Ухвала

іменем україни

04 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє через представника ОСОБА_6, на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому, вказуючи на те, що у неї з відповідачем є двоє малолітніх дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні, просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 тис. грн на кожну дитину.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на малолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 700 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_5 у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн та на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 500 грн на кожну дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

На підставі вказаного, суди першої та апеляційної інстанцій з урахуванням того, що відповідач у порушення вимог ст. 180 СК України не приймає участі в утриманні дітей, дійшли правильного висновку про задоволення позову і стягнення з нього аліментів.

При визначенні розміру стягуваних аліментів, судами враховано, що відповідач не працює, за станом здоров'я є працездатним, може бути працевлаштованим та отримувати дохід, інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сім'ї на утриманні немає. Вказаний висновок судів відповідає встановленим судами обставинам справи.

Питання про розподіл судових витрат вирішено судами з дотриманням вимог Закону України «Про судовий збір» та статей 79, 84 ЦПК України.

У справі, що переглядається, колегією суддів встановлено, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про часткове задоволення позову, а тому підстав для їх скасування немає.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє через представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана О.В. Закропивний Л.М. Мазур