АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/1214/16-ц
Провадження № 22-ц/792/2074/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.

секретаря Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1 представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Нетішинського міського суду від 23 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В вересні 2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача ОСОБА_3 в межах суми позову 164831 грн. 89 коп..

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), на суму позову 164831 грн. 89 коп.. Ухвалу допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1. Посилається на порушення судом норм процесуального права, зокрема п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України. Судом не з'ясовано обсяг та вартість майна, на яке накладено арешт, не враховано, що він є фізичною особою-підприємцем і використовує певне майно, яке необхідне для отримання прибутку. Він несе значні затрати на навчання сина, сам є пенсіонером, дружина його інвалід II групи. Судом також не враховано роз'яснення Пленуму ВС України, викладені в п.п. 1,4 постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції- Сопронюк О.В. Провадження № 22-ц/792/2074/16

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія ухвала

про забезпечення позову», зокрема, що вжиті судом заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Суд при вирішенні цього питання повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, просила відхилити апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надіславши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не погодилась з доводами апеляційної скарги та просила її відхилити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Частина третя вказаної статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати, серед іншого, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у іншої особи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. В п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що в провадженні Нетішинського міського суду з 23 серпня 2016 року знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою цього суду від 23 вересня 2016 року вжито заходи забезпечення позову, а саме, накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_3 в межах суми позову 164831 грн. 89 коп..

Колегія суду вважає, що вірними є висновки суду першої інстанції про те, що оскільки між сторонами виник спір, позивачем обґрунтовано, наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі, враховуючи те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваної ухвали нормам ЦПК України спростовуються письмовою заявою позивача про забезпечення позову, у якому остання зазначає причини, у зв'язку з якими, на її думку, потрібно забезпечити позов, а також міститься обґрунтування необхідності застосування зазначеного у клопотанні виду забезпечення позову.

На думку колегії суддів зазначені в оскаржуваній ухвалі суду заходи забезпечення позову виходять саме із суті позовних вимог і не виходять за межі останніх.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не зазначив, яке конкретне майно використовується ним для здійснення господарської діяльності і що накладенням арешту на майно він буде позбавлений можливості його вільного використання.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Вищенаведене свідчить про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального закону і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Нетішинського міського суду від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає

Головуюча /підпис/ С.А. Карпусь

Суддя /підпис/ Н.О. Федорова

Суддя /підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь