Єдиний унікальний номер 235/2431/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1232/2016
Головуючий у 1 інстанції Хмельова С.М.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Жданової В.С., Постолової В.Г.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області, про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права і, зокрема на те, що суд першої інстанції всю відповідальність за спричинену моральну шкоду внаслідок погіршення стану здоровя поклав на відповідача, не взявши до уваги той факт, що негативний вплив на здоровя позивача відбувався протягом 26 років, 14 з яких на інших підприємствах. Також апелянт зазначає, що в позовній заяві позивач не надав обґрунтований розрахунок моральної шкоди, не представив медичні документи, які б підтверджували перенесення позивачем стресових, агресивних та інших негативних проявів стану здоровя.

У судове засідання апеляційного суду сторони не зявились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином: повістками та телефонограмами, які зареєстровані у журналі телефонограм за №№3157-3159 від 30 червня 2016 року.

Від представника третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 20.02.2010 р. переведений машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем у шахті. 24.11. 2010 р. звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, 29.11.2010р. прийнятий машиністом підземних установок з повним робочим днем у шахті, 17.11.2013р. звільнений за власним бажанням.

26.01.016 року згідно довідок Медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено 25 % первинно втрати професійної працездатності безстроково, потребу в медикаментозному лікуванні.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.12.2015 року, у позивача виникло професійне захворювання у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, які обумовлені впливом промислового фактору вугільний пил.

У звязку з професійним захворюванням перебував на лікуванні у стаціонарі з 24.12.15 року по 02.01.2016 року.

Постановами відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Красноармійську від 22.02.2016 року ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату та призначено одноразову допомогу у звязку зі стійкою втратою професійної працездатності у разі настання права на страхову виплати після 01.01.2015 року.

В результаті отриманого професійного захворювання здоровя позивача йому нанесений моральний збиток, який виражається в тому, що він у зв'язку з професійним захворюванням постійно змушений лікуватися, почуває себе погано, не має можливості працювати як раніше на шахті та вести звичайний спосіб життя, що у свою чергу призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд дійшов висновку, що позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних та фізичних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у звязку з ушкодженням здоровя, повязаним із професійним захворюванням, неможливістю його відновлення, порушенні нормальних життєвих звязків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1. суд виходив з того, що ушкодження здоровя позивача сталося під час виконання ним трудових обовязків саме на ПАТ ШУ «Покровське», яке відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України не забезпечило небезпечні умови праці своєму працівнику, що покладає на відповідача обовязок згідно із законодавством, а саме ст. 237-1 КЗпП України, відшкодувати йому моральну шкоду.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизму, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань.

Відповідно до ст. 158 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «ШУ «Покровське».

Висновком МСЕК від 26.01.2016 року позивачу вперше встановлено 25% втрати професійної працездатності за професійною патологією; діагноз: хронічний бронхіт II ступеню, фаза затухаючого загострення; прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН I-II ст.; гіпертонічна хвороба II ст., ступ.2, ризик 2-3; хронічна вертеброгенна люмбалгія, безстроково,а також потребу в медикаментозному лікуванні

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та дійшов правильного висновку про те, що професійне захворювання у позивача виникло в період роботи у відповідача, оскільки період його роботи у відповідача також можна вважати тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом вугільного пилу, що є порушенням права позивача на безпечні і здорові умови праці, тому відповідач згідно із діючим законодавством повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду. Висновки суду грунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону.

Визнаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд урахував конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань, перебування останнього на лікуванні у зв'язку із професійним захворюванням, встановлення втрати працездатності безстроково, що свідчить про неможливість відновлення працездатності, порушення у звязку з цим нормального укладу життя і обґрунтовано при встановленні 25% втрати працездатності вперше визначив таке відшкодування у розмірі 10 000 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки на законодавчому рівні не визначені як необхідні критерії при вирішенні розміру відшкодування моральної шкоди за кожний процент втрати працездатності; не врегульовано це питання і в правових позиціях Верховного Суду України, які відповідно до ч.1 ст. 3607 ЦПК України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, оскільки з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання вбачається, що позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів виробництва 26 років 11 місяців, за професією машиніст підземних установок 12 років 10 місяців, загальний трудовий стаж склав 35 років 3 місяці; по гігієнічній оцінці умови й характер праці відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливих та важких умов праці; професійне захворювання виникло у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовлених впливом промислового фактора вугільний пил; запиленість повітря робочої зони сягала 13,1 мг/м3 при 4 мг/м3; процент втрати працездатності висновком МСЕК встановлений саме в період роботи позивача на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»; при цьому апелянтом не доведено, що професійне захворювання настало у позивача також в період його роботи на іншому підприємстві; не доведено апелянтом також і дотримання вимог ст.ст. 153, 158 КзП України. Крім того, сам по собі факт втрати позивачем працездатності та вимушеність звертатися до лікувальних закладів, на думку апеляційного суду, свідчить про його моральні страждання.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1, 308, 314 ч.1, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: