Справа № 296/7680/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира, в складі:

Головуючого судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на його частку та стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що він з 03.06.2009 року по 10.06.2013 року проживав однією сімєю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, спільно проживали, вели спільне господарство, за спільні кошти з ОСОБА_2 придбали у вересні 2010 року автомобіль Фольксваген Пасат 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, та 28.08.2012 року за спільні кошти придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, також за спільні кошти робили ремонт в квартирі АДРЕСА_2 та в квартирі АДРЕСА_3. Про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю, визнання за ним права власності на 1/2 її частину, про визнання автомобіля Фольксваген Пасат 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 спільною сумісною власністю, стягнення 1/2 частки грошової компенсації за нього в розмірі 72 872 грн. Про стягнення на його користь 1/2 частки грошових коштів вкладених в ремонт квартири АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_4, що становить 26 604,06 грн., оскільки відповідачі в добровільному порядку не визнають за ним право на сумісне мано та не бажають сплачувати йому компенсації за його частку в ньому та понесені ним витрати на ремонт вказаного житла.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю із викладених з його уточненнями підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов не визнали повністю з тих підстав, що вона ОСОБА_2 з позивачем не проживала разом однією сімєю, а періодично підтримувала інтимні стосунки, спільне господарство не вели та не проживали разом в одній квартирі. Спірна машина квартира була придбана за її особисті кошти та оформлена на себе, а квартира АДРЕСА_1 була придбана її сином ОСОБА_3 за позичені у діда кошти. Також ремонт вказаних позивачем квартир провадився за її особисті кошти, оскільки вона працює приватним підприємцем та здатна придбати за свої кошти майно та провести його ремонт.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні також позов не визнав повністю з тих підстав, що квартира АДРЕСА_1 була придбана їм за позичені у діда кошти. Його мати ОСОБА_2 не проживала з ОСОБА_1 однією сімєю та не вели спільне господарство, а підтримували тільки дружні та інтимні стосунки.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Судом встановлено, що з червня 2009 року по червень 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримували дружні та інтимні стосунки, однак спільно не проживали та не вели спільне господарство, не мали спільного бюджету.

Факт підтримання дружніх та інтимних стосунків з ОСОБА_1 не заперечувала в судовому засіданні ОСОБА_2. Вказаний факт також не заперечується і відповідачем ОСОБА_3

Надані позивачем фотознімками, на яких сторони перебувають разом, підтверджують дружні стосунки, а не факт спільного проживання чоловіка і жінки.

Також із допитаних в судовому засіданні свідків жодний не підтвердив ведення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного бюджету та спільного господарства.

Отже ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з червня 2009 року по червень 2013 року не проживали однією сією, як чоловік та жінка, не вели спільного бюджету та не вели спільне господарство, тому вимоги позивача в цій частині не підлягають до задоволення.

Також не підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині визнання автомобіля Фольксваген Пасат 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки він був придбаний в 2010 році ОСОБА_2, яка зазначена в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу як власник і дана угода позивачем по даний час не оспорена.

Не підлягають до задоволення і вимоги ОСОБА_1 про визнання однокімнатної квартири АДРЕСА_1, обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права на 1/2 частину вказаної квартири, оскільки вказана квартира була придбана ОСОБА_3 28.08.2012 року по договору купівлі-продажу у ОСОБА_4 Вказаний договір купівлі продажу також не оспорений ОСОБА_1

За наведених вище підстав не підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині стягнення на його користь 1/2 частки грошових коштів вкладених в ремонт квартири АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_4, що становить 26 604,06 грн.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обгрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд мотивує свої дії тим, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, подана до суду виписка по бонусній картці оборотів в супермаркеті Олді-Житомир не підтверджує факт здійснення ремонтних робіт у вищевказаних квартирах саме ОСОБА_1. В даній виписці не вказано, що саме було придбано в даному супермаркеті і на які цілі були використані придбані товари.

Накладні на кухню, на які посилається ОСОБА_1, не можуть виступати належним доказом по даній справі, оскільки вони не являються платіжним документом, і не підтверджують факт сплати за товар і саме куди вказаний товар має бути поставлений.

Договір на виготовлення пластикових вікон також сам по собі не підтверджує фінансову участь в проведенні ремонтних робіт в квартирі іншого власника та його частку в ньому.

Відповідно до вимог ЦК України, фінансові зобовязання не можуть бути спростовані показами свідків.

ОСОБА_2 працює приватним підприємцем та здатна була придбати за свої кошти майно та провести його ремонт, що стверджується звітами субєкта малого підприємництва-фізичної особи платника єдиного податку та наявністю придбаного майна.

Позивач хоча і працює, однак має зобовязання по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини , що вказує на його незначний фінансовий статок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.61,74 СК України, ст.ст.3, 183, 364, 370 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 60, 61, 88, 209, 215, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на його частку та стягнення грошової компенсації залишити без задоволення за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв