У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Хилевича С.В., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду від 25 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 25 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти її утримання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною, ОСОБА_4, трьох років, тобто до 13.11.2017 року.

Аліменти підлягають стягненню з 01 квітня 2016 року, тобто, з дня звернення до суду із позовом.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1267/2016 Головуючий у 1 інстанції : Незнамова І.М. Доповідач : Григоренко М.П.

Не погодившись із оскаржуваним рішенням в частині визначення розміру аліментів на утримання дружини, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в цій частині рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки розмір аліментів на дружину є значно завищеним.

Основною умовою присудження аліментів на утримання дружини є проживання дитини з матірю. В їхній ситуації дитина проживає, як із своєю матірю, так із ним, оскільки вони проживають разом в одній квартирі, і все необхідне для нормального проживання, харчування, придбання одягу вони купують разом, а не лише позивач. Він постійно купує продукти харчування, речі для дитини тощо. На початку 2016 року він придбав у їхню спільну квартиру меблі на загальну суму 12000 грн. Для дружини на утримання дитини він постійно надає кошти в розмірі 3000 грн. на місяць.

Вважає, що дружина не набула право на своє утримання, однак він не заперечує сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/12 частини від його заробітку.

Крім того, визначений судом розмір аліментів на утримання дружини значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який на час звернення до суду з даним позовом становив 1378 грн.

Також зазначає, що квартира, в якій вони проживають, належить на праві власності йому та дружині. Всі витрати по сплаті комунальних послуг по квартирі несе тільки він.

У позивача у власності є кімната у гуртожитку в м. Києві, якою вона не користується, проте може здавати в піднайм третім особам, з чого отримувати відповідний дохід.

Вважає, що доцільним розміром аліментів на утримання дружини є 1/12 частина від його доходу.

Просить оскаржуване рішення суду змінити в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини з розміру 1/6 частини на 1/12 частину його щомісячного заробітку.

В апеляційній сказі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Вона надала суду докази того, що вона самостійно утримує сина.

Судом в повному обсязі не зясовано розмір витрат, яких потребує їхній син на утримання.

Вона не має власних доходів, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не допомагає їй у вихованні сина, не цікавиться його життям та станом здоровя.

Вважає, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім і не може покрити усіх необхідних витрат, яких потребує вона та син на своє утримання.

Із цих підстав просила скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали свої апеляційні скарги, які просили задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи на користь останньої із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини та 1/6 на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 2 ст. 84, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України і вважав встановленим, що відповідач ОСОБА_2 не виконує належним чином свій обовязок по утриманню своєї неповнолітньої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційних скарг також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки розмір аліментів визначено у відповідності до вимог статті 182 СК України та з урахуванням обставин даної справи.

Твердження відповідача про те, що він не спроможний сплачувати аліменти на дружину в тому розмірі, який визначив суд першої інстанції, на увагу не заслуговують, так як цей розмір визначено із врахування встановленого прожиткового мінімуму і цей розмір відповідає засадам справедливості та розумності.

Так само, не заслуговують на увагу і доводи позивачки щодо невірного визначення розміру аліментів на її утримання та утримання дитини, оскільки в ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 не спромоглась надати будь-якого належного обґрунтування з приводу того, що вона та її дитина потребують утримання у більшому розмірі, ніж це визначив суд першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Кузнецовського міського суду від 25 травня 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Хилевич

ОСОБА_5