Справа №705/6448/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що вона з січня 1992 року постійно проживає в АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою про пропису у її паспорті.

Цей будинок ОСОБА_2 отримав в порядку дарування 23 квітня 1987 року. )7 липня 1994 року Уманською дільницею Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації на їх замовлення був виданий технічний паспорт, у якому власником будинку АДРЕСА_1 значився її чоловік ОСОБА_2

Земельна ділянка, призначена для обслуговування жилого будинку, була приватизована ними у 2003 році. Протягом 1996-2000 років ними було здійснено ряд добудов, після чого вони замовили декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка була виготовлена на замовлення ОСОБА_2 у 2012 році. На підставі декларації їм був виданий 22.03.2012 року технічний паспорт, у якому через їх неуважність не були внесені дані про власників будинку.

З того часу і станом на сьогодні домоволодіння по вул. Котляревського, 48 в м. Умані складається з житлового будинку, погреба, цокольного поверху, прибудови, літньої кухні, сараю, літнього душу, вбиральні, гаража, вимощення, огорожі, воріт з хвірткою, ми вигрібної - загальною вартістю 323259 гривень, що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок від 06.11.2015 року, виданим на її замовлення.

Вартість земельної ділянки площею 0,0722 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), становить 11670 гривень 18 копійок.

ІНФОРМАЦІЯ_5 її чоловік ОСОБА_2 помер. Вона є спадкоємцем першої черги за законом нарівні з дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Обидві дочки написали заяви про відмову від прийняття спадщини.

24 листопада 2015 року державний нотаріус Кравчук Т.І. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку через відсутність належного правовстановлюючого документу на житловий будинок та земельну ділянку, так як чоловіком у свій час не було здійснено державної реєстрації житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки відповідно до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року.

За вказаних обставин її право на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено, і з цих підстав вона звернулася до суду.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,0722 га вартістю 116740 гривень 18 копійок, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2) та розташовані на ній житловий будинок (А1), вартістю 189380 гривень; погріб (а), вартістю 27318 гривень; цокольний поверх (Цп), вартістю 20641 гривень; прибудову (б), вартістю 3636 гривень; літню кухню (Б), вартістю 28848 гривень; сарай (Г), вартістю 4357 гривень; літній душ (Д), вартістю 3497 гривень; вбиральню (Е), вартістю 5849 гривень; гараж (Ж), вартістю 27124 гривні; вимощення (І), вартістю 2196 гривень; огорожу (№ 1), вартістю 2711 гривень; ворота з хвірткою (№ 2), вартістю 2794 гривні; яму вигрібну (№3), вартістю 4908 гривень, а всього загальною вартістю 323259 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільняється від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 30.06.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина, спадкоємцями першої черги на яку є вона та їх дочки. Спадщину вона фактично прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, та у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися на її користь, про що також написали заяви, які посвідчені нотаріусом і приєднані до нотаріальної справи. Але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки спадкове майно не було належним чином зареєстровано фактичним власником майна, а саме її покійним чоловіком. На цей час єдиним можливим варіантом визнання за нею права власності на спадкове майно є судовий, оскільки реєстрація проводиться лише за заявою власника, що на цей час є неможливим, тому за захистом своїх прав вимушена звернутися до суду з цим позовом, який просить суд задоволити.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, позов вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Пояснив, що право власності на спадковий житловий будинок покійний чоловік його довірительки набув в порядку спадкування. Для покращення умов проживання, подружжям було добудовано ряд споруд, які не були внесені у технічний паспорт, у зв'язку з чим нотаріусом і було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадок. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача, остання спадщину фактично прийняла та використовує її за призначенням, тому просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення возову.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 13 травня 1997 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 21 січня 1992 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого Дзержинським РАГС м. Харкова, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 27 лютого 1981 року. Актовий запис № 258. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1.

Згідно технічного паспорту на будинковолодіння по АДРЕСА_1 складеного станом на липень 1994 року, власником зазначеного будинку вказаний ОСОБА_2. До будинковолодіння входять: житловий будинок (А), підвал (під А), крильце, козирьок, літня кухня (Б), сарай (В), вбиральня (Г), огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, 3.

Згідно технічного паспорту на будинковолодіння по АДРЕСА_1 складеного станом на 22 березня 2012 року, власник не зазначений. До складу будинковолодіння відносяться: житловий будинок - А-1; погріб під частиною будівлі - а; цокольний поверх - Цп; прибудова - б; літня кухня - Б; сарай - Г; літній душ - Д; убиральня - Е; гараж з оглядовою ямою - Ж; ганок з козирком; вимощення - І; огорода № 1; ворота з хвірткою № 2; яма вигрібна № 3.

Згідно державного акту серії НОМЕР_5, виданого 21 жовтня 2003 року, ОСОБА_2 на підставі рішення Уманської міської ради № 14-23/24 від 18 вересня 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,0722 га, розташованої по АДРЕСА_1 Акт зареєстровано в Книзі за № 3757.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Актовий запис № 342.

Згідно повідомлення начальника управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області від 18.11.2015 року вих. № 29-28-99.3-1745/15-15, відомості про земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,0722 га, яка розташована на території Уманської міської ради по АДРЕСА_1 відсутні у Державному земельному кадастрі.

Згідно постанови державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. від 24 листопада 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0722 га, що знаходяться в АДРЕСА_1, після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на належний ОСОБА_2 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 (право власності не зареєстрованого та не оформлено), а також на земельну ділянку, оскільки відсутні відомості у Державному земельному кадастрі, а провести таку реєстрацію неможливо, у зв'язку зі смертю власника.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивач спадщину фактично прийняла, використовує її за призначенням та, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Нотаріусом спадкову справу було відкрито, але, у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя належним чином не зареєстрував своє право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, розташовані по АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено. Позивачем до нотаріальної контори було надано державний акт, зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів та технічний паспорт на будинковолодіння, що є підтвердженням права власності за померлим ОСОБА_2 на вищевказане майно.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову».

Частина 1 ст. 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

На думку суду, оскільки нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтв про право на спадковий житловий будинок та земельну ділянку, через відсутність належної реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем, а провести таку реєстрацію на цей час неможливо, оскільки вона проводиться лише за заявою власника, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому є достатньо підстав для визнання за останньою права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, земельну ділянку, розташовані по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,0722 га вартістю 116740 гривень 18 копійок, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2) та розташовані на ній житловий будинок (А1), вартістю 189380 гривень; погріб (а), вартістю 27318 гривень; цокольний поверх (Цп), вартістю 20641 гривень; прибудову (б), вартістю 3636 гривень; літню кухню (Б), вартістю 28848 гривень; сарай (Г), вартістю 4357 гривень; літній душ (Д), вартістю 3497 гривень; вбиральню (Е), вартістю 5849 гривень; гараж (Ж), вартістю 27124 гривні; вимощення (І), вартістю 2196 гривень; огорожу (№ 1), вартістю 2711 гривень; ворота з хвірткою (№ 2), вартістю 2794 гривні; яму вигрібну (№3), вартістю 4908 гривень, а всього загальною вартістю 323259 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль