УХВАЛА

про залишення заяви без руху

09 листопада 2016 року м. Мукачево Справа №303/6704/16-ц

2/303/2949/16

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача (1) Великолучківської сільської ради Мукачівського району

третя особа: Мукачівська районна державна нотаріальна контора

про визнання право власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд виходить з того, що статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (частина пята) передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Незважаючи на вищевказані приписи, матеріали позову не містить доказу сплати позивачем судового збору за розгляд позовної вимоги.

Поряд з цим, п. 9 частини першої ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Незважаючи на це, у позовних матеріалах також відсутні дані щодо вартості обєкта нерухомості на момент звернення до суду (станом на 2016 рік), з метою визначення дійсної ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної заяви.

По відношення до цього слід також зазначити, що пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

За таких обставин, позивачу слід надати доказ про сплату судового збору за вимогу майнового характеру, сплаченого у порядку передбаченому п. 1 частини першої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який слід визначити з фактичної вартості спірного майна на момент звернення до суду.

Доводи позивача з приводу звільнення її від сплати судового збору є доказово непідтвердженими.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

При цьому, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

По відношенню до цього слід зазначити, що акт обстеження матеріально побутових умов не може бути прийнятий у якості належного доказу, який би свідчив про неможливість сплати позивачкою судового збору за розгляд поданого нею позову. Крім того, матеріально побутові умови проживання особи не є тотожними поняттю її фінансового стану, і депутати сільської ради не можуть вважатися уповноваженими субєктами щодо його перевірки та визначення загального обсягу такого.

Крім того, з огляду на зазначену позивачкою ситуацію із спадкуванням домоволодіння, подання даного позову не може вплинути на її можливість проживати в будинку без наявності судового рішення.

Також додана до матеріалів справи копія технічного паспорту на будинок є непридатною для читання.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кость В.В.