07 листопада 2016 року
Волноваський районний суд, Донецької області
В складі: головуючого: судді - Мохова Є.І.
При секретареві - Брідня О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини,
Позивачка звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини і доводи мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 14 липня 2008 р. по 06 травня 2013 р.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення вона з сином поїхала до свого батька у с.Новоселівське Павлоградського району Дніпропетровської області., а з листопада 2014 року фактично проживає у м. Донецьк. Син відвідує у м. Донецьк дошкільний навчальний заклад, що підтверджується відповідною довідкою.
З початком проведення на території Донецької області антитерористичної операції на сході України вона залишилась проживати на непідконтрольній території у м. Донецьк, але періодично разом з сином відвідувала своїх батьків. Її мати, ОСОБА_4 проживає та зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, а батько ОСОБА_5, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3.
З встановленням пунктів пропуску при виїзді та вїзду з окупованої територій Донбасу з неповнолітнім сином можливо лише з нотаріально посвідченою згодою батька дитини.
Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Після розлучення відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальну допомогу на утримання, аліменти сплачує примусово за рішенням суду. Всі питання, щодо виховання та утримання сина вирішується позивачкою самостійно.
Однак при її звернені до батька дитини, відповідача по справі з проханням надати таку згоду, відповідач згоду не надає, вимагає щоб вона відмовилась від стягнення аліментів на утримання дитини. В іншому випадку відповідач по справі категорично відмовився надавати такий дозвіл.
У звязку із ситуацією в Україні, проведення АТО на території Донецької області, вона не має можливості відвідати разом з сином своїх літніх батьків та інших близьких родичів, що залишились проживати на підконтрольній території України.
Відповідач безпідставно чинить перешкоди їй у здійсненні заходів, спрямованих на безперешкодне спілкування сина із своїми бабусею і дідусем. Відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд (вїзд) неповнолітнього ОСОБА_3 з та на непідконтрольну територію України.
Вважає, що така позиція відповідача, батька неповнолітнього ОСОБА_3, шкодить його інтересам та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.
Тобто, отримати згоду на перетинання пункту пропуску від батька дитини вона не може, так як відповідач по справі відмовляється надати нотаріальну згоду.
За змістом ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
В судове засідання позивачка не зявилася, а подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовну заяву підтримала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, що вбачається з поштового повідомлення про отримання судової повістки, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки ОСОБА_2 неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», документом, який дає право на виїзд з України і посвідчує особу громадянина України під час перебування за межами країни, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.
На підставі ст. 4 вищевказаного закону, оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально посвідченої заяви батьків або законних представників батьків. При відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої громадянина України за межі України або на не підконтрольну територію України, може бути наданий на підставі рішення суду.
Згідно зі ст. 6 вказаного вище Закону, вказані підстави, для тимчасових обмежень у справі виїзду громадян за межі України, або на не підконтрольну територію України в даній справі відсутні.
З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі мешкали в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2008 року, а 23.04.2013 року шлюб було розірвано на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області.
Про те, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, вбачається з копії свідоцтва про народження, де в графі батьки вказано: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1, зроблено актовий запис № 07, місце реєстрації виконком Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області. Серія 1-НО № 481376.
З копії свідоцтва про народження на імя ОСОБА_6 виданого Ольгинською сільською радою Волноваського району Донецької області вбачається, що в графі батько вказано ОСОБА_5, мати ОСОБА_4, що підтверджує їх родинні відносини, яке є наявним у справі.
Про те, що неповнолітній ОСОБА_1 Костнтин дейсно відвідує МДОУ «Ясли-Сад №401 м. Донецька» вбачається з копії довідки виданої завідуючим МДОУ «Ясли-Сад №401 м. Донецька» ОСОБА_7
Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позов позивачки підлягає задоволенню, оскільки з наданих доказів вбачається, що неповнолітній син ОСОБА_3 мешкає з матірю, після розірвання шлюбу між сторонами по справі. Питання стягнення аліментів вирішено у судовому порядку, відповідач участі у вихованні сина не приймає. Добровільно відповідач не надав згоди на виїзд неповнолітнього сина з території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) та тимчасові в'їзди до території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) у супроводі матері ОСОБА_1, без дозволу на такі виїзди та в'їзди, а також без супроводу батька ОСОБА_2, в гості до рідних дідуся який мешкає у с. Новоселівське Павлоградського району Дніпропетровської областіта бабусі, яка мешкає у м. Білецьке Донецької області, що вбачається з наданих документів по справі, тому, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього з території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) та тимчасові в'їзди до території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) може бути дозволений за рішенням суду.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини задовольнити.
Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження с. Пільне, Волноваського району, Донецької області, на тимчасові виїзди з території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) та тимчасові в'їзди до території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) з неповнолітнім сином ОСОБА_3, 05.03.2012 року без дозволу на такі виїзди та в'їзди, а також без супроводу батька ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 10-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Особи які брали участь в судовому засіданні але не були присутніми при оголошенні судового рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідач ОСОБА_2 може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення, Волноваського районного суду.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 2/221/1347/2016, № 221/4860/16-ц в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя Є.І.Мохов

07.11.2016