АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1021/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1456/16Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Карнауха П.М., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю представника позивачів ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_2

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області, реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції в Полтавській області, третя особа - ОСОБА_7, про визнання протиправними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року в позові ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області, реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції в Полтавській області, третя особа - ОСОБА_7, про визнання протиправними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора, відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилась представник позивачів ОСОБА_2, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про законність та правомірність дій відповідачів та третьої особи були передчасними та сформованими при неповному дослідженні письмових доказів, що маються в матеріалах справи.

Вказує, що одне клопотання ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель державної власності сільськогосподарського призначення стосується площі земельної ділянки, що є розбіжною від площі ділянки, щодо якої подано дане клопотання, а всі інші клопотання взагалі без обґрунтування бажаних розмірів земельних ділянок.

Вважає, що судом не було перевірено відповідність викладених у зазначених обґрунтуваннях обставин, необхідних для зясування перспектив діяльності фермерського господарства, зокрема, не перевірено наявність у ОСОБА_7 вказаної ним техніки.

Зазначає також, що у поданих клопотаннях, які стали підставою для видачі оскаржуваних наказів, відсутня інформація щодо кількості членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Оскільки оскаржувані накази стосуються 15 земельних ділянок, що не є єдиним масивом, то на думку представника позивачів, це є порушенням ЗУ «Про фермерське господарство».

У судовому засіданні представник позивачів доводи, наведені в апеляційній скарзі підтримала та прохала її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_8 з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення місцевого суду відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за письмовими клопотаннями третьої особи по справі ОСОБА_7 (т.1, а.с.136,145,162,169,176,183,191,199,207,215,223,231,238,246,254), на імя начальника Головного управління Держземагенства у Полтавській області про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (різних розмірів) державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства на умовах оренди за межами населеного пункту на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області видано накази про надання дозволів гр-ну ОСОБА_7 на розроблення документації із землеустрою, а саме:

1)накази від 15.05.2014 року за №637-СГ на земельну ділянку площею 14.0га (т.1, а.с.8); №638-СГ на земельну ділянку площею 6.0га (т.1, а.с.9); №639-СГ на земельну ділянку площею 5.5га (т.1, а.с.10); №640-СГ на земельну ділянку площею 28.0га (т.1, а.с.11); №641-СГ на земельну ділянку площею 7.5га (т.1, а.с.12); №642-СГ на земельну ділянку площею10.0га (т.1, а.с.13); №555-СГ на земельну ділянку площею 27,0.га (т.1, а.с.7);

2) накази від 28.05.2014 року за №702-СГ на земельну ділянку площею 9.5га (т.1, (а.с.14); №703-СГ на земельну ділянку площею 22.0га (т.1, а.с.15); №704-СГ на земельну ділянку площею 10.0га (т.1, а.с.16); №705-СГ на земельну ділянку площею 5.7га (т.1, а.с.17); №706-СГ на земельну ділянку площею 23.8га (т.1, а.с.18); №707-СГ на земельну ділянку площею 30.0 га (т.1, а.с.19); №708-СГ на земельну ділянку площею 20.0 га (т.1, а.с.20);

3) наказ №2213-СГ від 12.08.2014 року на земельну ділянку площею 22.0 га (т.1, а.с.21).

Для видачі зазначених наказів ОСОБА_7 до Головного управління Держземагенства в Полтавській області були надані додані до клопотання документи, а саме: письмові обгрунтування щодо надання земельних ділянок щодо створення та ведення фермерського господарства для виробництва та збуту сільськогосподарської продукції, підвищення та раціонального використання земельних ресурсів, збереження родючості грунтів, сприяння соціальному розвитку села, для підтримання раціональної структури посівних площ та організації сівозміни з правильним чередуванням культур та необхідності для цього земельних площ розміром 132 га, що необхідне для найбільш ефективної діяльності фермерського господарства, для ведення якого він має у розпорядженні трактор МТЗ-80, автомобіль ГАЗ-53, сівалку СПЧ-6 та культиватор (т.1, а.с.143).

Також були додані викопіювання з перерозподілу земель Веселоподільської сільської ради кожної зазначеної вище земельної ділянки щодо її місцезнаходження та орієнтованого розміру (т.1, а.с.137,146,163,170,177,184,192,200,208,216,224,232,239,247,255).

ОСОБА_8 копії диплому серії ДТ № 616474 від 31.08.1982 року ОСОБА_7 у 1982 році закінчив навчання в Хорольському технікумі механізації сільського господарства МСГ УРСР по спеціальності «Механізація сільського господарства» (т.1, а.с.171).

Також, до клопотань про надання дозволів на розробку проекту землеустрою були додані копії документів, що посвідчують особу ОСОБА_7- паспорт громадянина України серії КО №405665, з зареєстрованим місцем проживання останнього вул. Леніна, 9, с. Герасимівка, Семенівського району, Полтавської області та картку платника податків № 1626-14-00096 від 29.01.2014 року (т.1, а.с.172-174).

Відповідно до наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 25.11.2014 року за №4676-СГ затверджено розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду гр-ну ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства із земель запасу за межами населених пунктів в адміністративних межах Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області та надано ОСОБА_7 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності із зазначенням кадастрового номера загальною площею 22,0000 га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік. Наказано також укладати договір оренди зазначеної земельної ділянки від імені Головного управління Держземагенства у Полтавській області (т.2, а.с.1).

ОСОБА_8 зазначеного наказу, 01.12.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (Орендодавець) та ОСОБА_7 (Орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер - :00:001:1045) для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів та території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області (т.2, а.с.3).

Пунктом 8 договору визначено, що він укладений на термін 21 рік.

Як додатки до Договору містяться Схема розташування земельної ділянки, Опис меж земельної ділянки, .Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, наданої в оренду, від 17.06.2014 року (т.2, а.с.9-11).

ОСОБА_8 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, Індексний номер витягу - 32385985, зазначений договір оренди землі зареєстрований реєстраційною службою Семенівського РУЮ Полтавської області 19.01.2015 року на підставі заяви ОСОБА_7 (т.2, а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що Головне управління Держземагенства у Полтавській області діяло в межах своїх повноважень та, у відповідності до вимог ст.123 Земельного кодексу України, якою передбачено вичерпний перелік документів, які подаються разом із клопотанням для вирішення питання про надання дозволів та видачі відповідних наказів ОСОБА_7 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та у відповідності до вимог статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», якою також передбачено обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки та доданих документів. Окрім того, суд вважав обґрунтованою заяву ОСОБА_7 щодо бажаних розмірів земельних ділянок і місць їх розташування, бажання його особисто вести фермерську діяльність, що відповідає законодавству, обгрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди.

За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами 2-3 ст.134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст.123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже,стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом із тим відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, окрім ЗК України ЗУ «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2) ЗУ «Про фермерське господарство». У таких правовідносинах даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

Відповідно до ч.1-2 ст.1 ЗУ «Про фермерське господарство» - фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

ОСОБА_8 ст.8 Закону можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Відповідно до першого абзацу ч.1 ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство»).

Частинами другою та четвертою статті 7 даного Закону передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний ЗУ «Про фермерське господарство» визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула ЗУ «Про фермерське господарство»).

Таким чином, за змістом ст.ст. 1,7,8 ЗУ «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 даного Закону умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів прийшла до висновку, що місцевий суд в повній мірі надав оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірив доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_7 виконав усі передбачені ЗУ «Про фермерське господарство» умови для отримання дозволу на укладення договору оренди землі та надані всі необхідні документи та обґрунтування бажаних розмір і місця розташування ділянок, розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

В діях Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області також не вбачаються порушення норм закону при постановлені оскаржуваних наказів та укладенні спірного договору оренди землі.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішенням місцевого суду, оскільки воно постановлено з дотриманням норм закону на підставі повного, обєктивно та всебічного дослідження доказів та обставин справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що одне клопотання ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель державної власності сільськогосподарського призначення стосується площі земельної ділянки, що є розбіжною від площі ділянки, щодо якої подано дане клопотання, а всі інші клопотання взагалі без обґрунтування бажаних розмірів земельних ділянок, є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що кожне клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель державної власності сільськогосподарського призначення містить зазначення орієнтованої бажаної площі та місця її розташування. А обгрунтування щодо надання земельних ділянок щодо створення та ведення фермерського господарства, поданого ОСОБА_7 до Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області.стосується взагалі всіх земельних ділянок, які ОСОБА_7 бажає взяти в оренду.

Твердження апеляційної скарги стосовно того, що судом не було перевірено відповідність викладених у зазначених обґрунтуваннях обставин, необхідних для зясування перспектив діяльності фермерського господарства, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області були вчинені всі необхідні дії, передбачені ЗК України та ЗУ «Про фермерське господарство» щодо визначенні наявності чи відсутності підстав для можливості надання ОСОБА_7 земельних ділянок для ведення фермерського господарства, а останнім в свою чергу надані всі необхідні документи для отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що, оскільки оскаржувані накази стосуються 15-ти земельних ділянок, що не є єдиним масивом, то це є порушенням ЗУ «Про фермерське господарство», не ґрунтуються на законі, оскільки стаття 7 ЗУ «Про фермерське господарство» не забороняє надання громадянину для створення фермерського господарства кількох окремих земельних ділянок, розташованих у різних місцях, а, відповідно до вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, якщо орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1