Справа № 357/1971/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква в залі суду № 4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Київобленерго до ОСОБА_1 про стягнення коштів за електроенергію,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що ПАТ Київобленерго являється постачальником електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області. Позивач вказував на те, що особовий рахунок на використання електроенергії у будинку №31 по вулиці Яровій в селі Храпачі Білоцерків ського району Київської області відкрито на ім»я померлої ОСОБА_2 Як встановлено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2012 року по справі №1003/7009/2012, споживачем електричної енергії в даному домоволодінні є ОСОБА_3, яка всупереч п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги не зверталася до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. Позивач вказував на те, що фактично він надавав можливість відповідачці користування електроенергією відповідно до ст. 714 ЦК України, а боржник використав електроенергію, але не виконує свого обов»язку щодо плати за її використан ня. Вищевказаним рішенням суду було стягнуто з відповідачки 9 549,42 грн. боргу за електроенергію станом на 08.06.2012 року. Станом на 05.02.2015 року згідно показників приладу обліку електричної енергії - 983 кВт/год, борг за використану електроенергію складає 15 408,51 грн. Таким чином без урахування підтвердженої судовим рішенням заборгованості, борг за використану електроенергію складає 5 859,09 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за електро енергію в сумі 5 859,09 грн., та 1 378,00 грн. судового збору.

Представник позивача в суді позов підтримав.

Відповідачка позов заперечувала та просила відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні було встановлено, що власником будинку №31 по вул. Яровій в с. Храпачі Білоцерківського району Київської області є ОСОБА_2, яка померла 14.02.2005 року. Наведене підтверджується копією відповіді Храпачівської сільсь кої ради Білоцерківського району Київської області від 18.05.2016 року №2-14/148 на лист начальника комерційної діяльності Білоцерківського РП ПАТ «Київобленерго» від 06.05. 2016 року №119.

З особової картки споживача вбачається, що особовий рахунок на будинок №31 по вул. Ярова в с. Храпачі Білоцерківського району Київської області відкритий на ім»я ОСОБА_2 01.11.2000 року.

В судовому засіданні відповідачка вказала, що ОСОБА_2 являлася родичкою її чоловіка ОСОБА_4, який знаходиться в місцях позбавлення волі, після смерті ОСОБА_2 спадщина ще не оформлялася, з 2009 року відповідачка не проживає за вказаною адресою, а проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обстави ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встанов лених цим Кодексом.

В ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги зазначено те, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обовязок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо/.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

В ст. 526 ЦК України, вказано, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону Про житлово-комунальні послуги, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. №1357 /зі змінами/, споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і електропостачальником.

Отже, з вищевикладеного суд робить висновок про те, що необхідність укладення договору про надання послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не як право споживача.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06. 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та відшкодування збитків, заподіяних внаслідок безоблікового використання електроенергії позов було задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго» 2 543,66 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 7 005,76 грн. на відшкодування заподіяних збитків за безоблікове використання електроенергії, та 214,60 грн. судових витрат. Вказане рішення набрало законної сили 29.06.2012 року. Наведене підтверджується копією заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2012 року, копією виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом 31.07.2012 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2012 року.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у ци вільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказую ться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом не приймаються до уваги обставини, які встановлені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2012 року, що набрало законної сили 29.06.2012 року, оскільки ці обставини не стосуються обставин справи, яка на даний час розглядається судом.

Згідно до копії відповіді Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 18.05.2016 року №2-14/148 на лист начальника комерційної діяльності Білоцерківського РП ПАТ «Київобленерго» від 06.05.2016 року №119, за адресою: Білоцерківський район, с. Храпачі, вул. Ярова, 31 в період з 01.09.2012 року по 31.07.2013 року ніхто не зареєстрований та не проживав, спадщину не оформлено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила, що з кінця 2009 року і до даного часу відповідачка постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає, що позивач не надав суду належні та безспірні докази на підтвердження своїх позовних вимог про те, що відповідачка являлася споживачем електричної енергії у період з 01.09.2012 року по 31.07.2013 року за вищевказаною адресою, та про те, що саме відповідачка зобов»язана сплатити позивачу заборгованість за електроенергію у вищевка заній сумі.

А тому з врахуванням всього вищенаведеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача 5 859,09 грн. заборгованості за електроенергію за період з 01.09.2012 року по 31.07.2013 року, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тоді як за приписами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1, 13, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. 162 ЖК України, Правил користування електричною енергією для населення, затверджени ми постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Київобленерго» в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_6