03 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП,
Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 01.07.2015 року о 23-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Chrysler Voyager, без держаного номерного знаку (та не маючи полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності), рухався по вул. Апатова в Жовтневому районі м. Маріуполя, при русі не був уважним, рухаючись по другорядній дорозі виїхав на перехрестя з головною дорогою пр. Металургів, не надав дорогу автомобілю Daewoo Lanos, державний номерний знак АН 4933СА, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, ОСОБА_1 та його пасажирів було травмовано, чим порушив п.п. 2.1, 16.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 14/.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сімї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Беручи до уваги, що неправомірними діями відповідача, позивачу ОСОБА_1 була завдана також моральна шкода, яка полягає у зміні нормального ритму його життя через пошкодження транспортного засобу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на його користь суми моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд керується ст.84 ЦПК України, де зазначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (наприклад, огляд доказів за їх місцезнаходженням) та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 гривень позивачем не надано жодного доказу, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1257,16 гривень (705,96 гривень за позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та 551,20 гривень за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах», п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1257 гривень 16 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Л.Г.Шатілова