Ухвала

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сень-Силка Ірина Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скринник Сергій Миколайович, про визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення права, та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнило, та остаточно просило: відновити його порушене право як іпотекодержателя за договором іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрованим у реєстрі за № 620, шляхом вилучення з Державного реєстру іпотек запису від 23 червня 2009 року із контрольною сумою 99ДГ37133А; шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 23 червня 2009 року із контрольною сумою 72Г0БА8739 про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 6601925 із контрольною сумою 95Д4ГБ25АВ; шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 23 червня 2009 року із контрольною сумою 6446А727Г9 про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 6601669 із контрольною сумою 57497ДВ23Е; шляхом внесення до Державного реєстру іпотек запису про реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1, із цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 82136047, яке є предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 620; шляхом внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна - вищевказаних житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 620; шляхом скасування запису про реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 06 липня 2010 року за № 30875507; встановити нікчемність договору купівлі-продажу будинку від 03 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2233; встановити нікчемність договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 липня 2009 року, укладеного між тими самими сторонами, посвідченого тим же приватним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 2235; визнати за собою права пріоритету іпотекодержателя нерухомого майна - зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб з моменту державної реєстрації, тобто з 15 лютого 2008 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2014 року позов задоволено частково.

Відновлено порушене право ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателя за договором іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрованим в реєстрі за № 620, шляхом вилучення з Державного реєстру іпотек запису від 23 червня 2009 року з контрольною сумою 99ДГ37133А; шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 23 червня 2009 року з контрольною сумою 72Г0БА8739 про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 6601925 з контрольною сумою 95Д4ГБ25АВ; шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 23 червня 2009 року з контрольною сумою 6446А727Г9 про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 6601669 з контрольною сумою 57497ДВ23Е; шляхом внесення до Державного реєстру іпотек запису про реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1, із цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер: 82136047, яке є предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 620; шляхом внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1, які є предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 620; шляхом скасування запису про реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 06 липня 2010 року за № 30875507.

Визнано за ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» право пріоритету іпотекодержателя нерухомого майна, якими є: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,1 га, розташована по АДРЕСА_1, на задоволення забезпечених іпотекою вимог відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб з моменту державної реєстрації, тобто з 15 лютого 2008 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині часткового задоволення позовних вимог, у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів у межах доводів касаційної скарги згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Судами установлено, що 06 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/08-112/75236, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 2 346 000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних, строком на 120 місяців.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 15 лютого 2008 року між тими самими сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 620, відповідно до якого ОСОБА_5 передала в іпотеку банку житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаного договору іпотеки 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. до Державного реєстру іпотек було внесено запис про обтяження вищевказаного нерухомого майна.

23 червня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано повідомлення про те, що на підставі заяви ОСОБА_10 від 23 червня 2009 року, поданої від імені ОСОБА_5, вилучено обтяження про заборону відчуження належного останній вищевказаного нерухомого майна, накладене на підставі договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 повністю погашено кредитну заборгованість та виконано зобов'язання перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором від 06 лютого 2008 року № 014/08-112/75236, що підтверджується листом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 червня 2009 року № 01-02/16-28513.

До вказаного повідомлення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. долучено Витяг про реєстрацію у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 23 червня 2009 року та копію листа ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 червня 2009 року № 01-02/16-28513.

03 липня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстровані за № № 2235 та 2239, відповідно до яких ОСОБА_7 отримав у власність житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Цього ж дня, 03 липня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», та ОСОБА_7 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2237, відповідно до якого ОСОБА_7 передав в іпотеку банку вищевказані житловий будинок та земельну ділянку.

На підставі зазначеного договору іпотеки 03 липня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. до Державного реєстру іпотек внесено запис про обтяження житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

30 липня 2009 року прокуратурою Миколаївської області порушено кримінальну справу за фактом підробки документів та шахрайства з фінансовими ресурсами посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю».

Під час досудового слідства Науково-дослідним експертно-криміналістичним центом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївський області було проведено судово-почеркознавчу експертизу, згідно з висновком якої від 17 квітня 2012 року № 518 встановлено, що підпис в листі на ім'я Марченко О.І. від 15 червня 2009 року № 01-02/16-28513 в графі «Заступник директора з питань корпоративного бізнесу МОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» І.І. Сокаль» виконаний не ОСОБА_11, а іншою особою; підпис в заяві про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна від 15 червня 2009 року за вихідним № 01-02/16-28513 з реєстраційними номерами запису в реєстрі заборон № № 6601925 та 6601669 в графі «Підпис заявника» виконаний не ОСОБА_11, а іншою особою.

Судом також установлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2011 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 та ОСОБА_12 про стягнення заборгованості, розірвання кредитного договору та договору поруки: стягнуто солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2008 року № 014/08-112/75236 у розмірі 2 273 652,80 доларів США, що еквівалентно 17 371 844 грн 21 коп.; розірвано кредитний договір від 06 лютого 2008 року № 014/08-112/75236, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5; розірвано договір поруки від 06 лютого 2008 року № 014/08-112/75236П, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_12

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції виходив із того, що нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій було порушено вимоги Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410, а саме: не витребувано довіреності уповноваженої особи іпотекодержателя і запис із Державного реєстру іпотек виключено на підставі повідомлення, наданого не представником банку, враховуючи, що позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стверджує, що не надавав своєї згоди на виключення записів про обтяження вказаного майна та будь-якого повідомлення іпотекодавцю не надавав.

Оскільки уповноважені представники банку не зверталися до приватного нотаріуса із відповідною заявою про виключення запису із вказаного реєстру, тому суд дійшов висновку, що заборону про відчуження нерухомого майна із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна знято необґрунтовано.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відновлюючи порушене право позивача як іпотекодержателя за договором іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрованим у реєстрі за № 620, шляхом вилучення з Державного реєстру іпотек запису від 23 червня 2009 року з контрольною сумою 99ДГ37133А; шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 23 червня 2009 року з контрольною сумою 72Г0БА8739 про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 6601925 з контрольною сумою 95Д4ГБ25АВ; шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 23 червня 2009 року з контрольною сумою 6446А727Г9 про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 6601669 з контрольною сумою 57497ДВ23Е; шляхом внесення до Державного реєстру іпотек запису про реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1, із цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 82136047, яка є предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 620; шляхом внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна, яке є предметом договору іпотеки від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 620; шляхом скасування запису про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 06 липня 2010 року за № 30875507; визнання за ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» права пріоритету іпотекодержателя зазначеного нерухомого майна на задоволення забезпечених іпотекою вимог відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб з моменту державної реєстрації, тобто з 15 лютого 2008 року, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про встановлення нікчемності договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 03 липня 2009 року, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованих у реєстрі за № № 2233, 2235, суд першої інстанції виходив із того, що під час укладення вказаних договорів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 порушили прямо встановлену законом заборону на відчуження майна без попередньої згоди іпотекодержателя, тому вказані угоди є недійсними через невідповідність їх вимогам закону; оскільки нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону, тому не потребує визнання його недійсним судом.

Проте із вищевказаними висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог (в оскаржуваній частині) обґрунтовано не погодився апеляційний суд та, переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, - ОСОБА_13 - виходив із наступного.

Зокрема, судом установлено, що 22 червня 2011 року Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна» прийнято рішення про реєстрацію права приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2011 року № 1029, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С.М.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3, 118 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів фізичних осіб та юридичних осіб в порядку, визначеному законодавством України. Захист цивільних прав у судовому порядку здійснюється шляхом пред'явлення позову до особи, якою, як вважає позивач, порушені його права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у ст. 16 ЦК України.

Аналіз наведених норм закону вказує на те, що особа має право на захист свого порушеного права лише у випадку реального його порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому відповідачем у справі має бути особа, яка реально порушує чи створює реальну небезпеку порушення прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Виходячи зі змісту вказаної статті, суд за відсутності умов, передбачених даною нормою, з власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача, оскільки право визначення особи відповідача надано виключно позивачеві.

Під час розгляду справи по суті ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подавало до суду заяви про залучення до участі у справі в якості третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сень-Силки І.В. та приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Скринника С.М.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2014 року задоволено клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та замінено неналежного відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. - на належного відповідача - ОСОБА_5 - та залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Уточнивши під час розгляду справи свій позов, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» остаточно пред'явило вимоги до боржника за кредитним договором ОСОБА_5, проте, як правильно зазначив апеляційний суд, вона не наділена функціями реєстратора, який в силу вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення) та Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (в редакції, чинній на час звернення банку до суду з позовом), має право вносити будь-які записи до Державних реєстрів, а зобов'язання третьої особи вчинити певні дії без зміни її процесуального статусу на відповідача не передбачено чинним процесуальним законом.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм матеріального та процесуального права, правильним є висновок апеляційного суду про те, що позови про внесення, виключення, зміну будь-яких записів в Державному реєстрі прав пред'являються до державного реєстратора органів державної реєстрації прав, утворених Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, та/або нотаріуса, як спеціального суб'єкта, на якого покладаються функції державного реєстратора, у зв'язку із чим суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги про вчинення відповідних записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, пред'явлених до неналежного відповідача ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги позивача про те, що ним правильно визначено статус сторін та осіб, які беруть участь у справі, є помилковими та ґрунтуються на неправильному розумінні норм чинного процесуального законодавства, враховуючи предмет і підстави уточненого позову, характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

Разом із тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були

порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих

осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач

відповідальним за це, що і було зроблено апеляційним судом.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

І.К.Парінова

О.В.Ступак