Справа № 456/1423/16-ц
Провадження № 2/456/1176/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 липня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 18.06.2009 року ОСОБА_2 позичив у нього гроші у розмірі 2300 Євро з умовою повернення на його вимогу, що підтверджується розпискою від 18.06.2009 року. На момент подачі заяви, згідно курсу НБУ, 1 євро становить 28,86 грн., отже сума боргу дорівнює 66378,00 грн. (2300х28,86=66378,00). Однак, по теперішній час, борг не повернув. Для нього ця сума є значною, і невиконання відповідачем своїх зобов'язань ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Добровільно повернути борг ОСОБА_2 відмовляється, тому він змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, не заперечив проти заочного розгляду справи та просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що відповідач не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також беручи до уваги думку позивача, тому судом проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з розписки від 18.06.2009 року, ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 2300 євро та зобов'язався повернути вказану суму на вимогу позичальника.

Як вбачається з розпорядженням ПАТ КБ «Приватбанк» №111.0 0.0.LVSW про встановлення курсів купівлі-продажу іноземних валют за гривню, курс, встановлений НБУ, складає: за 1 Євро - 28,86 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року, розглянувши справу №6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що надавши позивачу ОСОБА_1 розписку, відповідач ОСОБА_2 підтвердив укладення між ними договору позики та отримання від позивача грошової суми в розмірі 2300 Євро.

Позичальник ОСОБА_2 порушив умови договору позики, належним чином не виконавши взяті на себе зобов'язання, а саме не повернувши позикодавцю ОСОБА_1 в обумовлений термін грошові кошти в розмірі 2300 євро, що згідно курсу НБУ складає 66378,00 грн.

Враховуючи вищевикладене на зважаючи на те, що сума позики на даний час залишається непогашеною, тому суд вважає позовні вимоги підставними та законними і такими, що підлягають до задоволення.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 1046-1049 ЦК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2300 (дві тисячі триста) євро, що складає по курсу НБУ 66378,00 (шістдесят шість тисяч триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 664,00 (шістсот шістдесят чотири грн. 00 коп.) грн.

Копію заочного рішення скерувати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський