Справа № 564/332/16-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
секретар судового засідання Шепель Ж. С.
за участю позивача ОСОБА_1Г
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення за неможливістю спільного проживання
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про виселення за неможливістю спільного проживання.
В обґрунтування позовних вимог посилається на не, що вона є власником житлового будинку, який розташований по вул. Шевченка, 1 в с. М.Мидськ Костопільського району. В даному будинку разом із нею та її сином проживає без реєстрації її колишній чоловік, відповідач по справі, ОСОБА_2 Позивач вказуючи на неможливість співжиття із відповідачем, у звязку з тим, що він постійно вживає спиртні напої, вчиняє бійки застосовуючи до неї та сина фізичну силу, просила суд виселити ОСОБА_2 із належного їй житлового будинку, та стягнути з останнього на її користь суму сплаченого судового збору.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав, просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 01.08.2002 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Малий Мидськ по вул. Шевченка, 1 Костопільського району Рівненської області (а.с.3, 23). У вказаному будинку проживають позивач, її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2
В ході розгляду справи встановлено, що через зловживання відповідачем алкогольними напоями, ОСОБА_2 застосовує до позивача та її сина протиправні дії, що полягають фізичному насильстві та психологічному тиску (а.с.26). У 2005 році відносно ОСОБА_2 порушувалася кримінальна справа по факту нанесення позивачу тілесних ушкоджень, дії відповідача було кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України (а.с.25).
Відповідач в будинку позивача проживає без реєстрації. Відповідно до даних наданих Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, на запит суду ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Згідно ч.3 ст. 9, ч.1 ст. 109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо під час їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, в тому числі дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно зі ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною
Вислухавши, позивача, дослідивши надані нею письмові докази, оцінюючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову з огляду на ті обставини, що при розгляді даної справи по суті знайшов своє підтвердження факт систематичного порушення правил співжиття та застосування у зв'язку з цим до відповідача заходів запобігання і громадського впливу з боку відповідних органів, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України, які виявилися безрезультатними.
Враховуючи, що позовні вимоги про виселення на підставі ст. 116 ЖК України є доведеними, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1,11).
На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 156, 157 ЖК України, ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення за неможливістю спільного проживання - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з житлового будинку, який розташований по вул. Шевченка, 1 в с.М.Мидськ Костопільського району Рівненської області, без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4