Ухвала

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Остапчука Д.О.,

суддів: Колодійчука В.М., Кузнєцова В.О., Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», за касаційною скаргою відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (далі - ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що вказана постанова винесена з порушенням вимог ст. ст. 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки виконавчий документ було пред'явлено до виконання з пропущенням законодавчо визначеного строку, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, в зв'язку з чим просив визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року зазначену ухвалу міськрайонного суду скасовано й скаргу задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області Кулик О.Б. щодо відкриття виконавчого провадження № 49218439 неправомірними.

Скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області Кулик О.Б. від 05 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 49218439.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області просить ухвалу апеляційного суду скасувати й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження діяв відповідно до вимог закону, оскільки строк пред'явлення виконавчого документу до виконання переривався.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи частково скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що виконавчий документ пред'явлений стягувачем до виконання поза межами визначеного ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку, а відтак державний виконавець неправомірно відкрив на підставі цього документу виконавче провадження.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 315 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судами встановлено, що 21 листопада 2011 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») заборгованості за кредитним договором в розмірі 188 665 грн 98 коп.

Даний виконавчий лист вперше пред'явлено до виконання 10 жовтня 2012 року, за яким постановою старшого державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області Кулик О.Б. від 11 жовтня 2012 року було відкрито виконавче провадження.

21 жовтня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення вказаного виконавчого листа на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач перешкоджав вчиненню виконавчих дій.

Повторно виконавчий лист пред'явлено до виконання 21 травня 2014 року та постановою головного державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області Кулик О.Б. від 26 травня 2014 року відкрито виконавче провадження.

03 квітня 2015 року зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження скасована виконуючим обов'язки начальника відділу ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області й того ж дня винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що повноваження представника стягувача не підтверджені належним чином.

Втретє виконавчий документ пред'явлено до виконання 10 серпня 2015 року, проте постановою головного державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області Кулик О.Б. від 12 серпня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження через закінчення строку дії довіреності, яка підтверджує повноваження представника стягувача.

У подальшому, 04 листопада 2015 року стягувач пред'явив виконавчий лист до виконання та постановою головного державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області Кулик О.Б. від 05 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження № 49218439.

Обґрунтовуючи вимоги даної скарги, ОСОБА_1 зазначав про неправомірність відкриття виконавчого провадження № 49218439 через пропущення стягувачем строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК Українискарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ч. 1 ст. 386 ЦПК Українискарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

При цьому, вимогами ч. 1 ст. 386 ЦПК Українивстановлена необхідність участі заявника і державного виконавця при розгляді скарги на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця.

Однак, положення даної норми не обмежують право на участь у розгляді скарги інших учасників виконавчого провадження (відмінної від заявника), прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги.

Пунктом 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що згідно зі ст. 26 ЦПК Українисторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Отже, не залучення до участі у справі всіх учасників виконавчого провадження, а саме боржника - ОСОБА_2, та розгляд справи без участі стягувача - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», позбавило суд можливості всебічно оцінити фактичні обставини справи, зокрема в частині пропуску чи відсутності пропуску строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання, під час з'ясування чого необхідно враховувати наступне.

Разом з тим, строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи у даній справі - відповідні виконавчі листи, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано випадки переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання, зокрема, вказано, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання (п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, доводи сторін щодо дотримання чи пропущення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, з урахуванням вищезазначених обставин, підлягають перевірці у взаємозв'язку із зазначеними положеннями ст. ст. 22 та 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, пунктом 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст. 210, 213, 387 ЦПК України.

Отже, за наслідками розгляду скарги у даній справі, обґрунтованою може вважатися така ухвала, яка постановлена на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними доказами, які мають бути досліджені в судовому засіданні.

Однак, матеріали справи не містять належним чином оформлених матеріалів виконавчих проваджень, в межах яких їх учасниками вчинялися дії, а державним виконавцем - відповідні виконавчі дії, які є предметом скарги ОСОБА_2, що унеможливлює повне і всебічне з'ясування дійсних обставин даної справи для правильного вирішення вимог скарги.

Вищезазначене свідчить про те, що у ході розгляду даної справи судами не дотримано вимог ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, неповно з'ясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доказам й не залучивши до розгляду скарги боржника ОСОБА_2, та розглянувши справу без участі стягувача - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», суди допустили порушення норм матеріального й процесуального права, що призвело до передчасного вирішення справи та відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області задовольнити частково.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.О. Остапчук

Судді: В.М. Колодійчук

В.О.Кузнєцов

О.В.Попович

В.О.Савченко