Справа № 750/5225/16-ц
Провадження № 2/750/1761/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2Д ОСОБА_3, третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та скасування свідоцтв про право на спадщину за заповітом,

треті особи-Фейш ОСОБА_6, ОСОБА_7,

в с т а н о в и в :

30.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконною відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 11.02.2015 року ОСОБА_8 та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1752/02-31 від 05.05.2016 року, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_2 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою від 05.02.2016 року за № 5-50 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_2 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою від 05.02.2016 року за № 5-52.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_8, заповівши 16.09.2009 ОСОБА_2 земельну ділянку № 31, площею 0,0433 га, фактично скасувала свій попередній заповіт від 25.03.1997 року, яким заповіла останньому все своє майно. У звязку з цим, решта майна має успадковуватись спадкоємцями за законом, до кола яких відноситься ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач, представник відповідача ОСОБА_2Д ОСОБА_3 подали письмові заперечення проти позову та просили відмовити в задоволенні.

Третя особа ОСОБА_9 просила позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні позову.

Державний нотаріус Першої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, представник Першої чернігівської державної нотаріальної контори до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, від представника Першої чернігівської державної нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 1997 року ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати і на що він за законом матиме право, вона заповіла ОСОБА_2

16 вересня 2009 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку № 31, площею 0,0433 га, надану для ведення садівництва, що розташована на території Чернігівської міської ради в садовому товаристві ім. Мічуріна.

11 лютого 2015 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 250847 (а.с. 4).

29.04.2016 року ОСОБА_4 звернулась до державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

05.05.2016 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було винесено постанову № 1752/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 11 лютого 2015 року ОСОБА_8, мотивуючи це складення ОСОБА_8 заповітів та призначення своїм спадкоємцем іншої особи ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1233 та ч. 1 ст. 1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 1236 ЦК України заповідачеві надано право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

При цьому законодавством передбачене право заповідача скасувати чи змінити заповіт.

Так, відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Згідно вимог ч. 5-7 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту.

За змістом норми ч. 7 ст. 1254 ЦК України, нотаріус при одержанні заяви про скасування чи зміну заповіту, а також при наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, робить про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається у нього, а також відмітку у Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ та в алфавітній книзі обліку заповітів. Нотаріус,який при посвідченні заповіту довідався про раніше посвідчений заповіт, повідомляє про вчинену дію той орган, де зберігається раніше посвідчений заповіт. Із метою захисту майнових прав та інтересів громадян і юридичних осіб всі заповіти складені та посвідчені, змінені або скасовані в установленому законодавством порядку, підлягають обовязковій реєстрації в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ у порядку, що встановлений Положенням про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ.

Відповідно до п. 171 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року відомості про заповіти підлягають обовязковій реєстрації у Спадковому реєстрі.

При цьому, ці відомості вносяться до Спадкового реєстру тим нотаріусом, яким посвідчено новий заповіт або засвідчено справжність підпису на заяві про скасування заповіту. Внесення відомостей здійснюється в день вчинення відповідної нотаріальної дії. На підтвердження факту внесення відомостей нотаріусом видається відповідний витяг зі Спадкового реєстру.

Оскільки за даними Спадкового реєстру виявлено наявність заповіту від 25.03.1997 року, зареєстрований державним нотаріусом в реєстрі за №5-800 та заповіту від 16.09.2009 року зареєстрований державним нотаріусом в реєстрі за №2-1080 є чинними, а заповіт, складений ОСОБА_8 16.09.2009 року, яким вона заповідала ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку, на яку набула після складання попереднього заповіту від 25.03.1997 року, не скасував заповіт від 25.03.1997 року, яким спадкодавець заповіла тій же особі все своє майно, оскільки не суперечить попередньому, тому законних підстав для спадкування спадкоємцями за законом позивачем ОСОБА_4 решти майна спадкодавця, крім зазначеної земельної ділянки, немає.

Законом України «Про нотаріат» визначені підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ч. 1 ст. 49 цього Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, державний нотаріус Першої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 11 лютого 2015 року ОСОБА_8 у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1752/02-31 від 05.05.2016 року діяла правомірно, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину позивачеві суперечитиме законодавству України.

За таких обставин, у задоволенні позову щодо визнання незаконною відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 11.02.2015 року ОСОБА_8, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1752/02-31 від 05.05.2016 року, визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_2 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою від 05.02.2016 року за № 5-50 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_2 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою від 05.02.2016 року за № 5-52 належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута