АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Корнієнка В.І..,

суддів : Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

при секретарі: Коротун І.В.,

за участю : відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року та на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, за участю третіх осіб Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», про виділ у натурі домоволодіння, що перебуває у спільній власності, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права користування земельною ділянкою та виділення земельної ділянки у користування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 21/25 частин домоволодіння по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтаві, інші частини цього майна належать ОСОБА_2 та ОСОБА_8, який на момент розгляду справи помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину домоволодіння. У спадщину вступили ОСОБА_7 та ОСОБА_3 З метою реалізації своїх прав власника ОСОБА_6 прохав виділити належну йому частину домоволодіння в окремий обєкт права власності, але оскільки один із співвласників помер, а його спадкоємці хоч і вступили в спадщину, але не оформили належним чином свої спадкові права, здійснити поділ у нотаріальному порядку неможливо, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Просив суд виділити йому у натурі частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21 яка складає: в будинку літ. «А-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 11,7 кв.м., вбиральня 1-3 пл. 7,0 кв.м., кухня 1-4 пл. 16,8 кв.м., вітальня 1-5 пл. 23,0 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 72,1 кв.м.; вітальня 2-7 пл. 17,7 кв.м., вбиральня 2-8 пл. 7,0 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,6 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., всього по будинку з гаражем 190,5 кв.м.; гараж літ. «З», погріб вхідний літ. «Е», уборна літ. «И», колодязь №7, замощення №8, огорожа № 1-6; виділити йому у натурі в користування частину земельної ділянки, площею 645 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21 відповідно до фактичного порядку користування зазначеного у додатку 1 до висновку Науково-виробничого комерційного підприємства «ТЕЗІС» від 09.05.2011р., позначену блакитним кольором; визнати за ним право власності на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21, яка складає: в будинку літ. «А-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 11,7 кв.м., вбиральня 1-3 пл. 7,0 кв.м., кухня 1-4 пл. 16,8 кв.м., вітальня 1-5 пл. 23,0 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 72,1 кв.м.; вітальня 2-7 пл. 17,7 кв.м., вбиральня 2-8 пл. 7,0 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,6 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., всього по будинку з гаражем 190,5 кв.м.; гараж літ. «З», погріб вхідний літ. «Е», уборна літ. «И», колодязь №7, замощення №8, огорожа № 1-6, як на самостійний обєкт права власності; визнати за ним право користування на частину земельної ділянки площею 645 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21 відповідно до фактичного порядку користування зазначеного у додатку 1 до висновку Науково-виробничого комерційного підприємства «ТЕЗІС» від 09.05.2011р., позначену блакитним кольором, як на самостійний обєкт права власності.

У червні 2014 року ОСОБА_6 надав до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме: прохав виділити йому у натурі 21/25 частину садиби, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21, яка складає: в будинку літ. «Л-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 10,4 кв.м., санвузол 1-3 пл. 6,7 кв.м., кухня 1-4 пл. 17,3 кв.м., хол 1-5 пл. 24,6 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 74,0 кв.м.; передпокій 2-7 пл. 17,7 кв.м., санвузол 2-8 пл. 6,7 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,3 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., кладова V пл.. 1,8 кв.м., всього по будинку з гаражем 193,9 кв.м.; гараж літ. «З», вбиральня літ. «Н», яма вигрібна №7, замощення №6, огорожа № 1-5; встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21, виділивши йому у натурі в користування частину земельної ділянки, площею 608 кв.м., відповідно до порядку користування, зазначеного у додатку №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи Нв11/7, виготовленої Українською універсальною біржею від 23.12.2013р; визнати за ним право власності на частину садиби, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21, яка складає: в будинку літ. «Л-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 10,4 кв.м., санвузол 1-3 пл. 6,7 кв.м., кухня 1-4 пл. 17,3 кв.м., хол 1-5 пл. 24,6 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 74,0 кв.м.; передпокій 2-7 пл. 17,7 кв.м., санвузол 2-8 пл. 6,7 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,3 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., кладова V пл.. 1,8 кв.м., всього по будинку з гаражем 193,9 кв.м.; гараж літ. «З», вбиральня літ. «Н», яма вигрібна №7, замощення №6, огорожа № 1-5, як на самостійний обєкт права власності (т. 2 а.с. 219).

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено повністю, а саме: виділено у натурі ОСОБА_6 21/25 частину садиби, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21 яка складає: в будинку літ. «Л-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 10,4 кв.м., санвузол 1-3 пл. 6,7 кв.м., кухня 1-4 пл. 17,3 кв.м., хол 1-5 пл. 24,6 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 74,0 кв.м.; передпокій 2-7 пл. 17,7 кв.м., санвузол 2-8 пл. 6,7 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,3 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., кладова V пл.. 1,8 кв.м., всього по будинку з гаражем 193,9 кв.м.; гараж літ. «З», вбиральня літ. «Н», яма вигрібна №7, замощення №6, огорожа № 1-5; встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21, виділивши у натурі в користування ОСОБА_6 частину земельної ділянки, площею 608 кв.м., відповідно до порядку користування, зазначеного у додатку №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи Нв11/7, виготовленої Українською універсальною біржею від 23.12.2013р.; визнано право власності за ОСОБА_6 на частину садиби, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21, яка складає: в будинку літ. «Л-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 10,4 кв.м., санвузол 1-3 пл. 6,7 кв.м., кухня 1-4 пл. 17,3 кв.м., хол 1-5 пл. 24,6 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 74,0 кв.м.; передпокій 2-7 пл. 17,7 кв.м., санвузол 2-8 пл. 6,7 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,3 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., кладова V пл.. 1,8 кв.м., всього по будинку з гаражем 193,9 кв.м.; гараж літ. «З», вбиральня літ. «Н», яма вигрібна №7, замощення №6, огорожа № 1-5, як на самостійний обєкт права власності (т. 3 а.с. 86-91).

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.06.2015 року вирішено питання визначення часток співвласників в домоволодінні по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтава, а саме: частка ОСОБА_6 21/25; частка ОСОБА_2 2/25; частка ОСОБА_7 5/75; частка ОСОБА_3 1/75; вирішено питання встановлення порядку користування земельною ділянкою, виділивши у натурі в користування ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 частину земельної ділянки, площею 312 кв. м., відповідно до порядку користування, зазначеного у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи Нв 11/7, виготовленої Українською універсальною біржею від 23.12.2013 року; вирішено питання розподілу судових витрат, а саме: ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 94,10 грн. (т. 3 а.с. 120).

В апеляційному порядку рішення місцевого суду від 24 квітня 2015 року та додаткове рішення від 15 червня 2015 року оскаржено ОСОБА_3.

Доводи апеляційних скарг остання вмотивовує порушенням і неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, просить обидва рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності на частку в розмірі 3/25 спадкового майна за адресою м. Полтава вул. Ярошенка, 21.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року -скасовано.

Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2015 року скасовано в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою під домоволодінням та розподілу судових витрат.

У іншій частині, щодо визначення розміру часток співвласників в домоволодінні по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтава, додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково.

За змістом п. 2, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, судами вірно встановлені та підтверджуються матеріалами справи в їх сукупності наступні обставини.

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 22 квітня 2003 року № 154 надано дозвіл ОСОБА_2, співвласниці домоволодіння по вул. Ярошенко, 21, на будівництво нового індивідуального житлового будинку (т. 1, а.с. 205).

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 23 листопада 2004 року за № 462 затверджено акт комісії про введення в експлуатацію житлового будинку, що розташований на вул. Ярошенка,21, загальною площею 142,7 м2, побудованого гр. ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 190-192).

Відповідно до рішення виконкому Октябрскої районної у м. Полтаві ради від 07 грудня 2004 року за № 498, ухвалено дозвіл на оформлення права приватної власності на домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване в м. Полтаві по вул. Ярошенка, 21: зобов`язано КП «Інвентаризатор» підготувати та оформити свідоцтво про право приватної власності і провести реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 22/25, ОСОБА_8 - 3/25 (т. 1, а.с. 209).

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 грудня 2004 року, власником 22/25 частки домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка 21 стала ОСОБА_2 (т.1, а.с. 210).

Також, згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 грудня 2004 року, власником 3/25 частки домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка 21 був ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 211).

На підставі договору дарування від 30 грудня 2004 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_6 1/25 частину домоволодіння, що знаходиться у м. Полтаві по вул. Ярошенка, 21 та в цілому складається з житлового будинку А-1, цегляного загальною жилою площею 46,30 кв.м., загальною площею 81.10 кв.м., жилого будинку з вбудованим гаражем Л-2 цегляного, загальною жилою площею 53,10 кв. м., загальною площею 190,50 кв. м., погріба а2, гаража 3, погріба Е, вбиральні И, огорожі №1-6, колодязя № 7, замощення № 8 (т. 1 а.с.5-6).

Окрім цього, за договором дарування від 30 грудня 2004 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_6 4/5 частини домоволодіння, що знаходиться: м. Полтава, вул. Ярошенка, 21 та в цілому складається з жилого будинку А-1, цегляного, загальною жилою площею 46,30 кв. м., загальною площею 81,10 кв.м., жилого будинку з вбудованим гаражем Л-2, цегляного, загальною жилою площею 53,10 кв.м., загальною площею 190,50 кв. м., погріба а2, гаража 3, погріба Е, вбиральні И, огорожі № 1-6, колодязя № 7, замощення № 8. За заявою співвласника в конкретне користування обдаровуваного переходить жилий будинок А-2, підвал А`-2, вбиральня И, ? частина гаража З; в загальному користуванні огорожа №1-6, колодязь № 7 (т. 1 а.с. 30-31).

Отже, частка ОСОБА_6 у праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Ярошенка, 21 складає 21/25 (20/25 + 1/25 = 21/25).

За заповітом, що був посвідчений 16.07.2003 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 та відкрився після смерті 14 червня 2011 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, належну йому на праві особистої власності частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою, що знаходиться в м. Полтаві по вул. Ярошенко № 21 заповів ОСОБА_7 повністю (т. 1, а.с. 11-12).

Відповідно до технічного паспорту від 23.10.2004 року (інвентаризаційна справа № 12504, реєстровий номер 59-18) на садибний житловий будинок за адресою: вул. Ярошенка, 21 у м. Полтаві, власником 21/25 частини вказаний ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 13-20).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи Нв11/7 від 23 грудня 2013 року, представляється технічно можливим виділити у натурі ОСОБА_6 частину домоволодіння по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтаві, якою він фактично користується, а саме: будинок літ. «А-ІІ»: підвал І пл.. 18,7 кв.м., сходи ІІ пл.. 2,8 кв.м., підвал ІІІ пл. 8,9 кв.м., всього по підвалу 30,4 кв.м.; коридор 1-1, пл. 6,4 кв.м., коридор 1-2 пл. 11,7 кв.м., вбиральня 1-3 пл. 7,0 кв.м., кухня 1-4 пл. 16,8 кв.м., вітальня 1-5 пл. 23,0 кв.м., кімната 1-6 пл. 7,2 кв.м., всього по першому поверху 72,1 кв.м.; вітальня 2-7 пл. 17,7 кв.м., вбиральня 2-8 пл. 7,0 кв.м., кімната 2-9 пл. 16,9 кв.м., кімната 2-10 пл. 16,7 кв.м., кімната 2-11 пл. 12,3 кв.м., всього по другому поверху 70,6 кв.м.; гараж ІV пл. 17,4 кв.м., всього по будинку з гаражем 190,5 кв.м.; гараж літ. «З», погріб вхідний літ. «Е», уборна літ. «И», колодязь №7, частина замощення №8, частина огорожі № 1-6. Склад зазначених приміщень відповідає (20/25) частці власності ОСОБА_6 Запропоновано один варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтава відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками (додаток № 1 до висновку експерта) (т.2, а.с. 119-157).

Вихідні данні, які експерт використав при проведенні експертизи були взяті, у тому числі, з технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Ярошенка, 21 в м. Полтава, виготовлено КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 23 жовтня 2004 року, а також з плану земельної ділянки, що розташована по вул. Ярошенка, 21 в м. Полтава, що був виготовлений ФОП ОСОБА_10 у 2011 році (т. 2, а.с. 121).

Після надання вищезазначеного експертного висновку ОСОБА_6О долучив до матеріалів справи висновок, виконаний ПБТІ «Інвентаризатор» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. При виконанні вказаного висновку інспектором бюро технічної інвентаризації ОСОБА_11 були використані вихідні дані, які відрізняються від тих, що використовувались судовим експертом при виконанні судової будівельно-технічної експертизи Нв11/7 від 23 грудня 2013 року (т. 2, а.с. 206-207).

Вказані розбіжності виникли у результаті того, що 08 квітня 2014 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» на замовлення позивача було виготовлено новий технічний паспорт та план земельної ділянки на домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Ярошенка, 21 в м. Полтава. Так, зазначено, що домоволодіння складається з двох житлових будинків, господарських будівель та споруд: А-1 загальною площею 81,1 кв.м., житлового будинку літ. Л-2 загальною площею 193,9 кв.м. (т.2, а.с. 206-213). Суттєво відрізняється і розмір земельної ділянки під домоволодінням.

З урахуванням нового технічного паспорту, який не був досліджений судовим експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи, на основі висновку приватного підприємства БТІ «Інвентаризатор» позивачем було змінено позовні вимоги, а саме, змінено площі житлових будівель та господарських споруд, які він прохав виділити йому в окремий об`єкт права власності (а.с. 219).

Також судом встановлено, що відчуджений будинок літ. Л-2, який позивач просить виділити йому в окремий об?єкт права власності, було побудовано особисто відповідачем ОСОБА_2 у період з 2003 по 2004 роки за власний кошт на підставі відповідних дозвільних документів, а саме: висновку Головного управління у справах містобудування та архітектури м. Полтави № 012621/1/880 від 14 квітня 2003 року «Про будівництво нового жилого будинку по вул. Ярошенка, 21»; рішення Октярбської районної ради №154 від 22 квітня 2003 року «Про будівництво, добудову та капітальний ремонт домоволодіння», акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння 19 листопада 2004 року, затвердженого рішення виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради від 23 листопада 2004 року № 462.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, місцевий суд виходив з того, що висновком судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що виділити у натурі частину домоволодіння, якою фактично користується позивач технічно можливо.

Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується у повній мірі за наступних підстав.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що правовідносини сторін регулюються нормою ст. 364 ЦК України.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

З матеріалів справи, а саме: пояснень експерта ОСОБА_12 до висновку № 52 від 22 серпня 2016 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи, судом встановлено, що частина нерухомого майна, що знаходиться у користуванні співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є відокремленим житловим будинком літ. «А-1» з окремим виходом, окремою системою життєзабезпечення (електропостачання та інше), тобто може складати окремий об?єкт нерухомого майна. Але поділити даних співвласників між собою з виділом кожного із них в самостійні об?єкти, враховуючи умови, що передбачені чинними будівельними нормами не представляється можливим. В зв?язку з чим частки співвласників житлового будинку із надвірними будівлями, що розташовані по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтаві ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перераховані та в сумі складають одиницю.

Відповідно до ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із положень вказаних статтей, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Співвласники, незалежно від розміру часток, при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до норм статті 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Вказані норми передбачають можливість виділення співвласнику (співвласникам) частки із майна, що є у спільній частковій власності, за умови визначення правового статусу такого майна.

Як розяснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у справі спільної часткової власності.

Висновком № 52 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 серпня 2016 року встановлено, що 21/25 частини майна до складу якої входить житловий будинок літ. «Л-2» з господарськими будівлями і спорудами, що належить ОСОБА_6 є відокремленим будинком, моє необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газу та інших комунальних послуг, які відповідають нормативно-технічним вимогам.

Майно, що перебуває у спільній частковій власності, з технічної точки зору можливо поділити між співвласниками даного майна без втрати цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього.

Поряд з цим, у висновках вказаної додаткової експертизи, мається заключення з приводу того, що частки співвласників будинку із надвірними будівлями, що розташовані по вул. Ярошенка, 21 у м. Полтаві після виділу ОСОБА_6 в самостійний об?єкт зміняться та будуть складати:

-ОСОБА_2 1/2;

-ОСОБА_7 5/12;

-ОСОБА_3 1/12.

Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч.1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку у майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб?єктів і єдністю об?єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна.

Ідея спільної часткової власності в тому і полягає, що майно належить усім співвласникам одночасно.

Аналіз вищевикладених норм законодавства приводить до висновку, що внаслідок забезпечення права одного із учасників спільної часткової власності (співвласника), наприклад виділу в натурі частини майна, не можуть бути порушені права інших співвласників.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту свого права подання на підставі ст.ст. 316, 317, 364, 370, 392 ЦПК України позову про виділення в натурі частки у спільному майні, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

На підставі вищевикладеного, встановивши відсутність можливості виділення позивачу частки спільного майна без порушення справ інших співвласників, відсутність згоди цих співвласників на виділення ОСОБА_13 частки в натурі, взявши до уваги відсутність підстав для зміни часток співвласників, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Оскільки від вирішення питання про виділ частки (поділ домоволодіння) залежить вирішення спору щодо земельної ділянки, на якій розташоване це нерухоме майно, рішення місцевого суду та додаткове рішення підлягають скасуванню в повному обсязі.

Поряд з тим, вирішуючи питання щодо обгрунтованості доводів апеляційних скарг ОСОБА_3, колегій суддів виходить з наступного.

З матеріалів спадкової справи № 460/2011 встановлено, що до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у її обов`язковій частці звернулися доньки померлого: ОСОБА_14 та ОСОБА_3. В свою чергу, онук померлого ОСОБА_7 звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

09 грудня 2011 року, у встановлений законом строк, ОСОБА_14 відкликала свою заяву та відмовилась від спадкування обов`язкової частки у спадщині, що відкрилась після смерті батька.

Оскільки, у цивільному законодавстві, відсутня пряма вказівка на те, хто саме має спадкувати обов`язкову частку зі спадкової маси, у разі, якщо особа відмовилась від спадкування такої частки, а померлий ОСОБА_8 свою волю щодо розпорядження належним йому майном (спадковою масою) виразив у формі заповіту на ім`я свого онука ОСОБА_7, який у встановлений у законі строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, місцевий суд вірно дійшов висновку про необгрунтованість доводів ОСОБА_3, якій належить лише 1/75 частка у спадщині.

Помилковим також є посилання апелянта і на те, що при поділі часток слід виходити з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 належать 2/25 частини спірного домоволодіння кожному, оскільки померлий згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно був власником 3/25 частини домоволодіння.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2015 року та на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2015 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, за участю третіх осіб Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», про виділ у натурі домоволодіння, що перебуває у спільній власності, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права користування земельною ділянкою та виділення земельної ділянки у користування відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_15 /підпис/ ОСОБА_16

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ________ ОСОБА_1