється, у разі зміни зобовязань без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Про збільшення відсоткової ставки за кредитом з 10,08% до 12,2% з 25.12.2012 року, їй стало відомо лише з позовної заяви. Банк про збільшення зобовязань їй не повідомляв, згоди на збільшення обсягу зобовязань вона не давала, ніяких угод про внесення змін до договору поруки вона не підписувала, внесення змін до кредитного договору не погоджувала. Тому в частині позовних вимог щодо стягнення солідарного боргу з неї як поручителя просить суд відмовить.

Судовий експерт ОСОБА_6 суду пояснила,що висновок судово-економічної експертизи №СЕ2015/065 від 17.02.2016 року вона підтримує повністю,зокрема,зазначила,що станом на 12.05.2015 року фактична заборгованість Позичальника за кредитним договором становила:-по тілу кредиту поточна заборгованість,термін сплати якої не настав-13239,09 доларів США,тобто,прострочена заборгованість відсутня;по процентах за користування кредитом-762,51 долари США,у тому числі прострочена-561,75 долари США;-по винагороді-52,48 доларів США-прострочена заборгованість відсутня;-по пені взагалі на думку експерта відсутня заборгованість,а по страхових платежах,які сплачені Банком у Національній валюті-9275,84 грн.,більш детально описано в мотивувальній частині даної експертизи.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4,судового експерта ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, і це не заперечується сторонами по справі, що 06.02.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір №CSHGGK00000049. Предметом даного договору є надання банком позичальнику відповідачу ОСОБА_3 споживчого кредиту шляхом видачі на строк з 06.02.2007 року по 06.02.2022 року включно кредиту у розмірі 26240 доларів США на придбання нерухомості, а також у розмірі 3936 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. даного договору зі сплатою за користування кредитом: відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредит; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 %; винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 8.2. даного договору (періодом сплати вважати період із 20 по 25 число кожного місяця).

Відповідно до п. 2.3.1 договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом в межах 10 % річних, про що повідомляється позичальник.

Погашення заборгованості за договором, яка складається з заборгованості по кредиту, заборгованості по відсоткам, винагороди, комісії, здійснюється шляхом внесення на картковий рахунок щомісячних платежів в розмірі 338 доларів США.

Сплата відсотків за користування кредитом при порушенні боржником зобовязань по погашенню кредиту становить 2,19 % за місяць від суми залишку.

Договором передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання зобовязання позичальником, він сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день просрочки, але не менше 1 гривні. Сплата пені здійснюється у гривні.

Судом встановлено, що умови кредитного договору відповідач виконував неналежним чином, в звязку з чим станом на 12.05.2015 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунків позивача становить 20625,04 доларів США, що еквівалентно 424463 грн. 22 коп., та складається з:

18634,05 доларів США заборгованість за кредитом,

1517,03 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом,

312,68 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом,

161,28 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Проте суд, приймаючи до уваги висновок судово-економічної експертизи № СЕ2015/065 від 17.02.2016 року по цивільній справі № 694/977/15-ц, враховуючи заперечення відповідачів, вважає вищевказаний розрахунок заборгованості таким, що не відповідає дійсності.

Визначаючи сукупний розмір кредиту, який включає в себе: заборгованість по кредиту, заборгованість по відсоткам, винагороду за резервування ресурсів, суд виходив з наступного.

Висновком судово-економічної експертизи № СЕ2015/065 від 17.02.2016 року по цивільній справі № 694/977/15-ц встановлено, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк» не відповідає умовам укладеного між сказаними сторонами кредитного договору №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року та розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за цим договором: у розрахунку заборгованості за договором, складеному банком за період з 06.02.2007 року по 12.05.2015 року не зазначено, яким шляхом банк визначив суму простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 956,66 доларів США; заборгованість по тілу кредиту за період з 06.02.2007 року по 12.05.2015 року збільшилася на суму страхових платежів у загальному розмірі 1231,72 доларів США, при цьому, банком та позичальником страхові платежі сплачувалися у національній валюті України у сумі 9275,84 грн.

Проценти за користування кредитом за період з 06.02.2007 року по 12.05.2015 року розраховувалися : з 06.02.20007 року по 24.11.20008 року за ставкою у розмірі 10,08 % річних; з 25.11.2008 року по 12.05.2015 року - за ставкою у розмірі 12.12 % річних. При цьому ніяких документів , у яких відображені причини збільшення ОСОБА_3 процентної ставки за користування кредитом до розміру 12,12 % річних банком не надані.

П.7.4 кредитного договору встановлено, що при порушені позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 2,19 % на місяць (26,28 % річних, а не 30,38 % річних, відповідно до яких з 11.03.2009 року здійснювалося нарахування процентів за користування кредитом на суму непогашеної заборгованості.

Банком за період з 20.04.2007 року по 12.05.2015 року нараховано пеню у загальній сумі 413,33 доларів США, при цьому у рахунок погашення заборгованості за рахунок ануїтет них платежів стягнута у рахунок погашення заборгованості пеня у сумі 227, 37 доларів США, всупереч п. 4.1 кредитного договору. Крім цього розрахунок нарахованої банком позичальнику пені за користування кредитом не відповідач вимогам ст. 258 ЦК України, до якої застосовується позовна давність в один рік, оскільки банком у розрахунку відображено нарахування пені за період з 20.04.2007 року по 12.05.2015 року. Виходячи із терміну позовної давності в один рік, за період з 12.05.2014 року по 12.05.2015 року становить 291,95 доларів США, а сума пені, нарахована банком за період з 12.05.2014 року по 12.05.2015 року становить 156,56 доларів США.

Таким чином сума заборгованості за кредитним договором станом на 12.05.2015 року фактична заборгованість позичальника за кредитним договором становила:

по тілу кредиту поточна заборгованість, термін сплати якої не настав 13239,07 доларів США (прострочена заборгованість відсутня);

по процентах за користування 762,51 доларів США, у тому числі прострочена 561,75 доларів США;

по винагороді 52,48 доларів США (прострочена заборгованість відсутня)

по пені на думку експерта, заборгованість відсутня;

по страхових платежах, які сплачені банком у національній валюті 9275,84 грн.

Отже, судом встановлено наступні суми заборгованості за кредитним договором №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року:

13239,07 доларів США по тілу кредиту поточна заборгованість,термін сплати якої не настав,а тому прострочена заборгованість відсутня станом на 12.05.2015 року і стягненню не підлягає,оскільки внаслідок неправомірних дій позивача ПАТ КБ «ПриватБанк»,навмисно змоделював прострочення платежів з метою отримання права на дстрокове погашення кредиту,що слідує з експертного висновку.Відповідач правомірно зупинив платежі,так як фактично мала місце перплата,а позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» ухилявся від перегляду розрахунку.Таким чином у позивача відсутнє право вимагати дострокового погашення кредиту,строк погашення якого до 06.02.2022 року,а тому з огляду на висновок судово-економічної експертизи,прострочена заборгованість по тілу кредиту відсутня,залишок по тілу кредиту 13239,07 доларів США,але він не підлягає стягненню,оскільки строк погашення не настав,а тому в цій частині слід відмовити;

762,51 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом,

52,48 доларів США заборгованості по винагороді,

9275,84 грн. - по страхових платежах,

а всього на загальну суму 814,99 доларів США, що складає 16772,50 грн. за курсом 20.58 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року та 9275,84 грн. - по страхових платежах, разом 26048,34 грн.

Також судом встановлено, для забезпечення виконання зобовязання за договором №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1ст. 216 Цивільного Кодексу України, суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них або зазначити, що обов'язок чи право є солідарним.

Відповідно до ч. 1ст. 554 Цивільного Кодексу України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша і фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Суд не враховує заперечень представника позивача щодо висновку судово-економічної експертизи, оскільки вважає його обґрунтованим, заперечення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 про відмову в задоволенні позову з підстав порушення умов договору та невірного розрахунку заборгованості, заперечення відповідача ОСОБА_5 про відмову в задоволенні позову з підстав збільшення обсягу її відповідальності як поручителя, так як судом встановлено неналежне виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_3 по кредитному договору № №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року, та при визначенні суми заборгованості відповідача відповідно до висновку судової економічної експертизи № № СЕ2015/065 від 17.02.2016 року по цивільній справі № 694/977/15-ц, судом враховано помилку банку при визначенні розміру заборгованостей по тілу кредиту, по процентам за користування кредитом по винагороді та пені та зменшено розмір заборгованості по них.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за позовом та солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суми заборгованості за кредитним договором №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року в розмірі 814,99 доларів США, що еквівалентно 16 772,50 грн. та 9275,84 грн.,а всього 26048,34 грн..

Крім того, з відповідачів слід стягнути судові витрати в розмірі 3 654 грн., по 1827 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 625, 543, 554, 1050, 1054 ЦК України, та ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №CSHGGK00000049 від 06.02.2007 року станом на 12.05.2015 року, яка складається з:

762,51 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом,

52,48 доларів США заборгованості по винагороді,

9275,84 грн. - по страхових платежах, а всього на загальну суму 814,99 доларів США, що складає 16772 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 50 коп. за курсом 20.58 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2015 року та 9275 (девять тисяч двісті сімдесят пять) грн. 84 коп. - по страхових платежах, разом 26048 (двадцять шість тисяч сорок вісім) грн. 34 коп..

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 судові витрати по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) гривень з кожного.

Повний текст рішення виготовлений 05.07.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Гончаренко