Справа № 399/418/16-ц
Провадження № 2/399/210/16
РІШЕННЯ

Іменем України

7 липня 2016 року сел. Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувсяь до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї на користь банку заборгованість у розмірі 11041, 91 грн. за кредитним договором від 30.08.2011 року № б/н та судові витрати у розмірі 1378 гривень.

Свій позов мотивували тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.08.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 6400, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 31.03.2016 року має заборгованість на загальну суму 11041, 91 грн., яка складається з наступного: 5706,93 грн. заборгованість за кредитом; 3756,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 576,44 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 502 грн. штраф (процентна складова).

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, однак, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі а справу просила розглядати без її участі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.08.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 6400, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач була ознайомлена з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", і погодилася з ними, що підтверджується її особистим підписом на заяві /а.с. 5/.

Судом також встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала і станом на 31.03.2016 року створила заборгованість по кредиту на загальну суму 11041, 91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 31.03.2016 року /а.с. 3-4/.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, а отже ним було порушено умови кредитного договору, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії та штрафу.

Однак, відповідно до ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. При порушенні позичальником строків виконання зобов'язання позивачем була застосована подвійна цивільно-правова відповідальність одного й того ж виду.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Дані положення також викладені в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. А тому, вимоги позивача щодо стягнення штрафу (фіксованої частки та процентної складової), не підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню в сумі 10039 грн. 91 коп. (5706,93 грн. заборгованості за кредитом + 3756,54 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом + 576,44 грн. заборгованість за пенею та комісією).

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,79,88,209,212,214,215,224-228,294,296 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт ЕВ № 120424 виданий Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 15 грудня 2005 року на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором від 30.08.2011 року № б/н в сумі 10039 (десять тисяч тридцять девять) гривень 91 копійка та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4