Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Алексіоглу Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування ,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, де зазначив, що 22.04.2015 року помер його батько ОСОБА_2. Після смерті батька він звернувся до третьої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Він є єдиним спадкоємцем, його брат та матір від спадщини відмовились на його користь. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді будинку №73а по вул. Петровської С. в м. Маріуполь. Вказане домоволодіння належало ОСОБА_2 на підставі договору дарування, але цей договір підлягав обміну на інший правовстановлюючий документ у звязку із рішенням Іллічівської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 22.07.1992 №352, яким вказано, що житловий будинок Г-І зі всіма спорудами та будівлями належать ОСОБА_3 та є самостійним домоволодінням, тобто окремо виділеним за адресою: вул. Петровської С 73а м. Маріуполь. Також відповідно до довідки міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 18.11.2015 року №2742, 33/50 частини будинку 73а по вул. Петровської С. належать ОСОБА_2 Відповідно до останньої інвентаризації домоволодіння складається з житлового будинку Г-І, нежитлової побудови г-1, веранди г-1-1, ганки 2,3, гараж 3-1, погріб г/п убиральня О-1, огорожа №1,2, вимощення, житловою площею 52.6 кв.м., загальною 96,8 кв.м. 29.10.2015 року комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» була проведена інвентаризація домоволодіння та виготовлено технічний паспорт, в якому власником зазначено саме ОСОБА_2, будь-які відмітки про порушення будівельних норм або самовільного будівництва відсутні. З вищенаведеного стає зрозуміло, що виділені та при визначенні самостійності домоволодіння адреса була зазначена як: вул. ОСОБА_4, 73а. Договір дарування підлягає обміну , але його батько за своє життя не проміняв правовстановлюючого документу з невідомих йому причин, не зареєстрував за собою право власності на домоволодіння, але це позбавляє його права власності, а позивача право спадкування. Право власності на вказане домоволодіння було здобуто його батьком законним шляхом, весь час до моменту смерті він володів, користувався та розпоряджався своїм будинком. 23.1.22015 року державний нотаріус третьої Маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала йому постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій на підставі відсутності у нього необхідних документів на нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, на домоволодіння №73а по вул. С. Петровської в м. Маріуполі житловою площею 52.6 кв.м., загальною 96,8 кв.м., яке складається з житлового будинку Г-І, нежитлової побудови г-1, ГІ-1, веранди г1-1, ганки 2,3, гараж 3-1, погріб г/п, убиральня О-1, огорожа №1,2, замощення 1

До судового засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити , розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, залишила розгляд справи на розсуд суду.

У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ст.. 197 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2015 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-НО 899755 (а.с.32). Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді будинку №73а по вулиці С. Петровської в м. Маріуполі,. Спадкоємцем за законом є ОСОБА_7, син спадкодавця та спадкоємиця по закону ОСОБА_8, що є дружиною спадкодавця шляхом подачі заяви відмовились від прийняття спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_1. Домоволодіння належало ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 12.08.1992 №6815 у вигляді 33/50 часток. Вказаний договір дарування був зареєстрований у «Маріупольському бюро технічної інвентаризації» 04.09.1992 року. Згідно листа-повідомлення за №2742, виданого міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 18.11.2015 року вбачається, що згідно технічної інвентаризації проведеної 29.10.2015 року на земельній ділянці знаходиться: житловий будинок літ. Г-1, житловою площею 52.6 кв.м., загальною 96,8 кв.м., яке складається з житлового будинку Г-І, нежитлової побудови г-1, ГІ-1, веранди г1-1, ганки 2,3, гараж 3-1, погріб г/п, убиральня О-1, огорожа №1,2, замощення 1. Рішенням Іллічівської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 22.07.1992 №352, домоволодіння по вул. С. Петровської 73а було виділене в ціле нерухоме майно з обміном права власності. Разом з тим за життя ОСОБА_2 право власності не переоформив.

Ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі, на квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року( надалі - Інструкція від 31.01.1966 р.) , яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі, на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-1У «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою від 23.12.2015 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Третьої Маріупольської нотаріальної контори ОСОБА_5. Н.Г. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. Звертаючись до суду, позивач просив визнати за ним право власності на домоволодіння №73а по вул. С. Петровської в м. Маріуполі житловою площею 52.6 кв.м., загальною 96,8 кв.м., яке складається з житлового будинку Г-І, нежитлової побудови г-1, ГІ-1, веранди г1-1, ганки 2,3, гараж 3-1, погріб г/п, убиральня О-1, огорожа №1,2, замощення 1.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування на на домоволодіння №73а по вул. С. Петровської в м. Маріуполі житловою площею 52.6 кв.м., загальною 96,8 кв.м., яке складається з житлового будинку Г-І, нежитлової побудови г-1, ГІ-1, веранди г1-1, ганки 2,3, гараж 3-1, погріб г/п, убиральня О-1, огорожа №1,2, замощення 1 в порядку спадкування, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 130, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, на домоволодіння №73а по вул. С. Петровської в м. Маріуполі житловою площею 52.6 кв.м., загальною 96,8 кв.м., яке складається з житлового будинку Г-І, нежитлової побудови г-1, ГІ-1, веранди г1-1, ганки 2,3, гараж 3-1, погріб г/п, убиральня О-1, огорожа №1,2, замощення 1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: Г. Л. Харитонова