Справа № 686/1007/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

з участю представника позивача відповідача

ОСОБА_1

відповідача позивача ОСОБА_2

його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя,

встановив:

В січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме просить визнати за собою право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Також позивачка просила витребувати з чужого незаконного володіння спірний транспортний засіб та передати у її розпорядження. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 11 вересня 2010 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 За час шлюбу, за спільні кошти, подружжя придбало спірний транспортний засіб, з часом подружжя розійшлось, разом не проживають, а тому просить позивачка поділити майно подружжя.

23 травня 2016 року ОСОБА_4 подала заяву про збільшення позовних вимог та окрім попередньо заявлених, також просила визнати за ОСОБА_2 ? частину зобовязань по сплаті коштів за договором позики від 27 лютого 2013 року та за договором позики від 10 серпня 2013 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 за згодою свого чоловіка двічі позичала у своєї бабусі - ОСОБА_5 кошти в інтересах сімї, а тому просить задовольнити позов.

В свою чергу, 31 березня 2016 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву в якій просив залишити за собою транспортний засіб марки OPEL VIVARO, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та зобовязання по боргу на його придбання, ОСОБА_4 залишити побутову техніку, меблі, ремонт у квартирі АДРЕСА_1. На обгрунтуваня своїх вимог ОСОБА_2 зазначив, що в період шлюбу з ОСОБА_4 окрім спірного транспортного засобу придбали також холодильник «Самсунг» вартістю 4 000 грн., меблі шафу вартістю 2600 грн., комод 750 грн., дві тумбочки по 150 грн., люстру вартістю 600 грн., обігрівач вартістю 480 грн., а всього майна на 8730 грн. Крім того, під час проживання в квартирі бабусі ОСОБА_4 подружжя за спільні кошти зробили капітальний ремонт

квартири, а тому просить залишити ОСОБА_4 придбані речі, ремонт в квартирі бабусі, а за ним залишити спірний транспортний засіб.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 просив задовольнити первісний позов та заперечував щодо зустрічного.

ОСОБА_2 та його представник, кожен окремо, просили провести розподіл майна подружжя відповідно до їх вимог.

Судом до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя в якості співвідповідача залучено ОСОБА_5, яка будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилась.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 слід задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Судом встановлено, що 11 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб.

19 березня 2013 року ОСОБА_2 уклав з третьою особою договір купівлі-продажу транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року, яке набрало чинності 1 березня 2016 року, шлюб між подружжям ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1, 3 ст.70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст.71 даного Кодексу майно, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

ОСОБА_2 просив залишити за собою спірний транспортний засіб, а ОСОБА_4 залишити придбані меблі за час шлюбу та ремонт, що був здійснений у квартирі АДРЕСА_1, однак доказів в підтвердження придбання меблів суду не надано, а представник ОСОБА_4 заперечив факт придбання їх. Що стосується проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1, які як вказує ОСОБА_2 були проведені за рахунок спільного майна подружжя, судом по справі було призначено будівельно технічну експертизу, однак експертом не було здійснено її проведення, оскільки суду жодною із сторін не надано належних та допустимих доказів тому, що за час шлюбу у вищевказаній квартирі, що належить третій особі, здійснювались ремонтні роботи за рахунок спільних коштів подружжя,

не надано доказів в підтвердження купівлі будівельних матеріалів та використання їх саме у тому обєкті, не зазначено вартість таких будівельних робіт. Також суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що ремонт здійснювався за кошти матері ОСОБА_2, однак на уточнююче запитання суду щодо обставин отримання такої інформації не змогла надати вичерпну відповідь; свідка ОСОБА_7, що є матірю сторони по справі та може бути зацікавленою у вирішенні справи на користь сина та свідка ОСОБА_8, що з його слів здійснював електромонтаж в квартирі АДРЕСА_1, однак між ним та ОСОБА_2 не було укладено жодних договорів, відсутні докази проведення розрахунків, дана особа не є субєктом підприємницької діяльності та не має виду діяльності щодо здійснення таких робіт, має постійне місце роботи не повязане із здійсненням ремонтних робіт, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2, відповідно спірний транспортний засіб, що придбаний за час шлюбу є обєктом спільної власності подружжя, питання щодо присудження другому з подружжя компенсації його частки у неподільній речі не ставилось, а тому за ОСОБА_4 слід визнати право власності на ? його частини.

Що стосується вимоги ОСОБА_4 про витребування транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 з чужого незаконного володіння, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки як встановлено в судовому засіданні транспортний засіб використовується за призначенням ОСОБА_2, доказів в підтвердження тому, що він перебуває в чужому незаконному володінні суду не надано.

Також ОСОБА_4 просила визнати за ОСОБА_2 ? частину зобовязань по сплаті коштів за договором позики від 27 лютого 2013 року.

Суду ОСОБА_4 було надано копії розписок про позику у ОСОБА_5 коштів в розмірі 1000 дол. США та 20 000 грн. Суд критично ставиться до даних розписок про позику коштів, оскільки вони знаходяться фактично в боржника, а не у кредитора як то мало б бути при боргових зобовязаннях. В даних розписках відсутній строк погашення зобовязань, крім того ОСОБА_5 12 серпня 2016 року померла. Докази в підтвердження тому, що ОСОБА_2 надавав згоду фактично на укладення договору позики суду не надано, як і доказів тому, що дані кошти були використані в інтересах сімї, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Судові витрати слід розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 60,61, 70, 71 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частки транспортного засобу марки OPEL VIVARO, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, іншу 1/2 залишити у власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1500 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: О.М. Палінчак