Справа № 496/1094/16-ц
Провадження № 2/496/833/16
29 червня 2016 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бобуйок А.Д.,
при секретарі Камочкіній А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не направляли, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 4.4., 4.5. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 215 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного в п. 1.2 даного договору.
Пунктом 6.1.10. кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пені у валюті кредиту.
В якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором, того ж дня між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», і ОСОБА_2, а також ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 5449-223/08Р (а.с.22, 25).
Відповідно до п. 2.1. договорів поруки поручителі зобов'язуються, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені кредитним договором, зазначені у пункті 1.1. даного договору, зі змінами і доповненнями до нього.
19.03.2010 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 5449-223/08Р від 04.08.2008 року, відповідно до якого з метою проведення реструктуризації заборгованості позичальника за кредитним договором № 5449-223/08Р від 04.08.2008 року, останній зобов'язується погашати заборгованість за кредитом до 10 числа включно шляхом внесення коштів згідно графіку погашення кредиту, встановленому у додатку № 1 до цього договору (а.с.15).
Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак відповідач ОСОБА_1, всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.
Пунктом 10.1. кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а ч. 2 цієї ж статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом.
При цьому, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Пункт 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями.
Як роз'яснено в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2015 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.
Отже, позивач має право вимагати від відповідачів виконання умов кредитного договору, зокрема повернення кредиту та сплати відсотків на умовах договору.
Крім того, позивач має право вимагати від відповідачів як від сторони, що прострочила зобов'язання, сплати пені, передбаченої договором. Умови договору в даній частині не суперечать закону, що передбачає пеню як засіб забезпечення зобов'язання.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачами умов укладеного кредитного договору утворилась заборгованість, яка відповідачами у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
При цьому, відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.
Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідачів на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» сплачених судових витрат, суд, керуючись ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 192, 509, 524-526, 536, 554, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» в рівних частинах судовий збір у розмірі 6249,11 грн., тобто по 2083 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області А.Д.Бобуйок