У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10 липня 2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 206 593, 20 доларів США терміном повернення до 08 липня 2033 року зі сплатою 14, 99 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, цього ж дня між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 23 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 403 639, 67 доларів США.

Посилаючись на наведене, позивач просив: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 108,20 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» права укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки; кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2008 року перед ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 403 639,67 доларів США, що в еквіваленті становить 3 226 291 грн 88 коп.; на час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ «КБ «Надра»; надати ПАТ «КБ «Надра» право на отримання дублікатів правоустановчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання витягу з реєстру прав власності на нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві, всіх підпорядкованих структурних підрозділах або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; виселити з квартири АДРЕСА_1 осіб, які там проживають без надання іншого приміщення та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 108, 20 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» права укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною 1 311 100 грн. Кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2008 року № 133/П/29/2008-840 перед ПАТ «КБ «Надра», що станом на 23 січня 2014 року складає 403 639,67 доларів США, що в еквіваленті становить 3 226 291 грн 88 коп., з яких заборгованість за кредитом - 205 225, 63 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків - 157 520, 86 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 20 233, 86 доларів США, штраф за порушення умов кредитного договору - 20 659, 20 доларів США,

Ухвалено на час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ «КБ «Надра».

Надано ПАТ «КБ «Надра» право на: отримання дублікатів правоустановчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання витягу з реєстру прав власності на нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві, всіх підпорядкованих структурних підрозділах або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримання довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надав належну оцінку доказам в їх сукупності, врахував приписи ч. ч. 2, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», обґрунтовано виходив із того, що відповідач неналежно виконує основне зобов'язання, а відтак позивач набув право захистити свої майнові права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства, оскільки таке право передбачено договором від 10 липня 2008 року.

Крім того, суд правильно зазначив, що на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»рішення суду не підлягає виконанню, оскільки ОСОБА_4 отримав споживчий кредит в іноземній валюті, предмет іпотеки є постійним місцем проживання іпотекодавця, а житлова площа квартири не перевищує 140 кв. м.

Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про виселення ОСОБА_4, оскільки вказана квартира придбана за рахунок кредитних коштів, повернення яких забезпечене іпотекою цього жилого приміщення, а тому виселення відповідача не суперечить вимогам ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР.

З огляду на вказані обставини апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська