Справа № 404/3994/16-ц
Номер провадження 2-о/404/190/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Іванової Н.Ю.

народних засідателів Галушко І.І., Леонова С.С.

при секретарі - Гуйван О.В.

за участю прокурора - Стамат А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за заявою лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» Григор»євої ОСОБА_1 про госпіталізацію недієздатної ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» Григор»єва І.В. звернулася до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Кіровоград, вул. Куроп»ятникова 25 кв. 38, для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Заява мотивована тим, що 19 червня 2016 року лікарем-психіатром диспансерного відділення КЗ «КОПЛ» ОСОБА_3 була оглянута громадянка ОСОБА_2. Зроблено висновок про необхідність її госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у звязку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянки ОСОБА_2, які надійшли від опікуна хворої ОСОБА_4. 19 червня 2016 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_2 було госпіталізовано в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», оглянуто лікарем-психіатром ОСОБА_3 та підтверджено висновок про необхідність її госпіталізації. Комісія лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у складі: головного лікаря ОСОБА_5, завідувача відділенням № 17 Григор»євої І.В., завідувача відділенням № 8 ОСОБА_6 підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ЗУ «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що обстеження і лікування громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, можливе тільки в умовах стаціонару, згоду на яку неможливо мати, оскільки особа є недієздатною.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор дану заяву також підтримала та просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку. ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо своєї госпіталізації в примусовому порядку не заперечувала.

Опікун ОСОБА_4, яка є рідною сестрою недієздатної, просила заяву задовольнити та госпіталізувати ОСОБА_2 до психіатричного закладу через погіршення її стану здоровя.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, законного представника особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, яка погодилася із вимогами заявника щодо госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2006 року, яке набрало законної сили, визнано, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною. Призначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

19 червня 2016 року опікун недієздатної ОСОБА_4 звернулась до головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 із заявою щодо госпіталізації в примусовому порядку її сестри ОСОБА_2, в звязку з погіршенням психічного стану. Вказала, що останнім часом погіршився її психічний стан, неспокійна, безсоння, розмовляє без зупинки, нецензурно виражається (а.с.5).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів, ОСОБА_2 встановлено діагноз: параноїдна шизофрения, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, емоційно-вольовий дефект. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Комісія вважає доцільним госпіталізувати хвору ОСОБА_2 до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку (а.с. 4).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 визнана у встановленому порядку недієздатною та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.06.2016 року страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, емоційно-вольовий дефект, а відтак, суд вважає, що ОСОБА_2 потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати недієздатну ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н.Ю. Іванова

народні засідателі І.І.Галушко

ОСОБА_7