У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова СвітланаІванівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гуменна Олена Іванівна, комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого володіння за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року позивач, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_5, звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що матері ОСОБА_5 - ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 22 лютого 2010 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

10 листопада 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11 померла.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 листопада 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_11

01 квітня 2011 року ОСОБА_12, діючи від імені ОСОБА_6, уклав із ОСОБА_7 договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І.

12 травня 2011 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуменною О.І.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2011 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 листопада 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 - скасовано і у задоволенні позову ОСОБА_13 відмовлено.

На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2014 року вона є опікуном недієздатного ОСОБА_5

Посилаючись на те, що спірна квартира на день смерті ОСОБА_11 залишалась у її власності і є спадковим майном, просила суд на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені 01 квітня 2011 року та 12 травня 2011 року.

У грудні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 01 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та від 12 травня 2011 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8. посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері - ОСОБА_11 і своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_14, ОСОБА_15 й ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 01 квітня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2013 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 01 квітня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на спірну квартиру та витребувати її з володіння ОСОБА_8

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Ухвалено визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 01.04.2011 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. (р. 1101).

Скасовано запис № 29722391 від 07.04.2011 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2, внесений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. в державний реєстр прав власності на нерухоме майно.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_8 та повернуто належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_6 набула право власності на спірну квартиру на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 листопада 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_11

В подальшому рішення суду першої інстанції було скасовано, а тому з урахуванням вимог ст. 388 ЦК України, дійшов висновку, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Врахувавши, що недієздатний ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_11, а тому на підставі ст. 1268 ЦК України до нього перейшли усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, у тому числі і право вимоги щодо витребування майна на підставі ст. 338 ЦК України, суди дійшли обгрунтовного висновку про задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня П.О. Гвоздик О.М. Ситнік