У х в а л а

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове, товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про визнання права власності на майно та витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, який уточнили в процесі розгляду справи, та остаточно просили:

- визнати за ними право власності на наступне майно: трактор МТЗ-80 76-56 ВВ 1983 р.в. вартістю 500 грн, сівалку СЗТ-3,6 2000 р.в. вартістю 370 грн, борону дискову БДТ-7 1991 р.в. вартістю 900 грн, трактор Т-150К 76-89 1989 р.в. вартістю 800 грн, причіп 2-ПТС-4 1990 р.в. вартістю 50 грн, станок Мод 1К 62 1986 р.в. вартістю 1500 грн, резервуар по 16 м. куб. (3 шт.) 1986 р.в. вартістю 300 грн, зернотік 1994 р.в. вартістю 5 431 грн в с. Гайове, зерносклад 1963 року вартістю 4 101 грн в с. Гайове, комбайн зерновий СК-5 «Нива» 1987 р.в. вартістю 700 грн, культиватор КПС-4,2 2000 р.в. вартістю 370 грн, сад 17,4 га 1960 року вартістю 500 грн, плуг ПЛН 3-35 2000 р.в. вартістю 150 грн, котки 3КВГ-1,4 (гладкі) 1988 р.в. вартістю 214 грн, косіла КСФ-2,1 1988 р.в. вартістю 120 грн, граблі ГПП-6,0 1986 р.в. вартістю 50 грн, трактор ЮМЗ-6 31-04 1991 р.в. вартістю 350 грн, культиватор КРН-5,6 1986 р.в. вартістю 150 грн, автомобіль УАЗ-469Б 15-31 1981 р.в. вартістю 200 грн, зернопогрузчик ЗПС-110 1989 р.в. вартістю 245 грн, місткість 10 м. куб. 1968 р.в. вартістю 200 грн, трактор ДТ-75М 99-07 1986 р.в. вартістю 500 грн, комбайн силос. «Дон 680» 1993 р.в. вартістю 3 000 грн, борона БЗТС-1,0 (42 шт.) 1985 р.в. вартістю 175 грн, котки СКГ-2 (маленькі) 2 шт. 1988 р.в. вартістю 100 грн, плуг ПЛН 4-35 1989 р.в. вартістю 60 грн, зерно транспортер КИП-5 1984 р.в. вартістю 200 грн;

- витребувати вищезазначене майно у товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» (далі - ТОВ «Лан») на їх користь.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове Барського району серії НОМЕР_5 на суму 3 134 грн, серії НОМЕР_2 на суму 4957 грн, серії НОМЕР_6 на суму 10 582 грн та серії НОМЕР_4 на суму 2 587 грн вони мають право на виділення паю в натурі, а орендарем майна співвласників реорганізованого КСП ім. Щорса є ТОВ «Лан» відповідно до договору оренди, договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном та згідно актів прийому-передачі.

Посилаючись на те, що керівництво ТОВ «Лан», вдаючись до неправдивих відомостей, ухиляється від виділення їм вказаного вище майна, позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилено, рішення Барського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з урахуванням виключення з позовних вимог саду площею 17,4 га залишковою вартістю 500 грн.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ТОВ «Лан» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, врахувавши правову позицію Верховного Суду України від 08 червня 2011 року, виходив із відсутності рішення зборів співвласників майна про виділення майна в натурі та правильно зазначив, що позовні вимоги заявлені до відповідачів, які не є суб'єктами права спільної часткової власності майна реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право власності (майнових сертифікатів) серії НОМЕР_1 на суму 3 134 грн, серії НОМЕР_2 на суму 4957 грн, серії НОМЕР_3 на суму 10 582 грн, виданих Гаївецькою сільською радою Барського району, має право на пайовий фонд майна КСП ім. Щорса с. Гайове, і його частка становить 18 673 грн (а. с. 7, 9,10 ,т. 1).

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності (майнового сертифікату) серії НОМЕР_4 на суму 2 587 грн, виданого Гаївецькою сільською радою Барського району, також має право на пайовий фонд майна КСП ім. Щорса с. Гайове, і його частка становить 2 587 грн (а. с. 8, т. 1).

Відповідно до умов договору оренди, договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном та згідно актів прийому-передачі орендарем майна співвласників реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове є ТОВ «Лан» (а. с. 68-77, т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2014 року позивачі звернулися до ТОВ «Лан» із заявами про виділення майнових паїв в натурі, у відповідь на які ТОВ «Лан» листом від 24 вересня 2014 року повідомило позивачів про розгляд їх заяв після повернення матеріалів щодо розпаювання з прокуратури Барського району та Барського РВ УМВС у Вінницькій області (а. с. 11, 12, 13, т. 1).

В подальшому позивачі неодноразово зверталися до Спілки співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса з проханням виділити належні їм майнові паї та передати належну їм частку майнового паю в натурі (а. с. 19-21, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч.ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»,Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» (далі - Порядок), Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації).

Порядок виділення частки майна передбачено пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Рекомендацій, відповідно до яких, зокрема, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву; частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі; для виділення спільної частки в натурі співвласник може об'єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі; якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки.

Таким, чином, співвласники розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі визначеному рішенням зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред'явлення позову до всіх інших співвласників.

Крім того, пунктом 9 Порядку передбачено, що виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

З метою реалізації права власності громадян на майнові паї створюється комісія, яка визначає користувачів майнового фонду майна реорганізованого підприємства, до якого відповідно перейшли зобов'язання щодо виділення майнових паїв співвласникам. Відповідна комісія формує структуру пайового фонду, вартість майна та готує на збори співвласників перелік майна для виділення його в натурі кожній із груп співвласників. Збори співвласників майнових паїв після розгляду пропозицій комісії затверджують результати розподілу майна пайового фонду і переліки майна, яке виділяється в натурі групам співвласників.

У випадку невиконання рішення зборів співвласників щодо виділення підприємством-правонаступником майна в натурі власнику майнового паю, останній може реалізувати своє право на судовий захист.

Судами установлено, що Спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса діє на підставі статуту, затвердженого зборами громадян співвласників майна реорганізованого КСП протоколом від 10 квітня 2001 року № 3, зареєстрованого Гаївською сільською радою Барського району Вінницької області 15 квітня 2001 року.

Згідно із п. п. 9, 18 вказаного статуту вирішення питання щодо виділення майнових часток співвласникам, які бажають виділити свою частку зі спільного майна віднесено до виключної компетенції зборів співвласників, а відповідно до п. 19 статуту збори співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса скликаються за необхідності, але не менше одного разу на рік.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесені до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Таким чином підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників. Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Судами установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були учасниками КСП ім. Щорса, не брали участь у розпаюванні майна, та передачі його в оренду, а також не є членами спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса, оскільки отримали права спільної часткової власності на майновий пай лише 03 червня 2014 року; при цьому не дотримавшись встановленого порядку та на власний розсуд визначили перелік майна, на яке вони претендують, що порушує право інших співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦК України суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Спілка співвласників майна реорганізованого майна КСП ім. Щорса не є юридичною особою, а тому не може бути суб'єктом права спільної часткової власності; відносини між співвласниками майна та ТОВ «Лан» оформлені договором оренди.

З огляду на вказане, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що рішення зборів співвласників про виділення паю позивачам не приймалося, а позов пред'явлено тільки до Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове, яке не є юридичною особою, та ТОВ «Лан», які не є суб'єктами права спільної часткової власності майна реорганізованого КСП ім. Щорса с. Гайове, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилаються заявники у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана