Справа № 159/1356/16-ц
Провадження № 2/159/602/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

представника позивача ОСОБА_1-В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом Ковельського міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Ковельський міськрайонний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 2053,15 гривень, як безпідставно отриманої відповідачем допомоги по безробіттю. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що ОСОБА_2 звернулась в Ковельський міськрайонний центр зайнятості в пошуках роботи. За відсутності роботи, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі поданої відповідачем заяви від 20.03.2015 року та документів доданих до заяви, ОСОБА_3 було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. У зазначеній заяві відповідач зазначила, що не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, не має заробітку та інших доходів, не отримує пенсію. 19.10.2015 року спеціалістами центру зайнятості стало відомо, що перебуваючи на обліку як безробітна ОСОБА_2 приховала той факт, що 01.05.2014 року уклала договір № АВ-323122829 про надання послуг з інформування у ТОВ «Астеліт», тобто в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна, відносилася до категорії зайнятого населення. Позивач вказує, що своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо необхідності подання відомостей про обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, тобто приховала факт своєї зайнятості, який мав значення для виплати забезпечення на період безробіття. У звязку з наведеним, посилаючись на положення п.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивач просить стягнути з відповідача незаконно одержану допомогу по безробіттю за період з 20.03.2015 року по 06.11.2015 рік в сумі 2053,15 гривень та судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав, викладених у заяві, просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 2053,15 гривень, як безпідставно отриману допомогу по безробіттю та судові витрати у справі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

20 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Ковельського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Прозагальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в якій вказала, що ознайомлений із правами та обовязками, передбаченими даними законами (а.с.6).

Наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 20.03.2015 року № НТ 150320 на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідачу надано статус безробітної та з 27.03.2015 року, відповідно до наказу № НТ150327 від 27.03.2015 року призначена допомога по безробіттю (а.с.7).

За час перебування на обліку в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості відповідачу ОСОБА_2 було нараховано та сплачено допомогу по безробіттю в сумі 2053,15 гривень за період з 20 березня 2015 року по 06 листопада 2015 рік, що підтверджується довідкою Ковельського міськрайонного центру зайнятості (а.с.8).

Ковельським міськрайонним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, відповідно до Закону України Прозагальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за результатами якого складено акт № 124 від 19 жовтня 2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 в період перебування на обліку в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості з 20.03.2015 року по 19.10.2015 рік, з 01.05.2014 року по 07.06.2015 року працювала на умовах договору цивільно-правового характеру № АВ- від 01.05.2014 року про надання послуг інформування у ТОВ «Астеліт» (а.с.9-10).

З огляду на вказані докази, відповідач була працевлаштована та отримував винагороду в період перебування на обліку в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості.

Наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 20.07.2015 року № НТ150720 ОСОБА_3 припинено виплату допомоги по безробіттю.

Наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 06.11.2015 року № НТ151106, у звязку із підтвердженням факту подання недостовірних даних, що мав місце під час перебування ОСОБА_3 на обліку як безробітної, прийнято рішення про повернення сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 20.03.2015 року по 06.11.2015 рік в сумі 2053, 15 гривень.

Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору та на адресу відповідача направлялась претензія від 09.11.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_3 пропонувалось у добровільному порядку повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю, однак в добровільному порядку зазначена сума відповідачем повернута не була.

Відповідно п.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, щодо зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Прозагальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Прозагальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою КМУ № 219 від 14.02.2007 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Прозагальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2015 року по справі № 21-20а-15 прийшов до висновку про те, що норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку повязують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не повідомила центр зайнятості про наявність укладеного цивільно-правового договору, це свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої ст. 36 ЗУ «Прозагальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути суми виплаченої допомоги в розмірі 2053,15 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1378 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 -215 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про зайнятість населення», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлений позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Ковельського міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття кошти в сумі 2053 (дві тисячі пятдесят три) гривні 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Ковельського міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_4