Справа № 360/184/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? ОСОБА_1

за участю секретаря - Андрієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батько ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_5 успадкував її ? частину домоволодіння №27 по вулиці Ватутіна в с.Язвинка Бородянського району Київської області. 31 січня 1995 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів їй все своє майно. Після смерті 14 жовтня 2000 року ОСОБА_4 вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді ? частини домоволодіння по вулиці Ватутіна, 27 в с.Язвинка Бородянського району. Оскільки заповіт ОСОБА_4 не скасований просила визнати за нею право власності на ? частину спірного домоволодіння.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позов підтримав, викладене підтвердив.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до заперечень позов не визнала, вважає безпідставними посилання позивачки на те, що ? частина спірного домоволодіння належала ОСОБА_5, оскільки будинок належав виключно ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що після смерті 15 травня 1990 року ОСОБА_7 будинок по вулиці Ватутіна, 27 в с.Язвинка Бородянського району Київської області успадкували ОСОБА_8 1/3 частину та ОСОБА_3 2/3 частини, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 1991 року (а.с.94-95).

Зазначені свідоцтва були скасовані рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 червня 1994 року (а.с.97-100) за позовом ОСОБА_4 та визнано за ним право власності на 2/3 частини вказаного будинку.

Однак Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 1994 року вказане рішення було скасовано, справу передано на новий розгляд, а ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 31 березня 1998 року позов ОСОБА_4 залишено без розгляду, що підтверджується рішенням Вищого спеціалізованого суду України від 13 травня 2015 року (друга сторінка а.с.17).

ОСОБА_2 являється спадкоємицею за заповітом після смерті 24 жовтня 2000 року ОСОБА_4, якому ОСОБА_5 заповіла 1/2 частину жилого будинку та сарая, що підтверджується копіями заповітів, свідоцтва про смерть та заявою про прийняття спадщини (а.с.5, 7-9).

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року (а.с.17-19) та рішенням апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2014 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18 квітня 2001 року Бородянською Районною державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 на 2/3 частини житлового будинку по вул.Ватутіна,27 у с.Язвинка Бородянського району Київської області, та визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини спірного житлового будинку.

Враховуючи викладене, підстав для визнання права власності на вказану садибу за ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 не вбачається, оскільки суду не надано доказів, що підтверджують належність спадкодавцю вказаного майна.

Керуючись ст. 10, 11, 58-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_1