Справа № 310/3212/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(з а о ч н е)

05 липня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Буюклинській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, зазначивши, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 23 вересня 2006 року. Шлюб розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 30.07.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2013 року ОСОБА_2 повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків. З вказаного часу він не бачив дітей, не цікавився їх справами, не виявляв бажання зустрітися з ними, не турбувався про стан їх здоровя, не забезпечував медичним доглядом, необхідним харчуванням, не сприяв засвоєнню ними норм моралі, не створював умов для отримання ними освіти. Враховуючи наближення літніх канікул, маючи на меті організувати відпочинок та оздоровлення дітей влітку, позивачкою було здійснене бронювання номеру в готелі «Sunset» в місті Сонячний берег, Болгарія (ваучер № BU60606001 на поселення в готель). Вважає, що дана подорож матиме значення для фізичного та духовного розвитку дітей, надасть їм можливість оздоровлення в морській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою та бажаною для дітей. У звязку із чим 22.03.2016 р. вона звернулась до ОСОБА_2 із письмовим проханням надати нотаріально посвідчену згоду на поїздку дітей, однак, до теперішнього часу жодної відповіді не надійшло. Просить надати дозвіл на виїзд малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Болгарії в період з 15 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року без згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала нотаріально посвідчену заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи маються повідомлення. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради - в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 23 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Шлюб розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 30 липня 2013 року.

На теперішній час у позивачки ОСОБА_1 виникла необхідність виїхати разом із дітьми за межі України, до Болгарії, з метою відпочинку у її супроводі без згоди батька.

Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, зокрема якщо хтось із них перебуває у надзвичайній ситуації.

Після розірвання шлюбу діти проживають разом із позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідач дітьми не опікується і взагалі не спілкується із ними, вихованням та утриманням не займається. Позивачка створює для дітей необхідні умови для повноцінного життя та розвитку. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.04.2016 р. № 01/02-24/1082 доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у звязку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.

Окрім фізичного, духовного та морального розвитку дітей, позивачка ОСОБА_1 має намір забезпечити дітям відпочинком, який пов'язаний з виїздом за межі України. Для цього позивачка направила по відомому місцю проживання відповідача ОСОБА_2 письмове звернення про надання ним нотаріального дозволу на виїзд дітей за кордон для оздоровлення, однак, відповіді від відповідача не надійшло.

Факт виїзду за кордон позивачки разом із малолітніми дітьми для оздоровлення підтверджується ваучером № BU60606001 на бронювання номеру в готелі «Sunset» в місті Сонячний берег, Болгарія, на поселення у вказаний готель.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено можливість перетинання громадянами України, які не досягли 16-річного віку, державного кордону за лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

За змістом ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Судом встановлено, що відсутність згоди з боку батька щодо виїзду неповнолітнього сина за межі України в супроводі матері суперечить вимогам ч.7 ст.7, ч.2 ст.155 СК України, Конвенції про права дитини, та порушує право неповнолітнього як фізичної особи на свободу пересування, передбачене ч.1 ст.313 ЦК України, а тому підлягає судовому захисту.

Тому вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та перевірені наданими доказами.

Зважаючи на обставини справи суд знаходить можливим надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.. ст.. 10, 11, 15, 74, 77, 169, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.ст. 7, 155 СК України, ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 9, 10, 12 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.1991 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ № 100065, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції 30.11.2007 р., актовий запис № 5205) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України (свідоцтво про народження серія 1-АС № 026275, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі 12.02.2009 р., актовий запис № 120) за межі України в Болгарію в період з часу набрання рішенням законної сила та по 31 серпня 2016 року у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (паспорт серія АР 317985, виданий Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі 26.04.202 р.) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_6