Справа № 138/2627/16-ц
Провадження №:2-п/138/18/16
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю секретаря Корби В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 27.05.2015 та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2016 частково задоволено позов в цивільній справі № 138/2627/16-ц (провадження № 2/138/7886/16) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 27.05.2015 та стягнення коштів. Стягнуто з ТОВ «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 49000 грн. 00 коп. в рахунок повернення коштів, сплачених за нікчемним договором фінансового лізингу № 002052 від 27.05.2015.

26.09.2016 відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 05.09.2016. Заяву обґрунтовує тим, що позовна заява та повістки про виклик у судове засідання до відповідача не надходили, а тому відповідач не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Також відповідач вважає, що заочне рішення підлягає перегляду, так як докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, відповідач зазначає, що позивач під час укладення договору фінансового лізингу від 27.05.2015 повністю ознайомлена із його змістом, про що свідчить проставлений нею підпис на кожній сторінці договору та його додатків. Договір містить детальний опис умов отримання предмету лізингу та порядок сплати за нього, а в п. 8.2 Договору зафіксована вартість предмета лізингу на момент укладання Договору. Відповідно до ст. 17 Договору лізингоодержувач своїм підписом засвідчує, що послуга з фінансового лізингу, що надається цим Договором, обрана нею самостійно, свідомо, без навязування з боку Лізингодавця або його представників. Також відповідач вважає, що з урахуванням ч. 1 ст. 217 ЦК України у суду відсутні підстави для визнання недійсним договору лізингу в цілому внаслідок недійсності окремої його частини. Крім цього, згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договору, в яких продавець (виконавець, виробник) зловживає своїми правами та покладає на споживача обовязки, які призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін. Відповідач вважає, що відносно нього не застосовуються дані положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки він не є продавцем (виконавцем, виробником). Також відповідач зазначає, що при укладенні оскаржуваного договору не мав можливості зазначити найменування продавця товару, оскільки на момент укладення договору йому самому ще не були відомі відомості про продавця товару.

В судове засідання відповідач явку належного представника не забезпечив. Позивач, належним чином повідомлена, також в судове засідання не зявилась. Вказане відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до такого.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

05.09.2016 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ухвалене заочне рішення в цивільній справі № 138/2627/16-ц (провадження № 2/138/7886/16) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 27.05.2015 та стягнення коштів.

Як вбачається з аналізу узагальнення Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» суди повинні дотримуватись таких умов проведення заочного розгляду справ: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності; відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи. Лише за наявності всіх пяти умов суд може провести заочний розгляд справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Така позиція висловлена і в узагальненні Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах», згідно якої правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 05.09.2016 не забезпечив. При цьому на адресу відповідача було направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та судову повістку із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи. Вказані документи 19.08.2016 отримані уповноваженою особою відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому проставлено підпис про отримання уповноваженою особою відповідача зазначених документів (а.с. 24). Тобто повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи відповідно до вимог статей 74-76 ЦПК України є належним. Однак відповідач не повідомив суд про причини неявки його представника в судове засідання, а тому суд був позбавлений можливості встановити, чи є дані причини поважними. Клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його представника до суду також не надходило. Натомість позивач 05.09.2016 подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Тобто в даному випадку наявні усі пять умов, за яких суд може провести заочний розгляд справи, а тому 05.09.2016 судом з дотриманням усіх вимог закону проведено заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 27.05.2015 та стягнення коштів.

В заяві про скасування заочного рішення відповідач зазначає, що його представник не зявився в судове засідання, оскільки не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у суді. Відповідач зазначає, що дізнався про наявність позову лише після отримання копії заочного рішення. Таке посилання відповідача спростовується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи, згідно якого уповноважений представник відповідача ОСОБА_2 отримав копію позовної заяви та судову повістку (а.с.24). Ця ж особа отримала і копію заочного рішення, направленого на адресу відповідача (а.с.33). Доказів того, що неявка представника відповідача в судове засідання була з поважних причин, відповідачем суду не надано.

Вказане спростовує твердження відповідача про його неповідомлення про час та місце судового розгляду справи, відтак і про поважність причин неявки його представника в судове засідання 05.09.2016, а також, в свою чергу, свідчить про відсутність однієї з підстав для скасування заочного рішення від 05.09.2016.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення, представник відповідача лише виклав свої заперечення стосовно позовних вимог з посиланням на законодавство, а не на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення від 05.09.2016 в цивільній справі № 138/2627/16-ц (провадження № 2/138/7886/16) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 27.05.2015 та стягнення коштів.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 224, 231, 232, 209 ч. 4, 5, 210 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 27.05.2015 та стягнення коштів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Розяснити відповідачу, що строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Лисенко Т.Ю.