провадження 2/331/1034/2016
справа 331/4113/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Основані» про списання заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив і, в якому зазначив, що 04.06.2012 р. помер його батько ОСОБА_2. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла квартира АДРЕСА_1/Перемоги у м. Запоріжжі.

06.02.2013 р. позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він отримав право на спадщину, яке складається з квартири АДРЕСА_1/Перемоги у м. Запоріжжі. Державна реєстрація права власності на квартиру за позивачем була здійснена 06.02.2013 р. 30.04.2013 р. позивач зареєстрував своє місце проживання за вказаною адресою.

На момент державної реєстрації права власності за позивачем у спірній квартирі були зареєстровані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8. Вказані особи, за винятком ОСОБА_8 користувалися квартирою безпідставно та безоплатно, не сплачували заборгованість за отримані комунальні послуги. ОСОБА_8 дід позивача у спірній квартирі не мешкав з 2005 року по день своєї смерті 24.09.2015 р. У зв»язку з неможливістю проживання у спірній квартирі 22.07.2014 р. позивач вимушений був знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

З метою усунення перешкод у користуванні квартирою 30.07.2014 р. позивач звернувся до Орджонікідзевського райсуду м. Запоріжжя з позовом. Тільки 19.06.2015 р. на виконання рішення суду позивача було вселено у спірну квартиру. Тільки з 19.06.2015 р. позивач почав користуватися належною йому квартирою. Проте, відповідач нарахував позивачу заборгованість за комунальні послуги за період, в якому позивач послугами не користувався, борг складає 5 492,42 грн.

На адресу позивача постійно приходять листи з вимогою погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 5 492,42 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою списати заборгованість. Відповідач відмовляється зробити це.

ОСОБА_1 просить суд виключити (списати) з особового рахунку по квартирі АДРЕСА_1/Перемоги у м. Запоріжжі. що належить ОСОБА_1, заборгованість зі сплати послуг МКП «Основаніє» за період до 19 червня 2016 року.

У судовому засіданні позивач позов підтримав на підставах, зазначених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечує, надала суду письмові заперечення і пояснила, що вимога позивача не законна.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що 04.06.2012 р. помер батько позивача ОСОБА_2. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла квартира АДРЕСА_1/Перемоги у м. Запоріжжі.

06.02.2013 р. позивачем отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він отримав право на спадщину, яке складається з квартири АДРЕСА_1/Перемоги у м. Запоріжжі. Державна реєстрація права власності на квартиру за позивачем була здійснена 06.02.2013 р. 30.04.2013 р. позивач зареєстрував своє місце проживання за вказаною адресою.

На момент державної реєстрації права власності за позивачем у спірній квартирі були зареєстровані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8. Вказані особи, за винятком ОСОБА_8 користувалися квартирою безпідставно та безоплатно, не сплачували заборгованість за отримані комунальні послуги. ОСОБА_8 дід позивача у спірній квартирі не мешкав з 2005 року по день своєї смерті 24.09.2015 р. У зв»язку з неможливістю проживання у спірній квартирі 22.07.2014 р. позивач вимушений був знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

З метою усунення перешкод у користуванні квартирою 30.07.2014 р. позивач звернувся до Орджонікідзевського райсуду м. Запоріжжя з позовом. Тільки 19.06.2015 р. на виконання рішення суду позивача було вселено у спірну квартиру. З 19.06.2015 р. позивач почав користуватися належною йому квартирою. Проте, відповідач нарахував позивачу заборгованість за комунальні послуги за період, в якому позивач послугами не користувався, борг складає 5 492,42 грн.

На адресу позивача постійно приходять листи з вимогою погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 5 492,42 грн.

Списання заборгованості неможливо на підставі листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 року № 12/1-64, в якому зазначено, що списання заборгованості з особистого рахунку, яка є поза межею строку позовної давності рішенням суду та чинним законодавством не передбачено. Також, не передбачено списання і поточної заборгованості.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 р. (з наступними змінами) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Відповідно до ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та "Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 р. №237 виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, який відкрито на ім'я позивача в МКП «ОСНОВАНІЄ», є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документу будь-яких сум є правом тільки кредитора, тобто відповідача.

Таким чином, законних підстав для зобов»язання відповідача виконати вимоги позивача не має, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10днів з дня його проголошення.

Суддя Смолка І.О.