08.11.2016 Справа № 756/7496/15-ц
Номер справи 756/7496/15-ц
Номер провадження 2/756/407/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Оболонськийрайонний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участюсекретарів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченка Олексія Григоровича про визнання договору купівлі продажу недійсним, поновлення строку вступу у спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що у 2002 році тітка його дружини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала за адресою: АДРЕСА_1, склала заповіт, відповідно до якого вона заповідала свою квартиру (АДРЕСА_1) своїм племінницям - ОСОБА_8 (нині покійна) та ОСОБА_9 (нині ОСОБА_4) в рівних долях. Після смерті дружини - ОСОБА_10, ОСОБА_7 переписала заповіт на нього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2008 році. Після чого продовжили доглядати за ОСОБА_7 разом.

Через декілька років, коли ОСОБА_7 стало складно часто виходити на вулицю і до неї почали частенько навідуватися сусіди з допомогою, а також, деякі сумнівні люди, ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_7 забрати її документи, документи на квартиру, заповіт та власні заощадження до себе на зберігання, на що ОСОБА_7 погодилася. Згодом зустрілися з ОСОБА_4 і собі зробив копії з цих документів, що зберігалися у ОСОБА_4

На початку 2012 р. ці документи зникли за невизначених обставин, ОСОБА_4 стверджувала, що вона їх не брала і що тепер їх слід відновлювати. Для відновлення паспорта та інших документів ОСОБА_7 надала довіреність цивільному чоловіку ОСОБА_4 - ОСОБА_5 Приблизно в цей самий час, в квартирі почали змінюватись вхідні замки.

ОСОБА_7 не була юридично грамотною, тому в неї не виникло сумнівів щодо того, що для відновлення документів на квартиру потрібно надати ще одну довіреність, яку вона й надала ОСОБА_5 Приблизно в 2012 році ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знов прийшли до ОСОБА_7 і попросили довіреність.

Через деякий час ОСОБА_7 почала підозрювати, що з її квартирою щось сталося, вона навіть, надала на його ім'я довіреність, щоб представляти її інтереси в державних органах та інших установах. Такі підозри виникли внаслідок того, що в квартирі в котрий раз змінили вхідні замки, а в одній з кімнат з'явились нові кухонні меблі, хоча ніякого ремонту не планували.

Отримавши довіреність представляти інтереси ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса та отримав 28.01.2013 року витяг зі спадкового реєстру № 33138226 де значилось, що заповіт чинний, а також отримав скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей, звідки дізнався, що ОСОБА_7 загалом надала їм три довіреності. У приватній розмові з нотаріусом Шевченко О.Г., який посвідчував всі три довіреності, дізнався, що остання довіреність надавала право продати, обміняти, здати в оренду і таке інше квартиру ОСОБА_7 громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як разом так і кожному з них окремо.

На той момент у ОСОБА_7 не залишалось сумнівів, що її ошукали, тому вона в його присутності підписала заяву, в якій стверджує, що її ошукали. ОСОБА_7 попросила у ОСОБА_4 оригінали документів на квартиру та заповіт який теж зберігався у неї, з не зрозумілих причин заповіт ОСОБА_7 так і не отримала, а ОСОБА_4 під виглядом оригіналів надала їй кольорові копії свідоцтва права власності на нерухоме майно, яке по факту є підробкою.

В жовтні 2013 року у ОСОБА_7 погіршилося здоров'я і вона потрапила до лікарні. Черговий раз прийшов до неї в лікарню і дізнався, що ОСОБА_4 перевела її до Київського пансіонату ветеранів праці де вона проживала до самої смерті 16 серпня 2014 року. Він відвідував її там, вона часто говорила, що їй хочеться додому. ОСОБА_4 про смерть ОСОБА_7 його не повідомила, а натомість сама швидко організувала похорон і кремувала ОСОБА_7 Про смерть ОСОБА_7 дізнався коли черговий раз прийшов до пансіонату.

Після смерті ОСОБА_7 ніхто ніяке майно не успадкував, ні квартири, ні особистого майна, ні грошових коштів.

Вже після її смерті його представником ОСОБА_11 06.04.2015 року було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №35979248 з якої стало відомо, що власником квартири є ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 1527 від 24.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Шевченко О.Г.

Виходячи з того, що остання довіреність була посвідчена 18.07.2015 року, а договір купівлі-продажу 24.07.2012 року, має припущення, що ОСОБА_4 продала квартиру ОСОБА_5 з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах і мають спільну дитину. Зазначає, що правочин укладено з порушенням ч.3 ст.238 ЦК України.

Посилаючись на ст.238 ч.3 ЦК України просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, укладений 24.07.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.Г. за реєстром № 1527 недійсним та відповідно до ст.1272 ЦК України поновити строки вступу у спадщину померлої ОСОБА_7 у зв'язку з вище наведеними обставинами.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_12 проти задоволення позову заперечував з посиланням на те, що позивач, на користь якого було складено заповіт не подав у встановлені ст.1270 ЦК України строки до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, а також не надав суду належного та допустимого доказу того, що він саме з поважних причин пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач не є особою, права якої порушені внаслідок укладення спірного договору купівлі-продажу, який вважає укладено з дотриманням всіх вимог ЦК України, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_13 також проти задоволення позову заперечував з посиланням на те, що спірна квартира продана за життя ОСОБА_7, спірний правочин не впливає на права та обов'язки позивача. В строки визначені законом позивач заяву про прийняття спадщини не подав, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.Г. в судові засідання не з'являвся подав заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що він є неналежним відповідачем по справі, просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

06.12.2008 року ОСОБА_7 склала заповіт на належну їй на праві приватноїі власності квартиру АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3

18.07.2012 року ОСОБА_7 видано довіреність на ім'я ОСОБА_4, якою було надано право розпоряджатися (в тому числі продавати) належною ОСОБА_14 квартирою.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього повну грошову суму.

Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

24.07.2012 року ОСОБА_7 від імені якої діяла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.Г. за реєстром № 1527.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 померла.

Відповідно до листа 11-ї Київської державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 у вказаній нотконторі не заводилася.

Позивач, на користь якого було складено заповіт не подав у встановлені ст.1270 ЦК України строки до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Позивач просить суд поновити строк прийняття спадщини, проте ст.16 ЦК України не визначає спосіб захисту такого порушеного права .

Відповідно до ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначає, що суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

В Листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24 -753/0/4-13 зазначається, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позивачем не зазначено жодного належного та допустимого доказу того, що він саме з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, позивач не є стороною спірного договору та не є особою, права якої порушені внаслідок укладення спірного правочину в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 57- 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя: