Справа № 304/184/15-ц
Провадження № 2/304/181/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі Соханич Л.Ю.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчий комплекс «Полонина» Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» до Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та приватне Закарпатське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про визнання недійсними електронних торгів та акту про проведені електронні торги, -

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2016 року провадження у справі за позовом Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу «Полонина» Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» до Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та приватне Закарпатське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про визнання недійсними електронних торгів та акту про проведені електронні торги закрито.

12 серпня 2015 року в. о. директора Лумшорського ДП ЛОК «Полонина» на вказану ухвалу подано апеляційну скаргу; справу надіслано на розгляд апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2016 року в порядку ч.7 ст. 297 ЦПК України справу повернуто до Перечинського районного суду для належного оформлення, для проведення дій, відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, а саме вирішення питання щодо заяви про стягнення витрат, поданої ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення заяви ОСОБА_3 та відповідно ухвалення додаткового рішення заперечила, вважаючи таке недоцільним.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні залишила вирішення вказаного питання на розсуд суду.

У судове засідання треті особи не зявилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд розглядає справу у їх відсутності.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на користь третьої особи ОСОБА_3, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, в період її розгляду ОСОБА_3 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, звернувся до суду із заявою про стягнення витрат, понесених на проїзд до суду за викликом суду (Т. 2, а. с. 78-99).

У своїй ухвалі апеляційний суд, в порядку ст. 297 ЦПК України, між іншим зазначив, що вказана заява ОСОБА_3 процесуально не вирішена, зокрема така не була розподілена у відповідності до ст. 11-1 ЦПК України.

Разом з цим, судові витрати не є збитками в розумінні ст. ст. 622 623 ЦК України і питання щодо їх відшкодування вирішується у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог, а тому заява ОСОБА_3 повинна вирішуватися у порядку ст. 220 ЦПК України та окремому розподілу на підставі ст.11-1 цього Кодексу не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Поняття судових витрат розкривається у ст. ст. 79 89 ЦПК України, за змістом яких такі розподіляються між сторонами цивільного процесу, в той час як згідно ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 34 цього Кодексу ними є позивач та відповідач, а також треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не є стороною у цивільному процесі, а відтак і не має права на розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 220, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

в ухваленні додаткового рішення у цивільній справі за позовом Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчий комплекс «Полонина» Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» до Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та приватне Закарпатське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про визнання недійсними електронних торгів та акту про проведені електронні торги відмовити.

Справу повернути до апеляційного суду Закарпатської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий::ОСОБА_4