Справа № 479/1113/15-ц
№ 2/479/11/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кондрачук А.П.

при секретарі Добровольській І.М.

розглянувши у судовому засіданні в смт Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на користування житлом та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло (де її прізвище вказане як «Здарська»), в даній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, 26 грудня 2006 року вона зареєструвала в своїй квартирі відповідача ОСОБА_5 як співмешканку сина, але через деякий час вони припинили сумісне проживання. Відповідач в грудні 2013 року забравши речі виїхала з будинку та фактично проживає в смт Криве Озеро в будинку матері по вул.. Осіпенка, 19, з того часу вона не веде спільне господарство з членами сім'ї, не сплачує комунальні платежі за житло, не веде будь-який догляд за квартирою, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, вказуючи, що ОСОБА_1 бажає розпорядитись своїм майном, тому їй необхідно зняти з реєстрації проживання в спірній квартири відповідача ОСОБА_5

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що квартира знаходиться в спільній власності, крім позивачки право власності належить також третім особам - ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 В жовтні 2015 року відповідач проживала в спірні квартирі, що підтверджується висновком Кривоозерського РВ УМВС України в Миколаївській області від 31 жовтня 2015 року, тому просили відмовити в задоволені позову за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_5 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на користування житлом та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вказуючи, що з 2006 року по грудень 2015 року вона проживає в спірній квартирі. В грудні 2015 році вона перебувала на лікуванні, повернувшись до квартири виявила, що змінено замок вхідних дверей. В подальшому неодноразово намагалась зайти до квартири, однак ОСОБА_1 чинила їй перешкоди. Обґрунтовуючи свій позов тим, що на даний час орендує квартиру, оскільки іншого житла немає, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав

ОСОБА_1 та її представник зустрічний позов не визнали, вказуючи, що оскільки ОСОБА_5 вже не є членом сім'ї, не веде спільне господарство, не доглядає за квартирою, не сплачує комунальні послуги, вона втратила право на проживання в квартирі.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив позов ОСОБА_1 задовольнити, вказуючи, що відповідачка з грудня 2013 року в спірній квартирі не проживає, не несе витрат по утриманню квартири та проживає в будинку матері. В задоволені позову ОСОБА_5 просив відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, що підтверджується даними оголошення, опублікованого в газеті «Рідне прибужжя» № 2 від 14 січня 2016 року, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Третя особа ОСОБА_3 надіслала до суду телеграму про слухання справи у її відсутність, заперечень до суду не надала.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, а позов ОСОБА_5 необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Кривоозерською районною службою приватизації 1 лютого 1995 року на підставі розпорядження № 110, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6на праві приватної сумісної власності належить квартира в смт Криве Озеро вул. Мічуріна, 28-а/2, Миколаївської області.

Відповідно до даних копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Кривоозерським районним відділом РАЦСу 25 січня 1995 року серії І-ФП № 253066, ОСОБА_8 розірвав шлюб з ОСОБА_7 та вона залишила дошлюбне прізвище «Рабоволенко». 28 лютого 1998 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та в звязку з одруженням змінила прізвище на «Літневська», що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 028566 виданого тією ж датою Кривоозерським районним відділом РАЦСу у Миколаївській області.

Даними свідоцтва про смерть серії І-ФП № 125385, виданого 15 травня 2002 року відділом РАЦСу Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_8 12 травня 2002 року помер, актовий запис № 51.

Відповідно до даних будинкової книги вказаної квартири, ОСОБА_5 з 26 грудня 2006 року дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно даних акта обстеження депутата Кривоозерської селищної ради ОСОБА_10 від 11 вересня 2015 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 встановлено, що на час перевірки ОСОБА_5 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 не проживає.

Ці обставини підтвердили свідки ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_12 в суді. Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_12 в суді також підтвердили, що відповідач ОСОБА_5 в спірній квартирі не проживає з грудня 2015 року.

Судом встановлено, що позивачу та третім особам по справі належить право спільної приватної власності на квартиру, яка розташована в смт Криве Озеро вул. Мічуріна, 28-а/2, Миколаївської області, що відповідач як член сім'ї власника правомірно вселилась в квартиру, але на час розгляду справи в суді між власницею ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 склалися спірні стосунки, тому ОСОБА_5 не веде спільне господарство, не несе витрат по утриманню квартири.

Згідно даних виписки з медичної картки стаціонарного хворого кардіологічного центру № 15719 від 17 грудня 2015 року, підтверджується, що ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні з 08 грудня 2015 року по 17 грудня 2015 року.

Відповідно до даних висновку Кривоозерського РВ УМВС України в Миколаївській області від 31 жовтня 2015 року, долученого в судовому засіданні, встановлено, що 31 жовтня 2015 року до чергової частини відділу міліції звернулась ОСОБА_5, жителька смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28-а, з заявою про вчинення її співмешканцем ОСОБА_2 відносно неї психологічного насильства в сім'ї.

Вказана обставина підтверджується постановою Кривоозерського районного суду від 01 грудня 2015 року та даними адміністративної справи, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення психологічного насильства в сім'ї.

Згідно вказаної постанови встановлено, що ОСОБА_2 31 жовтня 2015 року біля 22.00 години за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив сварку відносно своєї співмешканки ОСОБА_5

Згідно даних висновку Кривоозерського ВП Врадіївського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області від 18 грудня 2015 року, долученого до справи, підтверджується, що 18 грудня 2015 року до чергової частини відділу поліції звернулась з письмовою заявою ОСОБА_1, жителька смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28 а, кв. 2, про те що ОСОБА_5 того ж дня вчинила відносно неї сварку, виражалася нецензурною лайкою та намагалася пройти до будинку, але ОСОБА_1 її не впустила.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 в суді підтвердили, що 22 грудня 2015 року ОСОБА_1 не впустила в спірну квартиру їх як депутата селищної ради та працівника поліції за заявою ОСОБА_5 Ця обставина підтверджується даними складеного ними акту від 22 грудня 2015 року.

Крім того, висновком Кривоозерського відділу поліції від 26 грудня 2015 року підтверджується, що 25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до чергової частини та працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 близько місяця проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, колишня співмешканка її сина ОСОБА_5 прийшла до її квартири з вимогою щоб її впустили до квартири та виражалася нецензурною лайкою.

З відповідною заявою про порушення своїх прав як власника ОСОБА_1 23 грудня 2015 року звернулась до прокурора району.

Як випливає з матеріалів справи: квитанцій, наданих представником ОСОБА_5 в суді, в липні, листопаді 2014 року, січні, березні, червні 2015 року вона сплатила за користування кабельним телебаченням за абонента ОСОБА_2 АДРЕСА_2. В червні сплатила за електроенергію. В серпні 2014 року за воду, що підтверджується даними квитанції від 27 серпня 2014 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17 підтвердили, що ОСОБА_5 з 2003 року по червень-вересень 2015 року проживала у спірній квартирі. В 2015 році в квартирі були змінені замки, що створило перешкоду для ОСОБА_5 та вона визвала міліцію.

Згідно даних копій розрахункової книжки, наданої представником ОСОБА_1, абонентом кабельного телебачення за адресою: в АДРЕСА_3 записаний ОСОБА_2 Також він вказаний як абонент за електроенергію за вищезазначеною адресою та сплачував витрати за користування вказаними послугами.

Частиною другою ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав як передбачено ч. 3 вказаної статті

Статтею 345 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі чи смерті власника.

Суд при винесені рішення враховує ту обставину, що ОСОБА_8 - чоловік позивачки ОСОБА_1 помер 12 травня 2012 року та право його власності на частку майна припинилось, будь-яких даних щодо спадкування його частки майна іншими особами, в тому числі ОСОБА_1, суду не надано.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як передбачено ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 ще в грудні 2015 року проживала у спірній квартирі в 2015 році сплачувала кошти за комунальні послуги, вселилась та зареєстрована у вказаній квартирі на законних підставах як член сім'ї власника, до грудня 2015 року проживала у вказаній квартирі, з грудня 2015 року ОСОБА_1 їй перешкоджає в користуванні майном, тому суд вважає, що вона має законне право на проживання та перебування у квартирі, що позивачка не є єдиним власником житла, та не має повноважень вчиняти відповідні дії без згоди інших власників майна, тому, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову за вказаних підстав, а зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню сума по оплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та витрат за надання правової допомоги в сумі 1 500 грн.

На підставі ст. 317, ч. 2 ст. 319, ст. 345, п. 11 ч. 1 ст. 346, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 65, 71 Житлового кодексу Української РСР керуючись, ст. ст. 6, 10, 60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28-а, № 2 Кривоозерського району Миколаївської області відмовити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на користування житлом та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право користування житловим приміщенням квартирою, що знаходиться в смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28-а, № 2 Кривоозерського району Миколаївської області.

Зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в користуванні житловим приміщенням квартирою № 2, що знаходиться в смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28-а Кривоозерського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати за надання правової допомоги в сумі 1 500 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:(підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду ОСОБА_18

Рішення набрало законної сили «______» ___________________ року

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 479/1113/15-ц.

Керівник апарату суду ОСОБА_19