Справа № 544/759/16-ц
пров. № 2-о/544/63/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представника заявника ОСОБА_1Л,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Соборній, 41 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В :

01 липня 2016 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У заяві вказує, що 04 листопада 1998 року померла баба заявника ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельного паю, що розташований на території Грабарівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. 04 травня 2001 року помер дід заявника ОСОБА_5 після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельного паю, що розташований на території Грабарівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх дочка та мати заявника ОСОБА_6 прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління майном спадковим майном. 15 липня 2011 року ОСОБА_6 померла. Заявник є спадкоємцем майна померлої, проте не може оформити своє право на спадщину у вигляді земельної частки (паю), оскільки за життя ОСОБА_6 юридично не оформила своє право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5

У звязку з вищевикладеним заявник просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті свого батька ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній. Пояснив, що заявник єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 Проте, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилися після смерті його діда ОСОБА_5, оскільки за життя ОСОБА_6 юридично не оформила своє право на спадщину після смерті свого батька. ОСОБА_6 прийняла спадщину ОСОБА_5 фактично вступивши в управління спадковим майном, зокрема шляхом користування будинком померлого та володінням документами, що посвідчують право останнього на земельну частку (пай).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву визнав, проти її задоволення не заперечує.

Представник заінтересованої особи Пирятинської держаної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, про причини неявки заінтересована особа суд не повідомила.

Суд уважає, що особисті пояснення представника заінтересованої особи в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних у ній доказів.

Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

04 листопада 1998 року померла баба заявника ОСОБА_4, після смерті якої залишилася спадщина у виді земельної частки (паю) розміром 7,66 умовних кадастрових гектари, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0060812 ( а.с. 4, 5).

04 травня 2001 року помер дід заявника ОСОБА_5, після смерті якого залишилась спадщина у виді земельної частки ( паю) розміром 7,66 умовних кадастрових гектар, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0060811 (а.с. 4, 5).

Як передбачено ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. ( далі ЦК 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Приписами ч. 1 ст. 529 ЦК 1963 р. передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого.

ОСОБА_6 як дочка була спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_5 (а.с.9,11).

Згідно ст. 549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту від 14.06.1994 №18/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

ОСОБА_6 прийняла спадщину ОСОБА_5, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, зокрема шляхом володіння документами, що посвідчують право останнього на належну йому земельну частку (пай) (а.с.4).

Указані обставини у судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що ОСОБА_6 доглядала свого батька ОСОБА_5, а після його смерті користувалася та доглядала належний йому у с.Грабарівка Пирятинського району будинок, обробляла присадибну земельну ділянку.

ОСОБА_6 померла 15 липня 2011 року (а.с.8).

Заявник ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.7,12), проте, нотаріально оформити своє право на спадщину, яка залишилися після смерті його діда ОСОБА_5 не може, оскільки за життя ОСОБА_6 юридично не оформила своє право на спадщину після смерті свого батька.

У звязку з цим необхідно встановити юридичний факт прийняття спадщини.

Інакше, як у судовому засіданні, факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5 встановити неможливо.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особа, свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, оскільки у судовому засіданні дослідженими доказами по справі підтверджується той факт, що ОСОБА_6 прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_5 - заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 212, 215, ч.2 ст. 256, ст. 259 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6, яка померла 15.07.2011, спадщини, що відкрилася після смерті 04.05.2001 її рідного батька ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний Полтавської області суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий О.О. Сайко