Справа № 537/3399/16-ц
У х в а л а

"07" липня 2016 р. року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, просила ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5; збільшити розмір стягнення аліментів, а саме стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4Р та ОСОБА_5 аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із частиною 4 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Частиною 5 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року « Про застосування законодавства про судові витрати» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як вбачається, з п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовій збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Положеннями п. 2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при подачі позовних вимог не майнового характеру встановлюється на рівні 0,4% розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, при зверненні до суду позивач мала сплатити судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав.

Частиною 1 статті 121 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що суддя встановивши, що заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для виправлення вищезазначених недоліків, а саме сплати судового збору.

Одночасно розяснює, якщо позивач у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 Цивільно-процесуального кодексу України, сплатить судовий збір у визначеному чинним законодавством розмірі, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись статтями 119, 121 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення, зазначених в ухвалі суду недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Д.О. Зоріна