Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27 лютого 2012 року між ним та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % на рік та кінцевим строком повернення заборгованості до 27 лютого 2017 року.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 29 липня 2014 року, у ОСОБА_4 утворилась заборгованість в сумі 95 995,20 грн.

З урахуванням викладеного позивач просив стягнути вказану заборгованість з боржника.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 березня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2012 року у розмірі 95 995,20 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 27 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВТБ Банк» укладений кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. зі сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами та кінцевим строком погашення заборгованості до 27 лютого 2017 року.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «ВТБ Банк» станом на 29 липня 2014 року ОСОБА_4 має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 95 995,20 грн, яка складається із:

заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 75 787,74 грн, із яких: поточна заборгованість за кредитом - 64 819,01 грн; прострочена заборгованість за кредитом 10 285,13 грн; інфляційні втрати - 598,03 грн; 3 % річних - 85,57 грн;

боргу за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 75 787,74 грн, із яких: поточна заборгованість по відсотках - 90,53 грн; прострочена заборгованість по відсотках - 9 367,20 грн; інфляційні втрати - 551,30 грн; 3 % річних - 80,74 грн;

пені за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 10 117,68 грн.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій, встановивши належним чином фактичні обставини справи та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, дійшли до обгрунтованого висновку про те, що внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором за ним утворилась заборгованість, яка, відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк».

Доводи заявника про відсутність доказів надання йому коштів за кредитним договором фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова