АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/8352/16 Головуючий у 1 інстанції - Клочко І.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Барановській Л.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Деснянськогорайонного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення кредитної заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_2, про розірвання кредитного договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ»КБ»Надра») звернувся з позовом до ОСОБА_1 як основного боржника, та ОСОБА_2, як поручителя, і просив стягнути достроково солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 27.06.2007 року за №216/МК/06/2007/840, з урахуванням заборгованості за тілом кредита - у сумі 96.954,49 дол.США, заборгованості за відсотками - у сумі 12.168,72 дол.США, по пені за прострочку погашення тіла кредита та відсотків - у сумі 11.502,73 дол.США та штрафу за порушення умов договору - у розмірі 4.585,29 дол.США, що в загальній сумі становить 125.211,23 дол.США, станом на 27.02.2013 року.

В ході розгляду справи, 11.09.2014 року з зустрічним позовом до ПАТ «КБ»Надра» звернулась ОСОБА_3, яка представляла інтереси ОСОБА_1, і просила розірвати указаний кредитний договір з посиланням на те, що у зв»язку з фінансово-економічною кризою ОСОБА_1 опинилась у скрутному матеріальному становищі, а девальвація гривні зробила неможливим для неї виконання зобов»язань за кредитним договором, що на думку позивачки за зустрічним позовом, свідчить про істотну зміну обставин /т.1 а.с.172-174/.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року первісний позов задоволено частково /т.3 а.с.180-184/.

Судовим рішенням стягнуто солідарно на користь ПАТ «КБ»Надра» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором кредитної лінії за №216/МК/06/2007/840 від 27.06.2007 року у розмірі 113.708,5 дол.США.

В частині вимог про стягнення пені за прострочку погашення тіла кредита та відсотків - у сумі 11.502,73 дол.США у позові відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, яка представляла інтереси ОСОБА_1, відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ»КБ»Надра» просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року в частині відмови у позові про стягнення пені, та ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши з відповідачів солідарно пеню у сумі 11.502,73 дол.США /т.3 а.с. 188-190/.

Учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу в межах заявлених доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи, і таке встановлено судом, 27.06.2007 року за №216/МК/06/2007/840 між кредитором ПАТ»КБ»Надра» та позичальником ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії на суму 143.000 дол.США на термін до 20.06.2014 року під 14,4% річних /а.с.9-10/.

Умовами договору передбачено, що видача кредиту за даним договором буде здійснюватись окремими траншами, після підписання окремих додаткових угод після оцінки платоспроможності позичальника, а повернення кожого траншу та сплата відсотків здійснюється відповідно до графіків, які встановлюються у додатках до цього договору і є його невід»ємними частинами.

Отримання позичальником ОСОБА_1 траншу у розмірі 143.000 дол.США підтверджене п.1 додаткової угоди №1.

Пунктом 6 кредитного договору сторонами передбачена відповідальність позичальника у вигляді пені за прострочку погашення тіла кредиту та відсотків у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Також указаним пунктом договору сторонами перебачена сплата позичальником штрафу на користь банку за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, указаних у графіку і визначених на дату прострочення.

Таким чином, у кредитному договорі передбачена сплата позичальником одночасно і пені і штрафу за одне і те ж порушення - прострочення погашення тіла кредита та відсотків, що не відповідає Конституційній нормі ст.61, як недопущення подвійного притягнення до відповідальності одного виду (в даному випадку - неустойки) за одне і те ж порушення.

Між тим, в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось і в первісній та зустрічній позовній заяві не висувались вимоги відносно усунення цього порушення, а сам суд апеляційної інстанції, в силу ч.3 ст.303 ЦПК України, не вправі усунути це порушення, оскільки таке порушення не є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Таким чином, між ОСОБА_1 та ПАТ»КБ»Надра» виникли відносини договору кредиту, які, відповідно до ст.1054 ЦК України полягають у тому, що банк (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Указаний кредитний договір забезпечений договором поруки від 27.06.2007 року за №216/МК/06/2007/840, згідно якого ОСОБА_2 зобов»язалась солідарно відповідати з позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором.

Із зазначеного слідує, що між ПАТ»КБ»Надра» та ОСОБА_2 виникли договірні відносини поруки, в силу яких, відповідно до ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку.

Оскільки основний боржник ОСОБА_1а не виконувала належним чином свої договірні зобов»язання, позивач ПАТ»КБ»Надра» звернувся з цим позовом до суду.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

А, відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а в силу ст.526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.3.1.4.Кредитного договору банк вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків у разі несплати позичальником чергових платежів.

Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов»язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди.

Оскільки боржник ОСОБА_1 не виконувала у повному обсязі умови кредитної угоди, кредитор ПАТ»КБ»Надра» звернувся до суду з позовом про солідарне дострокове стягнення з основного позичальника та поручителя боргу, який за розрахунком позивача, станом на 27.02.2013 року складає у загальній сумі 125.211,23 дол.США, з урахуванням заборгованості за тілом кредита - у сумі 96.954,49 дол.США, заборгованості за відсотками - у сумі 12.168,72 дол.США, по пені за прострочку погашення тіла кредита та відсотків - у сумі 11.502,73 дол.США та штрафу за прострочку погашення тіла кредита та відсотків - у розмірі 4.585,29 дол.США.

Розрахунок заборгованості по тілу кредита, відсоткам та штрафу, з яким погодився суд першої інстанції, позивачем виконаний правильно.

В той же час, у стягненні пені у сумі 11.502,73 дол.США за прострочку погашення тіла кредиту та відсотків судом правомінрно відмовлено, оскільки максимальний розмір пені, згідно договірних умов, пов»язаний із розміром облікової ставки НБУ, що не може бути застосовано до платежів в іноземній валюті.

Використання іноземної валюти, а також платіжих документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.3 ст.533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.021993 року №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стяненення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за невсвоєчасне виконання грошових зобов»язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється угодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за невсвоєчасне виконання грошових зобов»зань»).

Таким чином, оскільки в даних правовідносинах максимальний розмір пені пов»язаний із розміром облікової ставки НБУ, а чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ обліклової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватись та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Отже, сторонами за кредитним договором передбачений механізм нарахування пені, який, не лише не передбачений чнним законодавством, але і суперечить йому, у зв»язку з чим нарахування, а відповідно і стягнення пені, у спірних правовідносинах, є неможливим.

Узвязку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив банку у стягненні пені, а тому апеляційна скарга, яка побудована лише на загальних формулюваннях, без чіткого правового обгрунтування предмету оскарження, задоволенню не підлягає, як така, що не спростовує висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді