У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою кредитної спілки «Кредит-Союз» на дії відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій в частині повернення виконавчих листів щодо ОСОБА_1 незаконними та скасування постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції про повернення виконавчих документів стягувачеві за касаційною скаргою кредитної спілки «Кредит-Союз» на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 4 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року кредитна спілка «Кредит-Союз» (далі - КС «Кредит-Союз») звернулась до суду з указаною скаргою, в якій просила визнати дії відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Черкаській області (далі - ВДВС Драбівського РУЮ) в частині повернення виконавчих листів щодо ОСОБА_1 незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції про повернення виконавчих документів стягувачеві, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Драбівського РУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий Драбівським районним судом Черкаської області 5 жовтня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованості по кредитному договору від 5 липня 2010 року у розмірі 159 666 грн 71 коп.

Також на виконанні у відділі ДВС Драбівського РУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий Драбівським районним судом Черкаської області 5 жовтня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у сумі 1 717 грн.

Вказувала, що головним державним виконавцем ВДВС Драбівського РУЮ Куцем М.М. було винесено дві постанови про повернення стягувачу виконавчих листів щодо ОСОБА_1

На думку заявника, державний виконавець, не виконавши всіх необхідних вимог закону по зверненню стягнення на майно боржника, виніс постанову про повернення виконавчих листів стягувачеві.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 22 червня 2015 року скаргу задоволено.

Визнано дії ВДВС Драбівського РУЮ в частині повернення виконавчих листів № 2-100/11 від 5 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_1 незаконними.

Скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Драбівського РУЮ Куця М.М. від 11 лютого 2015 року про повернення виконавчих документів стягувачеві - КС «Кредитний Союз», як незаконні.

Зобов'язано ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області призначити проведення прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа № 2-100/11 від 5 жовтня 2011 року, а саме: квартири № 88, розташованої в будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 4 листопада 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано у задоволені скарги відмовлено.

У касаційній скарзі КС «Кредит-Союз», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив із того, що лист КС «Кредит-Союз» не є виконавчим документом на підставі якого у державного виконавця виник обов'язок виконати судове рішення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є іпотекодавцем квартири № 88, розташованої в будинку АДРЕСА_1

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2011 року, яке є чинним, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованість за кредитним договором від 5 липня 2010 року у розмірі 159 666 грн 71 коп., про що 5 жовтня 2011 року було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за цієї норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого судового рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, то норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Ураховуючи викладене, апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 212 -214, 303, 315 ЦПК України, вищевказаного не врахував, безпідставно не застосували положення Закону України «Про іпотеку» та дійшов передчасного висновку про можливість реалізації предмета іпотеки на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості без дотримання вимог цього Закону.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки «Кредит-Союз» задовольнитичастково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 4 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П.Штелик