справа №176/646/16-ц
провадження №2/176/825/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

за участі секретаря Ханіної М.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещесних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Жовті Води Дніпропетровської області про стягнення сум страхових виплат,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2016 року ОСОБА_3звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь належні її чоловікові ОСОБА_4 суми страхових виплат, а саме одноразову страхову виплату в сумі 82 824 грн. та щомісячні страхові виплати в сумі 344,27 грн., а всього 83168,27 грн., що з вини відповідача не були йому виплачені в зв'язку із смертю.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що її чоловік ОСОБА_4 з 12.02.1979 року працював машиністом дробильно-сортувальних агрегатів, машиністом конвеєра та машиністом вагоноперекидувача на ГМЗ ДП «Схід ГЗК». Отримав професійне захворювання, у звязку з чим 20 січня 2014 року йому було встановлено 100 % втрати професійної працездатності та встановлена перша група інвалідності «А». 22 січня 2014 року чоловік помер. Листами № 119-03/27 від 05 березня 2014 року та №119-03/23 від 12 березня 2014 року відповідача їй було відмовлено в призначенні страхових виплат в звязку з встановленням чоловіку ОСОБА_4 при житті стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, в звязку з відсутністю заяви потерпілого ОСОБА_4 про призначення страхових виплат у Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещесних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Жовті Води Дніпропетровської області та несвоєчасне надання інших, передбачених підпунктом 3.1 пункту 3 "Правил призначення, перерахування та проведення страхових виплат", який затверджено Постановою правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року №24 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 року за №715/13982. Вважає відмову у виплаті їй передбачених чоловікові страхових виплат в зв'язку з втратою професійної працездатності від професійного захворювання необґрунтованою та такою, що не відповідає діючому законодавству. В звязку з чим звернулась до суду з даним позовом, т.я. добровільно призначити та виплатити допомогу відповідач не бажає.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково зазначив, що одноразова допомога належала ОСОБА_4 з дня встановлення втрати професійної працездатності, тобто з 20.01.2014 року, але не була ним одержана за життя, тому повинна бути передана позивачеві.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 вимоги за позовною заявою не визнав, зазначила, що ОСОБА_4 дійсно мав право на отримання страхових виплат, яке виникло у нього з дня встановлення втрати професійної працездатності, тобто з 20.01.2014 року. Проте, 22.01.2014р. ОСОБА_4 помер, у звязку з чим відділення не має правових підстав для призначення та виплати суми страхових виплат які просить стягнути позивачка, оскільки не були призначені померлому та нараховані, а отже залишились правом померлого, що нерозривно повязане з його особою, та не входить до його спадкоємців. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимог позивача за необґрунтованістю. Суд, вислухавши сторони, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає вимоги за позовною заявою такими, що не підлягають задоволенню на підставі наступного.

Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-КИ №179788 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 26).

Із дослідженої копії трудової книжки ОСОБА_4 /а.с.8-10/, встановлено, що останній з 1978 року по 01.11.2000 рік перебував у трудових відносинах з ДП «Схід ГЗК», з 12.02.1979 року працював машиністом дробильно-сортувальних агрегатів, машиністом конвеєра та машиністом вагоноперекидувача на ГМЗ ДП «Схід ГЗК». Стаж роботи в шкідливих умовах праці ГМЗ ДП «Схід ГЗК» склав 22 роки 2 місяці 17 днів.

З довідки МСЕК серії 10 ААА № 070095 від 20.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 було встановлено 100% втрати професійної працездатності з 20.01.2014 року безстроково та встановлена перша група інвалідності «А» (а.с.19).

У звязку з чим у ОСОБА_4 виникло право на призначення та отримання страхових виплат.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції 2014 року) у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому певні страхові виплати, в тому числі і одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності.

В разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд ССНВ проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати, з якої справляються внески до Фонду (ст.34 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»).

Відповідно до ст. 30 і 40 зазначеного Закону ступень працездатності потерпілим установлюється медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоровя, а страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у звязку зі страховим випадком, і цей строк встановлюється МСЕК.

Отже, право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Як передбачено ст.36 Закону, фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Крім того, це питання також урегульовано п.1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №24 від 27.04.2007 року. Так, робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у п. 3.1 Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Відповідно п. 3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за № 24 від 27.04.2007 р. для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються: 1) заява потерпілого про призначення страхових виплат; 2) акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (1112-2004-п) (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); 3) акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (1112-2004-п) (якщо такий складався); 4) акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (1112-2004-п) (якщо таке встановлено); 5) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); 6) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності; 7) довідка про середню заробітну плату (доход); 8) копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред'явленні оригіналу; 9) довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок); 10) довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому; 11) протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров'я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці).

Пунктом 3.2 Порядку передбачено, якщо потерпілий за станом здоров'я чи з інших причин не може одержати зазначені у підпункті 3.1 пункту 3 цього Порядку

документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Як встановлено судом, ні потерпілий ОСОБА_5, ні його близькі родичі до відділення Фонду не звертались з заявою про призначення йому страхових виплат, а також не повідомляли експерта робочого органу виконавчої дирекції Фонду про необхідну допомогу в зібранні документів, про що зазначив сам представник позивача в судовому засіданні.

22 січня 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.21).

Таким чином, на дату смерті ОСОБА_4 особова справа не була сформована, так як не були надані всі документи необхідні для призначення страхових виплат, відділення Фонду не розглядало заяву ОСОБА_4 і відповідно не приймало ніяких рішень щодо призначення або нарахування страхових виплат, у звязку з чим право на отримання страхових виплат потерпілим не було реалізовано.

Суд вважає обґрунтованою відмову у призначені позивачу страхових виплат, оскільки її чоловік та будь хто з його родичів не звертались до Фонду з відповідною заявою, на обліку Фонду не перебував та страхові виплати не отримував.

Згідно ст.40 Закону належні суми страхових виплат, що з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків не були своєчасно виплачені особам, які мають на це право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сім`ї, а в разі їх відсутності включаються до складу спадщини.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Оскільки відповідачем не було прийнято необхідний пакет документів у ОСОБА_4, тож підстав для нарахування та виплати сум страхового відшкодування не було, окрім того, до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, право на її призначення та виплату згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

За життя ОСОБА_4 не було призначено страхових виплат.

Згідно із ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження та припиняється з моменту її смерті.

Смерть є юридичним фактом. Тому, після смерті фізичної особи відділення Фонду не має правових підстав для призначення ОСОБА_4 страхових виплат.

Таким чином суд приходить до висновку, що у відповідача були правові підстави для відмови позивачу, як дружині потерпілого, виплатити передбачених законодавством страхових виплат, оскільки право ОСОБА_4 на отримання страхових виплат не може переходити до спадкоємців, у звязку з чим посилання позивача на ст.40 зазначеного вище Закону, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки мова йде про нараховані, але не виплачені страхові суми, про те в даному випадку з матеріалів справи не вбачається, що зазначені суми були нараховані ОСОБА_4

Також, суд не приймає до уваги посилання представника позивача про те, що відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків зобовязаний був падати весь необхідний пакет документів відповідачу для нарахування страхових виплат потерпілому, оскільки останній за станом здоровя не спроможній сам був одержати необхідні документи для призначення страхових виплат, оскільки ні позивачем ні її представником не було надано суду доказів того, члени сім`ї потерпілого ставили про це до відома експерта робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за необґрунтованістю в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, на підставі ст.ст. 25,1219,1227 ЦК України, ст. ст. 21,33, 34,35,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат керуючись ст.ст. 5,10, 15, 60, 88, 212, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Жовті Води Дніпропетровської області про стягнення сум страхових виплат відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі, через Жовтоводський міський суд до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів, апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек