РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/18547/15-ц

пр. № 2/759/1395/16

27 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Павлишиній А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, виселення, вселення і визнання права користування квартирою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила визнати за нею право користування і проживання в квартирі АДРЕСА_1 та вселити її у вказану квартиру, виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 та зобовязати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні жилим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1, обґрунтовуючи позов тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 26.05.1984р. по 17.02.1994р. Під час шлюбу на підставі ордеру №24133 від 04.08.1986р. ОСОБА_2 в складі сім'ї з двох осіб: він і вона, позивачка, як дружина, отримав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вона є зареєстрованою з 28.08.1986р. Але, після розлучення між ними виникали різного роду непорозуміння і сварки щодо користування житловою площею, відповідач чинить їй перешкоди в проживанні за місцем реєстрації. Крім того, зазначила, що відповідач без її згоди після розірвання шлюбу в лютому 2003 року вселив у спірну квартиру ОСОБА_3 Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.05.2006 року її було вселено в спірну квартиру, ОСОБА_3 було виселено з спірної квартири та відповідача було зобовязано не чинити їй перешкоди в користуванні спірною квартирою. Проте дане рішення на даний час не виконано в зязку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення її житлових прав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі матеріалів, що є в справі та постановити заочне рішення по справі.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 26.05.1984р. по 17.02.1994р.

Під час шлюбу на підставі ордеру №24133 від 04.08.1986р. ОСОБА_2 на сім'ю з двох осіб: нього і дружину ОСОБА_1 отримав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, де сторони є зареєстрованими з 28.08.1986р.

18.11.2006р. ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29.05.2006р. ОСОБА_1 вселено в квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 виселено з вказаної квартири та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2014 року ОСОБА_1 вселено в квартиру АДРЕСА_1, яке відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2014 року залишено без змін (а.с. 8-13).

В справі є письмові докази щодо звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу перешкод в проживанні та користуванні квартирою АДРЕСА_1 від 25.06.2015 року, 25.08.2015 року (а.с. 14-15, 17-19).

Задовольняючи основний позов частково, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо вказані особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно із ст. 65 ЖК України, особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно частин 1, 2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Аналізуючи вказану вище правову норму, можливо зробити висновок про те, що правовою підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є сукупність двох обставин: 1) відсутність особи за місцем реєстрації понад шість місяців, 2) така відсутність мала місце без поважних причин.

Враховуючи, що відповідачем чиняться ОСОБА_1 перешкоди в користуванні спірною квартирою, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права на проживання і користування спірною квартирою, суд приходить до наступного.

Згідно частини 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені в частині 2 ст.16 ЦК України.

В спірному випадку, судом встановлено, що позивачка з 28.08.1986р. і по теперішній час є зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку із чим на підставі частини 1 ст.64 ЖК України має рівні з відповідачем права і несе рівні з ним обов'язки щодо спірної квартири, і доказів про порушення або оспорювання цього права позивачки суду не надано, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 право на проживання і користування спірною квартирою не підлягають задоволенню, як і вимоги щодо виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири, оскільки вже є рішення суду яким вже задоволено вказані позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, виселення, вселення і визнання права користування квартирою- задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Чорновиця, Погребинського району, Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ В.В. Макаренко