Справа № 446/972/16 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/4487/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Мельничук О.Я.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Камянка Бузького районного суду Львівської області від 26 травня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» боргу по заробітній платі,-

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, просив стягнути з Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» в його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2200 грн.

Ухвалою Камянка Бузького районного суду Львівської області від 26.05.20166 року у прийнятті заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що ним не заявлялися вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку або відшкодування моральної шкоди, що перешкоджає розгляду цих вимог у наказному провадженні. Вказує, що ним заявлені безспірні вимоги до боржника, які сам боржник не оспорює, а тому висновок суду про те, що є спір про право, вважає безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що з матеріалів справи вбачається спір про право, оскільки 25.05.2016 року до суду надійшло клопотання Камянка-Бузької міської ради Львівської області щодо наявності спору про право на виплату заборгованості по заробітній платі, яка виникла в Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» перед працівниками, так як рішенням Камянка-Бузької міської ради від 20.12.2013 року №19 припинено юридичну особу МКП УЖКГ у звязку з ліквідацією підприємства, а питання про переведення чи звільнення працівників керівником вказаного підприємства не вирішено. Також у клопотанні вказано, що керівництво комунального підприємства безпосередньо зацікавлене в такому способі вирішення питання оплати праці найманих працівників, а тому виникає сумнів щодо обєктивності поданих до заяви документів, які дають право на видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи і особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як розяснено у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

До заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання (п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року).

На думку колегії суддів, надана заявником довідка за травень 2016 року про нараховану ОСОБА_2 заробітну плату в сумі 2200 грн., з врахуванням інформації про те, що рішенням Камянка-Бузької міської ради від 20.12.2013 року №19 припинено юридичну особу МКП УЖКГ у звязку з ліквідацією підприємства, а питання про переведення чи звільнення працівників керівником вказаного підприємства не вирішено, не є доказом правильного та безспірного нарахування заборгованості, а також права на її отримання.

Таким чином, надані заявником документи не можуть слугувати доказом безспірності заборгованості боржника МКП «Управління житлово-комунального господарства» перед ОСОБА_2, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати), може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

З урахуванням зазначеного вище, апеляційний суд наголошує, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу не позбавляє заявника можливості звернутися до суду із позовною заявою про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Камянка Бузького районного суду Львівської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

ОСОБА_4