Справа № 463/1158/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/4524/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 щодо порушення строків винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49415591 від 23.11.2015р. та скерування її ОСОБА_2

У задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині визнання протиправною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49415591 від 23.11.2015р. та зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 463/619/15, виданим 20.08.2015р. відмовлено.

Ухвалу суду в частині відмови у задоволенні скарги щодо визнання протиправною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49415591 від 23.11.2015р. та зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №463/619/15, виданим 20.08.2015р. оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду в оскаржуваній частині, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження згідно п. 6-1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» є офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, що згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вважається оприлюдненням відомостей про справу про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Вказує, що будь-яке оприлюднення подібного повідомлення про ПАТ «Дельта Банк» на офіційному сайт Вищого господарського суду України в мережі Інтернет відсутнє, тому у державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Просить ухвалу суду в частині відмови у задоволенні скарги про визнання протиправною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49415591 від 23.11.2015р. та зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №463/619/15, виданим 20.08.2015р. скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу про задоволення її скарги.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 53, 54), від ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про розгляд справи без її участі, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є постанова старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49415591 від 23 листопада 2015 року по виконанню виконавчого листа № 463/619/15, виданого 20.08.2015р., відповідно до якого з ПАТ «Дельта Банк» стягнуто на користь ОСОБА_2 4354,22 доларів США згідно з договором банківського рахунку № 010-13521-150113, укладеного 15.01.2013р., що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на день ухвалення рішення, еквівалентно 91 550,99 грн., 1089,31 євро згідно з договором банківського рахунку № 003-13521-111114, укладеного 11.11.2014р., що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на день ухвалення рішення, еквівалентно 25 693,28 грн., 5117,40 грн. згідно з договором банківського рахунку № 007-13521-150113, укладеного 15.01.2013р.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець керувався положенням п. 6-1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та виходив з того, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015р. № 644 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державний виконавець правомірно відмовив у відкритті виконавчого провадження, а відтак підстав для визнання вказаної постанови протиправною та зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження немає, виходячи з такого.

Відповідно до п. 6-1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Статтею 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно ч.1 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

З врахуванням вказаного посилання апелянта на те, що процедура виведення з ринку і ліквідації неплатоспроможного банку боржника ПАТ «Дельта Банк» здійснюється згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а не згідно з Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпідставними, оскільки згідно положень вищевказаних законів така процедура здійснюється з урахуванням норм спеціального законодавства про банки та банківську діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду.

Правлінням Національного банку України 02 жовтня 2015р. прийнято постанову №644 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

На виконання положень ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет розміщено інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» та опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_6» в газеті «Голос України» від 08.10.2015 року.

Прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника позбавляє державного виконавця вчиняти будь-які дії спрямовані на примусове виконання рішення суду, оскільки є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до п.3-1 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

З врахуванням вказаного, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді Л.Б. Струс

ОСОБА_7