Провадження № 2/127/4848/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді: Жмудя О.О., при секретарі судового засідання: Шарапанівському Р.П.,

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третя Вінницька державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: третя Вінницька державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_5, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 склала заповіт, згідно якого все майно заповіла своїм дітям: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 померла.

Позивач, будучи необізнаним про порядок прийняття спадщини, здійснення права спадкування, після смерті спадкодавця ОСОБА_5 вважав, що заповіт є тим документом, яким підтверджує право власності на ? частку майна, яке належало спадкодавцю на день смерті, а тому не звернувся до державного нотаріуса про вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В квітні 2016 року, позивачу стало відомо, що його брат - спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 15 лютого 2008 року отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після чого позивач звернувся за консультацією до адвоката.

В травні 2016 року позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. 31 травня нотаріус Ковальська Л.В. постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з пропущенням строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_4, який прийняв спадщину не надав своєї письмової згоди на включення в коло спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 - спадкоємця за заповітом, позивача ОСОБА_1

Спадкоємець за заповітом - відповідач ОСОБА_4, який отримав свідоцтво про право на спадщину, відмовляється надати нотаріусу згоду на включення ОСОБА_1 в коло спадкоємців.

На підставі викладеного позивач просить визначити додатковий строк терміном 3 місяці для подання заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В якій зазначила, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіла все майно своїм дітям: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7).

31 травня 2016 року державний нотаріус Ковальська Л.В. постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не подав заяву до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців, а також у зв'язку з тим, що інший спадкоємець, який прийняв спадщину не надав своєї письмової згоди на включення в коло спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_5 - її спадкоємця за заповітом - ОСОБА_1 1953 р.н., котрий пропустив строк для прийняття спадщини (а.с 8).

Судом було витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_5, з матеріалів якої вбачається, що 14.06.2007 року ОСОБА_4 звернувся до третьої Вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім того з матеріалів справи вбачається, щ відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_5. 15 лютого 2008 року державним нотаріусом Березовською В.С. видано на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

05 травня 2016 року третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою надіслано лист ОСОБА_1 про те, що він пропустив строк прийняття спадщини, оскільки не подав на протязі 6-ти місяців з дня смерті матері до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

31 травня 2016 року ОСОБА_1 подав до третьої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5

В установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 спадщину після ОСОБА_5 не прийняв, а звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спливу визначеного законом строку, в зв'язку з чим отримав відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування строку поважними визнаються такі причини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що позивач був необізнаним про порядок прийняття спадщини, здійснення права на спадкування, не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що об'єктивно перешкодили йому своєчасно прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5, тому суд не знаходить можливим визнати причини пропуску строку, на які вказує позивач, поважними, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані докази, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 без поважних на те причин, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного згідно ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третя Вінницька державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Жмудь