Номер провадження: 22-ц/785/5366/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2015 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю.

Також позивачка зазначила, що ОСОБА_2 проживає окремо, участі у вихованні сина не приймає, також не надає матеріальної допомоги на його утримання, на підставі вищевикладеного ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а також аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення аліментів не заперечував, але просив визначити йому розмір аліментів у розмірі меншому, ніж заявлено позивачкою.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 21 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 21 квітня 2016 року і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 30 липня 2018 року.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду змінити, постановити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно та дружини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 237326 від 21 серпня 2015 року.

Від шлюбу ОСОБА_3 до ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 447025 від 21 серпня 2015 року.

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 19 квітня 2016 року.

Також судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, є студентом 3-го курсу заочного відділення Морехідного коледжу технічного флоту НУ «ОМА», вартість навчання складає за 2-й, 3-й, 4-й курс 4000 гривень, за 5-й курс - 2400 гривень, що підтверджується копією договору про надання освітньої послуги за заочною формою навчання від 08.01.2015 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не працює, є студентом 3-го курсу заочного відділення Морехідного коледжу технічного флоту НУ «ОМА», а тому судом обґрунтовано були стягнуті аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1500 гривень щомісячно, а також на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд приймаючи рішення та стягуючи з нього аліменти в розмірі 2 500 грн. не взяв до уваги те, що він не працює, проживає з батьками та фактично знаходиться на їх утриманні, не має власного житла, а також те, що він навчається, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що судом приймаючи рішення були враховані усі обставини, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів та відповідно до яких були стягнуті аліменти саме в розмірі 2 500 грн., що не суперечить вимогам ст. 182 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_5