РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Куцина М.М., Собослой Г.Г.

при секретарі : Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 25 липня 2013 року, у справі за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10006/022 філії Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10006/022 філії - Закарпатське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивують тим, що 17.07.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Рахівського відділення №7295 та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № 1624, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 500000 гривень, строком на 10 років, зі сплатою 20% річних в порядку на умовах та в строки встановлені договором, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.07.2018 року.

17.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №1624, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором відповідачами передано в іпотеку житловий будинок, який знаходиться за адресою: Закарпатська область,Рахівський район,с.Біла Церква, вул. Жовтнева, буд. 130, що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням Рахівського районного суду, яке набуло законної сили 22.03.2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, який знаходить ся за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Біла Церква, вул. Жовтнева, буд. 130 та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В будинку, що виступає предметом іпотеки на який звернуто стягнення, зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наявність зареєстрованих осіб у будинку, на який звернено стягнення згідно рішення Рахівського районного суду від 09 березня 2011 року, може негативно відобразитися на ціні продажу при реалізації об'єкта у ході виконавчого провадження та перешкоджати реалізації предмета іпотеки взагалі, в зв'язку з чим просили виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з житлового будинку № 130 по вулиці Жовтневій, село Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, в якому вони зареєстровані та проживають, зі зняттям їх з реєстраційного обліку та стягнути з відповідачів на їхню користь витрати по сплаті судового збору в сумі 114.70 гривень.

Рішенням Рахівського районного суду від 25 липня 2013 року позов задоволено, виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з житлового будинку № 130 по вулиці Жовтневій, село Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, в якому вони зареєстровані та проживають, зі зняттям їх з реєстраційного обліку, вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке що ухвалено з порушенням норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не взято до уваги, що будинок придбаний відповідачами не за кредитні кошти, тому виселення без надання іншого житла суперечить діючому законодавству .

В судовому засіданні представник ПАТ "Ощадбанка" заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.2, 3 ст.213 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Рахівського відділення №7295 та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № 1624, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 500000 гривень, строком на 10 років, зі сплатою 20% річних в порядку на умовах та в строки встановлені договором, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.07.2018 року (а.с.21-23).

В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитом Банк і відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали Договір іпотеки №1624 від 17.07.2008 року, за яким відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме - будинок, який належить їм на праві власності та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Біла Церква, вул. Жовтнева, буд. 130 (а.с.18-20).

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 березня 2011 року по справі №2-223/11, яке 22.03.2011 року набрало законної сили, позов ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10006/022 філія - ЗОУ ВАТ "Ощадбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за Кредитним договором №1624 від 17.07.2008 року - задоволено та визначено стягнути з ОСОБА_4 борг за Кредитним договором в розмірі 589339,05 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, який знаходить ся за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Біла Церква, вул. Жовтнева, буд. 130 та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.16-17).

Згідно довідки №416 від 26.06.2008 року виданої виконкомом Білоцерківської сільської ради в будинку, що виступає предметом іпотеки на який звертається стягнення, зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

28 березня 2013 року та 14.02.2013 року позивач направив відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 письмові вимогу про добровільне звільнення житлового будинку, що є предметом іпотеки у місячний строк з дня отримання вимоги. Вимоги позивача отримані відповідачами 20.02.2013 року та 30.03.2013 року, однак залишена без реагування (а.с.7-12).

Наведені обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не оспрорені.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 109 ЖК України, передбачено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

З кредитного договору та договору іпотеки вбачається що кредит видавався на споживчі цілі, а сам будинок належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності від 25.08.2004 року, тобто набутий відповідачами не за кредитні кошти.

З огляду на наведене, виселення відповідачів можливе при одночасному наданні іншого постійного жилого приміщення, а тому вимога про виселення не підлягала до задоволення.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення щодо виселення не взяв до уваги приписи ст. 109 ЖК України, і ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209,217,218,303,307,308,313,314, 315,317, 319 ЦПК України колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Рахівського районного суду від 25 липня 2013 року - скасувати, у спарві ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10006/022 філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді