_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9350/16-ц
Провадження № 2/520/4303/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

4 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому посилалася на те, що з 20 вересня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від даного шлюбу у них народилося двоє доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З липня 2016 року між ними припинені шлюбні стосунки, у звязку з тим, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя, відповідач часом зловживає спиртними напоями, мав стосунки з іншою жінкою, дозволяв собі у присутності дітей нецензурно висловлюватися на її адресу та здійснювати фізичне насильство. На даний час вона з дітьми проживає окремо від відповідача, в їх родині створилися лагідні стосунки, вона та діти почувають себе щасливими.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти розірвання шлюбу, з посиланням на те, що на його думку її шлюб може бути збережений та просив надати строк для примирення терміном 6 місяці. У судовому засіданні він пояснив, що дуже любить свою родину, вона є сенсом його життя та сподівається, що у разі надання їм строку для примирення, відносини між ними покращаться. Також не заперечував, що дійсно мав стосунки з іншою жінкою та в цей період ввів себе по відношенню до своєї родини неадекватно, однак він змінився, та повністю переглянув сенс свого життя.

Позивачка категорично заперечувала щодо надання строку для примирення, пояснила, що судом була надана можливість відповідачу здійснити певні дії щодо примирення, однак вона вважає, що їх шлюб зберегти неможливо.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 1997 року, шлюб зареєстрований відділом рагса виконкому Одеської міськради, актовий запис № 1220 від 20 вересня 1997 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з липня 2016 року не підтримують подружніх стосунків, позивачка втратила почуття любові до відповідача.

Відповідач просив надати строк для примирення тривалістю 6 місяців, оскільки вважав, що подружні стосунки між ними можуть бути збереженими.

Позивачка категорично заперечувала проти надання строку для примирення, з посиланням на те, що рішення щодо розірвання шлюбу прийняте нею з повним усвідомленням своїх дій, та вона не бажає жити з чоловіком, який дозволяв собі ображати її, як мовно так і фізично, оскільки це травмує не тільки її, а і їх спільних дітей.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивачки зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивачки по справі.

Суд не зобовязаний призначати строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливо на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тих підставах, що є морально-правовою основою шлюбу. Питання про визначення строку для примирення має вирішуватися судом після зясування обставин справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що за клопотанням відповідача ОСОБА_2 суд надав йому строк тривалістю більше місця для відновлення шлюбних стосунків, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивачки, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом рагсу Одеської міської ради 20 вересня 1997 року, актовий запис № 1220.

Позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище Коляк

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.