ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6049/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Домарєва О.В.,

при секретарі - Козленко С.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 «Про забезпечення позову», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «Про поділ спільного майна подружжя» та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "Про поділ спільного майна подружжя".

07.07.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 «Про забезпечення позову» шляхом накладення арешту на майно , що належить стронам на праві спільної сумісної власності а саме: на квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі-продажу від 22.11.2002 р. позивач ОСОБА_3 придбала трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 Згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі зазначена квартира належить на праві приватної власності за позивачкою ОСОБА_3

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть учать у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які береть участь у справі.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа.

При обранні видів забезпечення позову суд виходить з вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, і вважає можливим забезпечення вимог за даним позовом шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаної квартири, та невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151, 152, 153, ст.210, ст. 293 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 «Про забезпечення позову» - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити її відчуження до вирішення спору по суті.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти діб з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.В. Домарєв