Справа № 452/1140/15 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/783/1805/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: поз. ОСОБА_2,пр. відповідача - Куцалаба Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника громадської організації «Самооборона Самбірщини» - Куцалаби Галини Василівни на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до громадської організації «Самооборона Самбірщини» про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до громадської організації «Самооборона Самбірщини» про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди задоволено частково; визнано такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» такого змісту: «Але чомусь військові так і не дочекалися не те, що Великодніх подарунків від мера, але й передач з дому.», поширену Громадською організацією «Самооборона Самбірщини» у листівках, які розповсюджувалися ІНФОРМАЦІЯ_2 біля торгових точок, храмів та на вулицях м. Самбора; стягнуто із Громадської організації «Самооборона Самбірщини» у користь ОСОБА_2 1 (одну) гривню за заподіяння моральної шкоди; у решті частині позову про зобов'язання Громадської організації «Самооборона Самбірщини» не пізніше наступного дня від набрання рішенням законної сили спростувати шляхом публікації у засобах масової інформації м. Самбора інформацію, яка була розповсюджена ІНФОРМАЦІЯ_2 у листівці під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», та з'ясувати невідомих осіб, які розповсюджували ці листівки, відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржив представник громадської організації «Самооборона Самбірщини» - Куцалаба Галина Василівна. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необґрунтованість, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суддя замість позивача в рішенні суду визначає, яка саме інформація є недостовірною та якого змісту має бути текст спростування означає, що суд вийшов за межі позовних вимог та перевищив свої повноваження. Вказує, що суд помилково визнав такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» такого змісту: «Але чомусь військові так і не дочекалися не те, що Великодніх подарунків від мера, але й передач з дому.» так як дана інформація не стосується особи ОСОБА_2

Просить рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе, членів сім»ї.

Частиною 1 ст. 10 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено право особи на вільне поширення інформації та ідей. Проте, частиною другою вказаної норми передбачена можливість обмеження цього права на підставі закону з легітимною метою за умови, що таке обмеження є необхідним у демократичному суспільстві. Такою легітимною метою визначається охорона репутації осіб - фігурантів інформації.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачем на території міста Самбора були розповсюджені друковані листівки, у яких поміщено інформацію під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Із друкованої листівки, на якій розміщений логотип громадської організації «Самооборона Самбірщини», вбачається, що у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» наведено інформацію такого змісту «У четвер, 16 квітня, біля міської ратуші було багатолюдно. На мера Самбора чекали рідні військовослужбовців, які перебувають у зоні АТО. Родичі бажали висловити своє обурення та поставити прямі запитання. Почалося все з того, що ОСОБА_4 зі своєю свитою, до якої входили ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_2, повезли на схід «… багато пасок, яєць, 100 кг ковбаси, шинки, бурячки з хріном та інші смаколики» («ІНФОРМАЦІЯ_3» НОМЕР_1 від 10.04.2015), а також передачі від рідних для бійців. Але чомусь військові так і не дочекалися не те що Великодніх подарунків від мера, але й передач з дому. Так і зустріли Воскресіння Христове без посвячених пасочок. На відверті запитання рідних куди поділись гостинці і чому вони не дійшли до адресатів ОСОБА_4 не дав конкретної відповіді».

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом першої інстанції вірно встановлено факт поширення спірної інформації.

Задовольняючи позов частково та визнаючи недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, поширену інформацію, районний суд врахувавши положення ст. ст. 32, 34 Конституції України, правильно виходив із того, що спірна інформація, поширена відповідачем у вищезазначеній листівці, не відповідає дійсності та спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, із публікації у газеті «ІНФОРМАЦІЯ_3» від ІНФОРМАЦІЯ_4 у статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_5» вбачається, що група військовослужбовців 703 інженерного полку (сапери) перебуває в зоні АТО у Донецькій області з 10 березня і напередодні Великодня їх на передовій навідали Самбірський міський голова ОСОБА_4 та його команда, доставивши пасхальні подарунки, у зв»язку з чим військовослужбовці висловлювали щиру вдячність всім землякам.

При цьому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що недостовірна інформація про те, що військові так і не дочекалися не те, що великодніх подарунків від мера, але й передач з дому - стосується і особи позивача, оскільки його прізвище вказано в числі інших, які разом із міським головою ОСОБА_4 повезли військовослужбовцям Великодні подарунки та передачі від рідних.

Суд критично оцінює доводи апелянта про поширення оціночних суджень, так як спірна інформація є фактичними даними, а не висловленням своїх припущень чи думок.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

У даних спірних правовідносинах, на думку суду, наявний юридичний склад правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що спірна інформація принижує честь та гідність, а також ділову репутацію ОСОБА_2, прізвище якого вказано в числі інших, котрі разом з міським головою повезли Великодні подарунки військовослужбовцям на схід, так як дає підстави вважати, що він не виконав взяті на себе обов»язки щодо доставлення гуманітарної допомоги, про порушення ним принципів моралі та неетичну поведінку в суспільному житті.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про завдання позивачу моральної шкоди та визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням тяжкості завданої позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності та виваженості, відповідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Таким чином, суд першої інстанції дав правильну оцінку доказам та прийшов до бгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача і ухвалив з цього приводу рішення з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315, ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Самооборона Самбірщини» відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді