Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/565/16-ц
провадження: 2-о/614/31/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

08.07.2016 р. суддя Борівського районного суду Харківської області Федченко В. М.

розглянувши в смт. Борова в порядку ст. ст. 158, 197 ЦПК України без участі сторін та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Борівський районний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Борівського районного суду Харківської області із заявою, в якій вказала, що 19.11.2015 року в м. Ясинувата Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2.

Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №116 від 20.11.2015 року, засвідченим лікарем ГУ «Дорожня лікарня ст. Ясинувата» ГП «Донецька залізна дорога» Донецької народної республіки та завіреним печаткою «Донецької народної республіки». Отримати свідоцтво про смерть чоловіка вона не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.11.2015р.

Заявник ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №116 від 20.11.2015 року, засвідченого лікарем ГУ «Дорожня лікарня ст. Ясинувата» ГП «Донецька залізна дорога» Донецької народної республіки та завіреного печаткою «Донецької народної республіки» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 19.11.2015 р. в м. Ясинувата Донецької області.

Відповідно до вказаних документів ОСОБА_2, помер 19.11.2015 р. в м. Ясинувата Донецької області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

А відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті ОСОБА_2 видані на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вони є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявниця не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого чоловіка для прийняття за ним спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19.11.2015р. в м. Ясинувата Донецької області, допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Борівський районний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19.11.2015р. в м. Ясинувата Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Федченко В. М.