Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2000 року по 28 квітня 2010 року. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2010 року з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 400,00 грн. щомісячно до їх повноліття. Однак, з квітня 2014 року відповідач аліменти не сплачує та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 27 травня 2016 року № 6/263, заборгованість по аліментам становить 8400,00 грн. Діти проживають з позивачем, відповідач не приймає участі в їх вихованні, не цікавиться їх життям та навчанням, станом здоров'я. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та діти перебувають повністю на вихованні та забезпеченні позивача.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своєї позовної заяви, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позовної заяви, додатково зазначивши, що діти проживають з ним протягом останніх шести років, відповідач жодного разу до дітей не приходила.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що в неї є ще троє дітей, які перебувають на її утриманні, один з них є інвалідом. З дітьми, що проживають з позивачем вона спілкується, вони приходять до неї, телефонують. Матеріальну допомогу вона надає по мірі можливості. Аліменти на утримання дітей вона не сплачувала лише один рік. Раніше вона надавала матеріальну допомогу під розписку, а потім розписки брати припинила. В задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Шевченко М.В., що діє на підставі Довіреності № 29/01-787 від 22.06.2016 року в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 01 березня 2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю є ОСОБА_2, батьком ОСОБА_1.

Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 12 листопада 2003 року, виданого Слов'янським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його матір'ю є ОСОБА_2, батьком - ОСОБА_1.

Шлюб між сторонами розірвано 28 квітня 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції.

Після розірвання шлюбу та до теперішнього часу діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що відповідачем не спростовується. Крім того, дана обставина підтверджується Актом ТОВ «Лира ЛТД» від 03 червня 2016 року та довідкою про склад родини від 01.05.2016 року.

Згідно з довідкою № 100 від 25.05.2016 року, виданою Слов'янською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 12, мати ОСОБА_3, учениці 9-а класу, батьківські збори не відвідує, успіхами дочки не цікавиться. Також, відповідно до довідки Слов'янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 107 від 30.05.2016 року, мати ОСОБА_4, учня 6-а класу, батьківські збори не відвідує, успіхами сина не цікавиться.

Крім того, відповідно до довідки КПСМНЗ «Школа мистецтв м. Слов'янська» від 30.05.2016 року № 50/01-42, мати ОСОБА_4 не приймає участі у навчальному процесі та творчому житті дитини, жодного разу не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з вчителем, не з'являлася на концертах та конкурсах за участю дитини, не цікавилася успіхами сина.

Згідно з довідкою КПСМНЗ «Школа мистецтв м. Слов'янська» від 30.05.2016 року № 51/01-42, мати ОСОБА_3 не приймає участі у навчальному процесі та творчому житті дитини, жодного разу не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з вчителем, не з'являлася на концертах та конкурсах за участю дитини, не цікавилася успіхами дочки.

Відповідно до листа КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов'янська» від 07.06.2016 року № 01-27/132 з приводу надання медичної допомоги дітям звертається батько, останній огляд дітей 07.06.2016 року був проведений 07.06.2016 року в присутності батька.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що фактично вихованням дітей займається позивач ОСОБА_1 Мати дітей - відповідач ОСОБА_5 відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду № 2-90178 від 25.10.2010 року зобов'язана сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 400,00 грн. щомісячно до повноліття дітей. Однак, згідно з довідкою № 6/263 від 27.05.2016 року відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції має заборгованість по аліментам в розмірі 8400,00 грн.

Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.

Отже, виходячи з вимог Закону та роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в вищезазначеній Постанові, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків в разі неналежного виконання ними своїх батьківських обов'язків та може бути застосована за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таких обставин по справі не встановлено.

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано безспірних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, не зазначено у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, не надано доказів того, що відповідач систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує нехтувати своїми обов'язками та ухилятися від виховання дітей.

Сукупність наведених доказів і оцінених судом не дає підстав для висновку про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та ухиляється від виховання дітей. При цьому суд виходить із вимог ст. 9 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, в якій зазначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками, крім випадків, коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Крім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-1002 від 19.07.2016 року, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що ОСОБА_2 недоцільно позбавляти батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п. 15, 16 ППВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О.Сидоренко