Дата документу "14" липня 2016 р.
Справа №320/4371/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«14» липня 2016 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Сметаніна А.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 118-121 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, за участю третьої особи: Мелітопольської міської районної державної нотаріальної контори,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, за участю третьої особи: Мелітопольської районної державної нотаріальної контори.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову.

З позовної заяви не зрозуміло, з чого виходив позивач, визначаючи ціну позову - 50 000,00 гривень, адже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження дійсної ринкової вартості спірної земельної ділянки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Крім того, відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, а тому фактично прийняла спадщину після його смерті, однак будь-які докази на підтвердження цієї обставини в позові відсутні.

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, після смерті чоловіка, однак при цьому ж вказує, що діти спадкодавця із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Вказана обставина свідчить про наявність ще й інших спадкоємців. Однак вони до участі у справі не залучені.

Суд звертає увагу позивача на те, що задля того, щоб права інших спадкоємців не були порушені під час вирішення справи по суті, позивачу слід залучити всіх інших можливих спадкоємців, в тому числі і дітей спадкодавця, в якості співвідповідачів, із підтвердженням факту їх родинних відносин.

Отже, зазначені в ухвалі недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст. 119, ч. ч. 1,2 ст. 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, за участю третьої особи: Мелітопольської міської районної державної нотаріальної контори - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном в 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В.Сметаніна