Провадження № 22ц/784/1587/16 Суддя першої інстанції Щербина С.В.
Справа№490/9523/15-ц
Категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

7 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 ОСОБА_6 Ігляса огли про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради № 49/15 від 12 серпня 2015 року «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради по Заводському району м. Миколаєва» в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 926 кв.м., із земель комунальної власності, з метою передачі в оренду строком на 2 роки для визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Будьоного, 12.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником житлового будинку № 10 по вул. Будьонного в м. Миколаєві.

У вересні 2015 року йому стало відомо, що 12 серпня 2015 року Миколаївською міською радою було прийнято рішення № 49/15, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 926 кв.м. із земель комунальної власності, з метою передачі в оренду строком на 2 роки для визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою вул. Будьонного, 12 м. Миколаєва. У вищевказаному рішенні зазначено, що мала місце пропозиція Управління земельних ресурсів відмовити у відведенні земельної ділянки площею 926 кв.м. через наявність рішень суду про знесення самочинно збудованого будинку, яке ОСОБА_4 не виконує, в порушення ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України.

Прийняте відповідачем рішення, на думку позивача, прийнято з порушення норм чинного земельного законодавства, зокрема, Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 щодо цільового призначення земельної ділянки та порушує його права, як користувача земельної ділянки, оскільки житловий будинок ОСОБА_4 збудований без виділу земельної ділянки для таких цілей з порушенням будівельних норм і правил, загрожує обвалу належного йому на праві власності будинку, через недотримання протипожежних та санітарних розривів між будинками, тобто пошкодження або знищення його власності.

Більш того, була порушена процедура прийняття рішення, оскільки вказане питання не було включено до проекту рішення засідання сесії міської ради від 12 серпня 2015 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник Миколаївської міської ради визнав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок № 10 по вул. Будьонного в м. Миколаєві, вказаний будинок, господарські та побутові споруди та будівлі розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача (а.с.9-10).

На підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_4 на праві власності належали квартири № 2, 3, 4, 6, 7 по вул. Будьонного, 12 в м. Миколаєві (а.с.15). Останній зруйнував ці квартири та здійснив будівництво двоповерхового житлового будинку на земельній ділянці, яка не була надано йому у власність або користування для цієї мети, без належного оформленого дозволу на будівництво будинку та з порушенням будівельних норм та стандартів.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2012 року, збудований двоповерховий житловий будинок було визнано обєктом самочинного будівництва та зобовязано ОСОБА_4 знести самовільно побудований двоповерховий будинок по вул. Будьонного, 12 у м. Миколаєві.

Цими ж судовими рішеннями встановлено, що земельна ділянка за адресою вул. Будьонного, 12 належить до земель державної власності, повноваження щодо розпорядження якими, до розмежування земель державної і комунальної власності, здійснює Миколаївська міська рада (а.с. 13-17).

Рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 2 грудня 2014 року, останній звернувся до міського голови про виділення йому в оренду (з подальшим правом викупу) земельної ділянки по вул. Будьоного, 12 загальною площею 926 кв. м. (а.с. 60).

За змістом п. 9 Розділу 1 рішення № 49/15 від 12 серпня 2015 року 49-ї сесії Миколаївської міської ради Про надання дозволів на складення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради по Заводському району м. Миколаєва» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 926 кв.м. із земель комунальної власності, з метою передачі в оренду строком на 2 роки для визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою вул. Будьонного, 12 м. Миколаєва (а.с.8).

З повідомлення керівника апарата Ради Миколаївської міської ради, вбачається, що п. 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради був включений до проекту рішення ради за рекомендацією президії ради, яка передувала засіданню 49-ої сесії, та був розглянутий на пленарному засіданні 49-ої сесії ради (а.с.137).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків про відсутність підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України та про недоведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок прийняття оспрюваного рішення.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна, постільки суд дійшов його без повного і всебічного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних у справі доказів та з порушенням норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 2 грудня 2014 року, звернувся до міського голови з заявою про виділення йому в оренду (з подальшим правом викупу) земельної ділянки по вул. Будьоного, 12 загальною площею 926 кв. м.

Також судами попередніх судових інстанцій встановлено, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови, де були розташовані квартири № 2, 3, 4, 6, 7, власником яких був ОСОБА_4 та на місці яких останній побудував самочинний двоповерховий будинок (а.с.15).

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 КЗ України).

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом (ст. 40 ЗК України).

Як встановлено спірна земельна ділянка вже самочинно забудована, а рішення суду про знесення самочинно збудованого будинку ОСОБА_4 на час ухвалення рішення міськради не виконано.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено ст. 123 ЗК України, зокрема, рішення зазначених органів приймаються на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Таким чином, прийняття рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо передачі особи в користування земельної ділянки передує рішення цих органів про виготовлення проекту землеустрою.

Оскільки громадянам можуть передаватися землі житлової і громадської забудови для будівництва та обслуговування жилого будинку, то в рішенні органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою повинно зазначатися цільове призначення земельної ділянки, що підлягає відведенню.

В оспорюваному рішенні міськради зазначено, що такий дозвіл надається ОСОБА_4 для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 926 кв.м. із земель комунальної власності, з метою передачі в оренду строком на 2 роки для визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою вул. Будьонного, 12, тобто з цільовим призначенням, яке не відповідає вимогам ст. 40 ЗК України.

За такого, колегія суддів вважає, дії відповідача щодо надання зазначеного дозволу для визнання права власності на житловий будинок, який за судовим рішенням підлягає знесенню як самочинна забудова, направлені на сприяння ОСОБА_4 ухилення від виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2011 року про знесення самочинно збудованого будинку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оспорюваного рішення міськрада не дотрималася наведених норм Конституції України та земельного законодавства, а тому таке рішення не може вважатися законним та підлягає скасуванню.

Щодо висновку суду про недоведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, колегія суддів, не погоджуючись з таким висновком районного суду, виходить з того, що попередніми судовими рішеннями було встановлено, що внаслідок самочинно збудованого будинку з порушенням будівельних норм та стандартів, порушені права ОСОБА_2, який є власником сусіднього житлового будинку. Внаслідок зазначеного рішення міськради, яке було прийнято з метою передачі забудованої земельної ділянки для визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок, порушуються права та законні інтереси позивача, як землекористувача сусідньої земельної ділянки та власника житлового будинку.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Скасувати пункт 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12 серпня 2015 року № 49/15 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради по Заводському району м. Миколаєва» в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_6 для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 926 кв.м. із земель комунальної власності з метою передачі її в оренду строком на 2 роки для визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: вул. Будьонного, 12 у м. Миколаєві.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

ОСОБА_7