У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.

суддів: Куцин М.М., Собослой Г.Г.

при секретарі: Чонка Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ " магазин "Тканини" про поновлення на роботі , стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

18 лютого 2004 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ТОВ "Магазин Тканини" про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди.

16 березня 2007 року сторони подали суду уклали заяву про затвердження мирової угоди згідно якої у ТОВ "Магазин Тканини" виділило частку майна натурою ОСОБА_3 згідно протоколу зборів учасників ТОВ "Магазин Тканини" №1 від 12 березня 2007 року, а ОСОБА_3 відмовляється від поданого позову про поновлення на роботі , стягнення середньомісячного заробітку, моральної шкоди в розмірі 50000 грн., та визнання протоколів товариства 1,3,5,6 від 09.10,20.10,24.11,0212.2003 року недійсним.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2007 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ТОВ Магазин "Тканини", а провадження по справі закрито.

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, 04 березня 2016 року оскаржила ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2007 року оскаржила ухвалу суду та посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при затвердженні мирової угоди не врахував, що мировою угодою вирішено питання яке не входило до предмету спору, крім того даною мировою угодою вирішено питання щодо майна яке перебуває у спільному користуванні і на розпорядження якими, необхідна згода всіх співвласників в тому числі ОСОБА_2, який є власником підвальних приміщень на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2012 року.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу.

представник ОСОБА_3 та ТОВ "Магазин тканини" заперечили щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Сторони в процесі, як особи, що бере участь у справі у судовому засіданні користується правами передбаченими ст. 27,31 ЦПК України, в тому числі укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно ч.1,4,5 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Тобто одним із засобів вирішення спору є мирова угода, яка може стосуватися лише прав і обовязків сторін щодо предмета спору.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 придбав підвальні приміщення в м. Ужгороді по вул. Корзо (Суворова), 4, загальною площею 73 кв.м. 12.02.2012 року (а.с.190)

На момент визнання судом мирової угоди в 2007 році, ОСОБА_2 не був учасником справи, і не мав відношення до будинку № 4 в м. Ужгороді по вул. Корзо (Суворова), а тому будь-які права ОСОБА_2, затвердженням мирової угоди, не порушувались.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Враховуючи що, судом першої інстанції при постановленні ухвали, не вирішувались питання про права та обов'язки ОСОБА_2, апеляційне провадження підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292,297,313,315,317,319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді