У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 19 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Правдинського робітничого кооперативу Сумської облспоживспілки про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним вище позовом, у якому просили визнати за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські споруди, а саме: на Ѕ частини гаража-сараю, погріб та огорожу.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що у 1990 році відповідно до ордера, виданого Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області позивачі вселилися до зазначеного будинку в якому проживають до теперішнього часу та їх було знято з квартирної черги. Зазначений будинок побудовано Правдинським робітничим кооперативом Сумської облспоживспілки за участю позивачів.

У вересні 2015 року Правдинський робітничий кооператив Сумської облспоживспілки, якому зазначений будинок належить на праві колективної власності, запропонував позивачам викупити будинок з господарськими будівлями та попередив, що в разі відмови будинок буде виставлено на продаж.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначали, що безперервно, добросовісно та відкрито володіють житловим будинком АДРЕСА_1 понад 25 років, а тому мають право на визнання за собою права власності за набувальною давністю.

З огляду на викладені обставини, просили позов задовольнити.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 1 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням норм ст. ст. 335, 344 ЦК України, дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку.

Судами встановлено, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є Правдинський робітничий кооператив Сумської облспоживспілки на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 28 січня 2000 року. Оскільки позивачі вселилися до зазначеного будинку на підставі ордера та набули право безстрокового користування житлом на законних підставах, тому суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 19 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Правдинського робітничого кооперативу Сумської облспоживспілки про визнання права власності за набувальною давністю, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний