Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/739/15-ц
провадження: 2/614/162/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

29.06.2016 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Любої В.І.

за участі секретаря Кравцової О.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Борова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення компенсації в сумі 39448,15 грн за несвоєчасно виплачену заробітну плату

В С Т А Н О В И В :

До Борівського районного суду Харківської області 07.06.2016року з Верховного суду України на новий розгляд надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, з якої вбачається, що з 8 квітня 2013 року по 18 вересня 2014 року вона працювала в ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВП ВО «Жданівкатепломережа» на посаді юрисконсульта та була звільнена згідно пункту 1 статті 38 КЗпП України у зв'язку з переїздом.

Заборгованість по заробітній платі складала на день звільнення за період з травня 2014 року по вересень 2014 року в сумі 13 491 грн. 30 коп., яку на день звільнення позивач не отримала.

ОСОБА_2 1 грудня 2014 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку заробітної плати, компенсацію було розраховано по 1 грудня 2014 року за 51 день, середньоденна заробітна плата складає 192 грн. 43 коп., виходячи за останні два робочі місяці - липень і серпень, так як у вересні робочі дні відсутні.

На підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 26.12.2014р. ій було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 13491 грн. 30 коп. та компенсації за затримку розрахунку в сумі 9813 грн. 43 коп., який позивач направила на примусове виконання до ВДВС Краматорського МУЮ.

Позивач 2 червня 2015 року отримала заборгованість по заробітній платі.

ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на її користь середній заробіток (компенсацію) за час затримки розрахунку з 19 вересня 2014 року по фактичний день розрахунку 2 червня 2015 року в сумі 39448 грн. 15 коп., виходячи з розрахунку: 205 днів прострочення, які помножені на 192 грн. 43 коп. середньомісячної заробітної плати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила вищевикладене, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що висновок № 2644/05-4 від 28 серпня 2014 року Торгово-промислової палати України про засвідчення настання обставин непереборної сили з 2 липня 2014 року не є державним актом, тобто її права порушувались передчасно та навмисно працедавцем, а відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, тому просить стягнути з відповідача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на її користь середній заробіток (компенсацію) за час затримки розрахунку з 19 вересня 2014 року по фактичний день розрахунку 2 червня 2015 року в сумі 39448 грн. 15 коп., виходячи з розрахунку: 205 днів прострочення, які помножені на 192 грн. 43 коп. середньомісячної заробітної плати.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволенні в повному обсязі, оскільки по-перше, позивач не надала жодного належного доказу правильності розрахунку середнього заробітку; по-друге, вини ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в несвоєчасному розрахунку немає, так як сама позивач створила умови для перешкоджання добровільному виконанню відповідачем рішення суду, змінивши своє місце проживання і не залишила даних про спосіб зв'язку з нею; по-третє, несвоєчасна виплата заробітної плати працівникам виникла через настання загальновідомих обставин непереборної сили проведення антитерористичної операції за місцезнаходженням підприємства, що виключає наявність вини відповідача, що підтверджується сертифікатом (висновком) від 28 серпня 2014 року № 2644 Торгово-промислової палати України.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2014 року стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 заборгованість по невиплаченій заробітній платі у сумі 13 491 грн. 30 коп. та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у сумі 9 813 грн. 43 коп. (а.с.50)

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 27 травня 2015 року у задоволенні заяви ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про перегляд рішення від 26 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено (а.с.4-6)

На виконання рішення Борівського районного суду від 26 грудня 2014 року на користь ОСОБА_2 перераховано 13491грн. 30коп., що підтверджується копією платіжного доручення №2436 від 2 червня 2015 року (а.с.8), але відповідно до сертифікату (висновку) від 28 серпня 2014 року № 2644 Торгово-промислова палата України засвідчила настання обставин непереборної сили з 2 липня 2014 року для ОКП «Донецьктеплокомуненерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. (а.с.28), що свідчить про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

А згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до часини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку проте, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини у невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами.

З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини.

Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди, що регулюються главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Відповідно до висновку Торгово-промислової палати України від 28 серпня 2014 року №2644/05-4 засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Донецької області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції) з 2 липня 2014 року для ОКП «Донецьктеплокомуненерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

Крім того, дані факти та відповідні їм правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією виконавчого листа, виданого 11.03.2015р. на підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 26.12.2014р., з якого вбачається, що з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 13491,03 грн та компенсацію за затримку розрахунку в сумі 9813,43 грн. (а.с.7), копією платіжного доручення №2436 від 02.06.2015р., з якого вбачається, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 26.12.2014р. виплатило заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 в сумі 13491,03грн (а.с.8), копією сертифікату Торгово-промислової палати України від 28 серпня 2014 року №2644/05-4, яким засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Донецької області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції) з 2 липня 2014 року для ОКП «Донецьктеплокомуненерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів (а.с.28), копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якої вбачається, що місцезнаходженням ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є пров. Земляний,2 в м. Краматорськ Донецької області (а.с.29).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суддя, розглянув цивільну справу, у відповідності до вимог ст.11 ЦПК України, «в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін».

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 4, 116, 117 КЗпП, ст.ст. 9, 617, 263 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення компенсації в сумі 39448,15 грн за несвоєчасно виплачену заробітну плату відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складене та надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2016р.

Суддя Люба В. І.