Справа № 152/999/16-ц
У Х В А Л А

07 липня 2016 року Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області

ОСОБА_1,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, з участю третьої особи без самостійних вимог Територіального сервісного центру №0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, про визнання права власності на легковий автомобіль та зняття арешту з майна,

встановив:

06.07.2016 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, з участю третьої особи без самостійних вимог Територіального сервісного центру №0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, про визнання права власності на легковий автомобіль та зняття арешту з майна, яку в порядку, передбаченому ст.11-1 ЦПК України, передано в провадження судді Славінської Н.Л.

Під час вивчення позовної заяви та доданих до неї матеріалів і вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддею було встановлено підстави для самовідводу, передбачені п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, про що було написано відповідну заяву про самовідвід до відкриття провадження у справі у звязку із наявністю обставин, що можуть викликати сумнів у обєктивності та неупередженості судді, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено одну із основних процесуальних гарантій, якою може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і якою є розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, під час вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 було встановлено, що відповідачем у вказаному позові є ОСОБА_3, який, відповідно до вироку від 23.01.2014 року, ухваленого колегією суддів Шаргородського районного суду, головуючим суддею у якій є суддя Славінська Н.Л., визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.187 КК України, і засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна, в тому числі з конфіскацією автомобіля VOLKSVAGEN CADDY з державним номером АВ 1222 ВХ номер шасі WV1ZZZ2KZ6X106329; земельної ділянки, що розташована на території Юліямпільської сільської ради площею 2,3134 га і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ВН №217878 від 12.05.2005 року; земельної ділянки, що розташована на території Юліямпільської сільської ради в с. Ярове площею 0,2500 га і належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ВН №000001 від 8.09.1997 року.

Суддя Славінська Н.Л. як головуючий суддя та учасник колегії суддів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3, ухвалювала обвинувальний вирок, який неодноразово переглядається у апеляційному та касаційному порядку, в тому числі за апеляційними та касаційними скаргами ОСОБА_3

До того ж, у вироку суду від 23.01.2014 року, ухваленому колегією суддів Шаргородського районного суду за участю судді Славінської Н.Л. як головуючого судді, прийнято рішення про конфіскацію майна ОСОБА_3, серед якого є майно, що зазначено позивачкою предметом поділу у позовній заяві.

При цьому, суддя Славінська Н.Л. як головуючий суддя та учасник колегії суддів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3, у вироку висловлювала думку про те, що вказане майно, зокрема, автомобіль VOLKSVAGEN CADDY з державним номером АВ 1222 ВХ номер шасі WV1ZZZ2KZ6X106329 є особистою власністю ОСОБА_3, тому підлягає конфіскації.

Враховуючи, що висловлено думку про належність майна, яке є предметом визнання спільною сумісною власністю та поділу, ОСОБА_3, щодо якого винесено обвинувальний вирок вважаю, що це є іншою обставиною, яка викликатиме у сторін у цивільній справі №152/999/16-ц сумнів у обєктивності та неупередженості судді Славінської Н.Л.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 ч.1 ст.20 ЦПК України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Згідно із ч.1 ст.23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21, 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

З розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування норм ЦПК України» вбачається, що на відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК України), у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід.

З огляду на розяснення, що містяться у вказаному інформаційному листі, з метою уникнення у сторін сумнівів щодо обєктивності та неупередженості судді, з врахуванням принципу цивільного процесуального права процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) можна зробити висновок про те, що заяву про самовідвід судді можна розглянути до відкриття провадження, якщо із матеріалів справи вбачається наявність підстав для самовідводу судді. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК України).

Виходячи з вимог ст.ст.20, 23 ЦПК України, вказаних вище розяснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, з метою економії процесуального строку розгляду справи та забезпечення прав сторін на неупереджений і своєчасний розгляд справи і вирішення цивільних прав, вважаю за можливе розглянути заяву про самовідвід судді Славінської Н.Л. від 07.07.2016 року до відкриття провадження у справі і задовольнити вказану заяву у звязку із наявністю обставин, що можуть викликати у сторін сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, у звязку із задоволенням заяви судді про самовідвід права позивача та відповідачів не порушуються.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд передає справу на розгляд іншому суду.

В Шаргородському районному суді працює троє суддів, при цьому, суддя Строгий І.Л. перебуває у щорічній відпустці на підставі наказу №11в від 25.05.2016 року, а суддя Соколовська Т.О. вибуває у щорічну відпустку на підставі наказу від 22.06.2016 року №15в.

Відповідно до ч.3 ст.11-1 ЦПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, зокрема п.п. 2.3.3 пункту 2.3 «Розподіл судових справ між суддями», не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли за чотирнадцять днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки (якщо її тривалість становить не менше чотирнадцяти календарних днів).

Зборами суддів Шаргородського районного суду Вінницької області встановлено, що не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли за чотирнадцять робочих днів до початку відпустки судді.

Тому, враховуючи наведене, неможливо утворити новий склад суду для розгляду означеної цивільної справи, у звязку із чим слід передати її на розгляд іншому суду, в силу вимог п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України.

Частиною 2 ст.116 ЦПК України передбачено, що справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду, у випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті.

Найбільш територіально наближеним до Шаргородського районного суду є Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області, у звязку із чим вважаю, що означену цивільну справу для розгляду слід передати до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 3, 20, 21, 23, 25, 116, 210 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід задовольнити.

Передати справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, з участю третьої особи без самостійних вимог Територіального сервісного центру №0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, про визнання права власності на легковий автомобіль та зняття арешту з майна на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

Для передання цивільної справи на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду, направити її до канцелярії Шаргородського районного суду.

На ухвалу в частині вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: