У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2348/13-ц

09 листопада 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Буратчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна подання головного державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Надвірнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа.

В поданні зазначено, що у Надвірнянському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 348/2348/13-ц, виданий 30.09.2013 року згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

12.02.2016 р. відкрито виконавче провадження № 50138600 та надіслано копії постанови сторонам виконавчого провадження.

З відповідей на запити державного виконавця з ВРЕР, Держкомзему, ДПІ, Реєстраційної служби та УПФУ вбачається, що рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, на виклики у відділ ДВС не зявляється. 15.09.2016 р. державним виконавцем здійснено виїзд по місцю проживання боржника та зясовано, що він за вказаною адресою не проживає, місце його проживання невідоме.

Станом на 01.11.2016 р. сума заборгованості по сплаті аліментів становить 31983,33 грн., і боржник не вживає жодних дій для її погашення, з моменту відкриття провадження по теперішній час ним не сплачено жодної суми для погашення заборгованості, що також свідчить про свідоме ухилення від виконання рішення суду.

У звязку із можливим виїздом боржника за межі України, повязаним з ухиленням від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, просить суд обмежити виїзд з території України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд подання у його відсутності.

Враховуючи те, що суд розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали подання прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Відповідно до статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - виконання зобов'язань.

Згідно з вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIIIвиконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Проте у справі відсутні докази направлення державним виконавцем подання ОСОБА_2

Крім того, ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, доки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Проте, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Тому мотивування подання про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють "необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів" не відповідає вимогам законодавства

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

У поданні державного виконавця, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо надання боржнику строку для добровільного виконання рішення, ухилення від виконання рішення суду.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Звертаючись з клопотанням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, державний виконавець направив до суду подання, відповіді на запити державного виконавця з ДПІ, УПФУ, з ВРЕР, з Держкомзему та Реєстраційної служби, копію постанови про відкриття провадження та виконавчого листа, без надання будь-яких доказів про повідомлення боржника щодо відкриття провадження та ухилення його від виконання зобов'язань, тому задоволення клопотання є передчасним.

Неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржником від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання можуть бути однією з підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Державний виконавець Надвірнянського районного відділу ДВС подання обґрунтовує тільки наявністю заборгованості боржника у сумі 31983,33 грн. Документальних чи інших даних про те, що ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України і таким чином ухилитись від виконання обов'язку, покладеного на нього рішенням суду та інших компетентних органів відділ ДВС не надав.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIIIсуд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Міськевич О.Я.