Провадження 2/201/651/2015
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши за участю представників сторін у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2015 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилалися на те, що 09 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір № ДВ по виконанню доставки ПВХ конструкцій. За вказаним договором замовник зобовязаний оплатити вартість замовлення, а виконавець зобовязаний виконати роботи доставки ПВХ конструкцій. Загальна вартість виробів складала 3870,00 грн., з них 1500 грн. позивачем було сплачено, іншу частину коштів у розмірі 2370 грн. позивачем було сплачено 12 травня 2015 року при доставленні ПВХ конструкцій. При огляді замовлених виробів позивачами було виявлено недоліки. Згодом вказаний товар за запрошенням позивача оглянув фахівець з металопластикових виробів та підтвердив наявність недоліків вказаного замовлення, у звязку з чим позивач повідомив відповідача про відміну замовлення. Наступного дня до позивачів приїхали монтажники, проте позивачі не дозволили їм провести монтаж конструкції. Свої зауваження та вимогу розірвати договір і повернути сплачені кошти позивачі виклали у претензії, яку вручили представнику виконавця Шумілову. У телефонній розмові відповідач обіцяв виправити недоліки та надати консультацію технолога за місцем проживання позивачів та поставки виробу. Втративши довіру до виконавця позивачі просили розірвати укладений між сторонами договір та повернути сплачені кошти. 16 травня 2015 року до позивачів приїхали монтажники з новою конструкцією ПВХ для встановлення, а також з метою забрати попередню конструкцію з недоліками. Позивачі наполягали за розірванні договору з відповідачем та повернення коштів. В телефонній розмові відповідач повідомив, що минулого разу позивачам помилково була доставлена неякісна конструкція, а також повідомив, що претензії позивачів не отримував, у звязку з чим позивачами було надіслано претензію ОСОБА_3 за робочою та домашньою адресою. Для врегулювання спірної ситуації позивачі були готові відкликати претензію та встановити ПВХ конструкцію, якщо вона буде належної якості, супроводжена сертифікатами на виріб заводу виробника, на профіль та склопакети, актами прийому-передачі нового виробу та гарантійним талоном. Також вони наполягали, щоб при встановленні (монтажі) ПВХ-конструкції були присутні як представник виконавця за договором, так і представник підприємства виробника, який може підтвердити, що ПВХ-конструкція встановлена правильно та підлягає гарантії заводу (згідно укладеного договору, гарантію на виріб надає сам виробник). 18 травня 2015 року телефоном позивачі запропонували відповідачу вирішити спір і відправили на його електронну адресу свої пропозиції. Проте відповідач не погодився з жодним із запропонованих варіантів, а письмові претензії, які були направлені поштою, ОСОБА_3 не побажав отримати ні на поштовому відділенні, ні від курєра Укрпошти. У звязку з вищевикладеним відповідач свої зобовязання не виконав належним чином, через що права позивача були порушені.

Представник позивачів надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив також стягнути з відповідача витрати по сплаті за проведення експертизи у розмірі 2202,50 грн.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір № ДВ по виконанню доставки ПВХ конструкцій. За вказаним договором замовник зобовязаний оплатити вартість замовлення, а виконавець зобовязаний виконати роботи доставки ПВХ конструкцій. Загальна вартість виробів складала 3870,00 грн., з них 1500 грн. позивачем було сплачено, іншу частину коштів у розмірі 2370 грн. позивачем було сплачено 12 травня 2015 року при доставленні ПВХ конструкцій (а.с. 13-14). При огляді замовлених виробів позивачами було виявлено недоліки (а.с. 15-18). Свої зауваження та вимогу розірвати договір і повернути сплачені кошти позивачі виклали у претензії (а.с. 20), яку було надіслано на робочу на домашню адреси відповідача (а.с. 21-22).

Для врегулювання спірної ситуації позивачі були готові відкликати претензію та встановити ПВХ конструкцію, якщо вона буде належної якості, супроводжена сертифікатами на виріб заводу виробника, на профіль та склопакети, актами прийому-передачі нового виробу та гарантійним талоном. Також вони наполягали, щоб при встановленні (монтажі) ПВХ-конструкції були присутні як представник виконавця за договором, так і представник підприємства виробника, який може підтвердити, що ПВХ-конструкція встановлена правильно та підлягає гарантії заводу (а.с. 23).

Письмові претензії, які були направлені поштою ОСОБА_3 не побажав отримати ні на поштовому відділенні, ні від курєра Укрпошти (а.с. 22).

Встановлено, що всупереч вимогам договору виконавцем не виконані вимоги договору № ДП від 09 квітня 2015 року, а саме ПВХ конструкції були неякісними. Крім того поставлена позивачу продукція не відповідає умовам договору, а також додатку схеми до договору, оскільки було доставлено профіль Win-open, а в договорі вказано конструкція Wintech W 632 (4 камери), що є істотним відхиленнями від умов договору.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на належну якість продукції та обслуговування.

Відповідно до положень, викладених у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

01 березня 2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було призначено судову товарознавчу експертизу (а.с. 81). Відповідно до Висновку судово-товарознавчої експертизи № 1498-16 від 06 травня 2016 року було встановлено:

1.Маркувальні дані товару ПВХ конструкцій «профіль Win-open» не відповідають даним, зазначеним у договорі та його додатках «конструкція Wintech W 632, 4 камери». Відповідно даним, нанесеним на плівку, тип профілю «профіль Win-open», а за варіантом конструкційного виконання є трьохкамеринм профілем з лицьовою поверхнею білого кольору.

2.Якість конструкцій ПВХ не відповідає вимогам ГОСТ № 30674-99 «Блоки оконные из поливинилхлоридных профилей».

3.Встановлено, що досліджуваний товар ПВХ конструкцій профіль Win-open має невідповідність маркування, зовнішнього вигляду, якості виконання конструкції.

Поставлений товар у разі встановлених ознак є суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Істотні дефекти, що має товар ПВХ конструкцій профіль Win-open, які не можуть бути усунені, це відхилення від форми, короблення, хвилястість, що перевищує за шириною профілю на 1,5 мм, не відповідна збірка конструкцій, не зачищені шви, пошкоджена поверхня, виступи фальців, напливи пластику на профілях та штапиках, не підігнаність елементів, щілини.

4.Встановити, в яких умовах промислового виробництва або кустарним способом та яким конкретно підприємством (вітчизняного чи іноземного виробництва) виготовлено вказаний товар в категоричній формі не надається за можливе.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі при замовленні вказаних ПВХ-конструкцій розраховували на їх належну якість, кількість та відповідність характеристикам, передбачених у договорі № ДП від 09 квітня 2015 року. Проте відповідачем було істотно порушено укладений договір № ДП від 09 квітня 2015 року, оскільки позивач був позбавлений того, на що розраховував у договорі, тому позовні вимоги щодо розірвання договору № ДП від 09 квітня 2015 року, стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 3870 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача з ФОП ОСОБА_3 моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших, негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ст. 1167 ЦПК України містить підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В позовній заяві та під час судового розгляду позивачем не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачем моральних страждань.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати за проведення судово товарознавчої еспертизи у розмірі 2202,50 грн.

Крім того, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Договір № ДВ від 09 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 розірвати.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 в рахунок матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 3870 (три тисячі вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 2202 (дві тисячі двісті дві) гривні 50 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Батманова