Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/46/16-ц Головуючий у 1-й інст. Денисюк І. І.
Категорія 59 Доповідач Худяков А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної неправомірними діями органу державної влади

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом. В обґрунтування позову зазначала, що 25 липня 2014 року вона зверталась до Лугинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області (Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області та управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області ліквідовані шляхом злиття та утворення з 31.03.2016 нового - Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 21.01.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії відповідача протиправними та зобовязано провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2014 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2015 року постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 21.01.2015 року залишено без змін.

Посилаючись на те, що протиправними діями Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, їй було заподіяно матеріальну і моральну шкоду, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3189 грн.91 коп. та заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що протиправність дій УПФУ у Лугинському районі Житомирської області полягала в тому, що на підставі розпорядження УПФУ у Лугинському районі №123689 від 27.06.2014 року її було позбавлено частини отримуваної пенсії, що підтверджено рішеннями судових інстанцій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для стягнення матеріальної шкоди відсутні, оскільки позивачем в судовому засіданні не доведено факту заподіяння шкоди. Позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної чи матеріальної шкоди, перенесення ним моральних страждань, а також наявності причинного зв'язку між такою шкодою та неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.

Проте, повністю з таким висновком погодитись не можливо, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, вина УПФУ у Лугинському районі Житомирської області полягає в тому, що дана організація неправомірно зменшила позивачу розмір пенсії та відмовлялась у позасудовому порядку провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував зазначених положень закону та обставин справи, не звернувши уваги на те, що протиправність дій УПФУ у Лугинському районі Житомирської області та інші обставини встановлені судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, а відтак не підлягають доведенню (а.с.10-16).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачка втратила душевний спокій, рівновагу та звичайний для себе спосіб життя, була змушена неодноразово звертатися за медичною допомогою, знаходилася у стані морального пригнічення і дискомфорту.

Вказані обставини свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди, а тому колегія суддів вважає, що з урахуванням обсягу душевних, психічних страждань ОСОБА_2, їх тривалості та глибини, розмір морального відшкодування у розмірі 2000 грн. шкоди є достатнім для відновлення немайнових втрат позивачки, враховуючи принципи розумності, виваженості і справедливості.

Що стосується рішення в частині відмови в позові про відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів приходить до висновку, що рішення в цій частині підлягає залишенню без змін, оскільки є законним і обґрунтованим.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову у вказаній частині.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року в частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди скасувати. Ухвалити нове рішення про часткове задоволення даних вимог.

Стягнути з Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді