Справа № 2-1976/09
Провадження № 6/161/303/16
У Х В А Л А

06 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Педич Ю.С.

з участю: головного державного виконавця другого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в:

30.05.2016 року Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління (далі Другий ВДВС ЛМУЮ) звернувся в суд з поданням про виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні в Другому ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом № 2-1976/09 від 14.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 80000,00 грн. грошової компенсації за його частку у спільній сумісній власності на квартиру № 72 у бдинку 11 по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області.

Постановою від 14.07.2009 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Після закінчення наданого для добровільного виконання строку боржником жодних заходів, направлених на виконання виконавчих документів та сплату боргу, вчинено не було.

З метою виявлення майна боржника, на яке відповідно до закону можливо звернути стягнення, згідно повідомлення КП «ВОБТІ» ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить частка в двохкімнатній квартирі № 72 у бдинку 11 по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області.

Просить суд визначити частку у даній квартирі, що належить боржнику ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні головний державний виконавець другого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримала. Просила суд подання задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2Г.в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Представника боржника ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників процесу, аналізуючи матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Другому ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом № 2-1976/09 від 14.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 80000,00 грн. грошової компенсації за його частку у спільній сумісній власності на квартиру № 72 у бдинку 11 по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області.

Постановою від 14.07.2009 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Судом встановлено, що на виконання данного виконавчого документу боржником було сплачено на рахунок другого ДВС ЛМУЮ грошові кошти в розмірі 5450,00 грн., проте останнім дані кошти стягувачу не були перераховані.

Згідно відповідей, які надійшли до другого ВДВС ЛМУЮ було встановлено, що боржник автотранспортними засобами та сільськогосподарською технікою - не володіє, земельні ділянки за боржником не зареєстровані, відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах не виявлено, згідно відповіді Пенсійного фонду України - боржник не працевлаштований.

Також, встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Луцьку як одержувач пенсії, однак у відповідності до ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», звертати стягнення на такий вид доходу на даний момент немає підстав (відсутня заява стягувача).

Враховуючи те, що у боржника відсутнє інше майна на яке відповідно до закону можливо звернути стягнення, з метою виконання рішення суду, у відповідності зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» актом опису й арешту майна серії ВП № 13730938 від 29.03.2016 описано та накладено арешт на частку двокімнатної квартири № 72, що знаходиться у будинку № 11 по проспекту Відродження у місті Луцьку.

З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 7).

З врахуванням вимог ст.ст. 368-370 ЦК України частка ОСОБА_4 становить 1/3 частини даної квартири.

Ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Отже, суд приходить до висновку, що в данному випадку виділ в натурі частки боржника із спільного майна буде неможливим, оскільки буде втрачене цільове призначення майна, що є у спільній сумісній власності. При цьому, суд враховує, що виконавцем не вжито всіх можливих заходів щодо виконання вищевказаного виконавчого документу.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 210, 379 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк