Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8190/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31.10.2016 року Придніпровський районний суд міста Черкаси

у складі: головуючого судді Шиповича В.В.

при секретарі Євтушенко М.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних у звязку із порушенням грошового зобовязання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у вересні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних у звязку із порушенням грошового зобовязання, вказавши, що 19.09.2013 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від нього в борг 5000,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 10.10.2013 року. Це було оформлено власноручно написаною ОСОБА_3 розпискою. З 10.10.2013 року ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обовязків по поверненню суми боргу. Оскільки відповідачу було передано в борг 5000,00 доларів США, то еквівалентний розмір боргу за курсом НБУ на момент звернення до суду становить суму 129500 грн. 00 коп., яку позивач і просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь. Крім того на думку ОСОБА_2, відповідач повинен сплатити йому три проценти річних від суми простроченого грошового зобовязання у розмірі 11443 грн. 00 коп. за період з 21.10.2013 року по 19.09.2016 року та понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача, - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що позику ОСОБА_3 досі не повернув, а добровільно вирішити спір сторонам не вдалося.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3, повідомленого про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно розписки від 19.09.2013 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 5000 доларів США із зобовязанням повернути протягом трьох тижнів з моменту позики. Оригінал розписки ОСОБА_3 від 19.09.2013 року наданий суду представником позивача.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК).

За змістом ст.ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

У розглядуваній справі борговий документ (розписка від 19.09.2013 року), до передачі його суду, знаходився у позивача.

Представник позивача заперечував факт повернення позики ОСОБА_4, а відповідач не надав суду розписку ОСОБА_5, яка б підтверджувала факт повернення позики.

За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що 19.09.2013 року між ОСОБА_2, як позикодавцем, та ОСОБА_3, як позичальником, був укладений договір позики, умови якого відповідачем не виконані, сума позики до теперішнього часу не повернута, а тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути суму боргу.

Крім того згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем прострочене грошове зобовязання про повернення суми боргу у строк передбачений договором позики від 19.09.2013 року, то позивач має право на отримання трьох процентів річних від простроченої суми.

ОСОБА_2 заявлено вимогу про стягнення боргу та 3% річних в гривні, що не суперечить вимогам законодавства України.

На день ухвалення рішення по справі (31.10.2016 року) Національним банком України встановлено наступних курс валют: за 100 доларів США 2549,5951 гривень.

Таким чином сума боргу яка підлягає стягненню із відповідача становить 127479,75 гривень (із розрахунку: 5000 х 25,495951).

Сума 3% річних від простроченої суми в межах позовних вимог (з 21.10.2013 по 19.09.2016) становить 11158,81 гривень (із розрахунку: (5000х3%/365х1065)х25,495951).

Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені (а.с. 1) витрати на сплату судового збору в сумі 1409,44 гривень. Вказана сума підлягає до стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пропорційно до задоволених вимог, а саме, оскільки судому стягнуто борг в розмірі 127479,75 грн., три відсотки річних в сумі 11158,81 грн., що разом становить 138638,56 грн., то розмір судового збору що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 1386,38 грн.

На підставі ст.ст. 526-527, 545, 625, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60-61, 84, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг за договором позики від 19.09.2013 року в сумі 127479 (сто двадцять сім тисяч чотириста сімдесят девять) гривень 75 копійок, 3% річних в сумі 11158 (одинадцять тисяч сто пятдесят вісім) гривень 81 копійку за прострочення виконання грошового зобовязання та судовий збір в сумі 1386 (одна тисяча триста вісімдесят шість) гривень 38 копійок, а усього 140024 (сто сорок тисяч двадцять чотири) гривні 94 копійки.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_6