АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4115/16 Справа № 185/3252/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Сахарова Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року по справі

за позовною заявою Павлоградського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_2, треті особи: управління Держгеокадастру у Павлоградському районі Дніпропетровської області, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області, Державне підприємство «Павлоградське лісове господарство» про визнання недійсними розпоряджень, визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Павлоградський міжрайонний прокурор в інтересах держави звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що розпорядженням Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Павлоградська РДА) від 14 вересня 2012 року надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради.

На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_2 замовлено розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у Приватному підприємстві «Геолайф» (далі ПП «Геолайф»).

Відділом Держкомзему у Пвілоградському районі 28 вересня 2012 року надано позитивний висновок на зазначену технічну документацію та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу.

Розпорядженням Павлоградської РДА від 12 листопада 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради та вирішено передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,0 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Привовчанської сільської ради.

В подальшому 19 грудня 2012 року на підставі цього розпорядження ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15 листопада 2013 року, проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області встановлено, що при наданні у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,0 га фактично сформовано нову земельну ділянку, у звязку з чим надання даної земельної ділянки повинно було відбуватися через проект землеустрою щодо відведення.

Крім того, перевіркою встановлено, що спірна земельна ділянка передана у власність як пасовища, фактично належить до земель лісового фонду та перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Павлоградське лісове господарство» (далі ДП «Павлоградське лісове господарство») та її вилучення відбулося без його згоди.

Вважаючи, що спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_2 з порушенням норм земельного законодавства, без затвердження проекту землеустрою та фактично змінено її цільове призначення, позивач просив:

визнати недійсним розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 435-р-12 від 14 вересня 2012 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на території Привовчанської сільської ради»;

визнати недійсним розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 580-р-12 від 12 листопада 2012 року «Про передачу у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради»;

визнати недійсним державний акт серії ЯМ № 865958, виданий 19 грудня 2012 року ОСОБА_2 на право приватної власності на землю площею 1,0 га, кадастровий номер :01:003:0601, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01133;

витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :01:003:0601, що розташована на території Привовчанської сільської ради у державну власність.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Дніпропетровської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 15 серпня 2012 року звернувся до голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0601) для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 га на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (т.2, а.с.91).

Розпорядженням голови Павлоградської РДА від 14 вересня 2012 року № 435-р-12 (далі Розпорядження від 14 вересня 2012 року) було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1,0 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Привовчанської сільської ради, розташованої за межами населених пунктів та рекомендовано розробити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та у встановленому чинним законодавством порядку надати на затвердження до райдержадміністрації (т.1, а.с.9).

На виконання Розпорядження від 14 вересня 2012 року та на підставі договору на розроблення технічної документації від 07 липня 2012 року № 01/12/921, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Геолайф», останнім 17 вересня 2012 року було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянину України ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (т.1, а.с.26-48).

Відділом Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області 28 вересня 2012 року, № 6/03-5831, було погоджено зазначену технічну документацію та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,0000 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Привовчанської сільської ради (т.1, а.с.38).

Розпорядженням голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 12 листопада 2012 року №580-р-12 (далі Розпорядження від 12 листопада 2012 року) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради, передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,000 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Привовчанської сільської ради (т.1, а.с.10).

На підставі зазначеного розпорядження 19 грудня 2012 року ОСОБА_2 був виданий Державний акт серія ЯМ № 865958 на право власності на земельну ділянку площею 1,000 га, розташованої на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01133 (т.1, а.с.13).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 до головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель державного інспектора сільського господарства в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними було задоволено частково.

Визнано протиправними дії головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель державного інспектора сільського господарства в Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо встановлення фактів (обставин) порушень земельного законодавства в частині наявності порушень вимог ст. 198 Земельного кодексу України щодо необхідності погодження меж з суміжними землекористувачами при погодженні документації із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим № :01:003:0601;

щодо встановлення фактів (обставин) порушень земельного законодавства в частині наявності порушень вимог Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельної ділянки, затвердженого постановою КМУ від 18 серпня 2010 року № 749 щодо земельної ділянки з кадастровим № :01:003:0601;

щодо встановлення фактів (обставин) порушень земельного законодавства в частині віднесення земельної ділянки площею 1,0 га за кадастровим № :01:003:0601 до земель лісового фонду (лісогосподарського призначення), які в подальшому були відображені в ОСОБА_1 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15 листопада 2013 року № 625/12.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1, а.с.212-223; 224-229).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, зокрема, щодо належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду, відведення та закріплення її за Державним підприємством «Павлоградське лісове господарство» та дійшов висновку, що надання у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки відбулося без порушень земельного законодавства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що підтверджується довідкою відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 07 вересня 2012 року №6/03-5390.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки суд дійшов їх при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справита з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності з п.п. 1, 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), частиною 6 статті 118 якого (тут і далі - ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч.ч.7,8 зазначеної статті Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Згідно з пунктами «б», «в», частини першої статті 20 Закону України «Про землеустрій» від 28 травня 2003 року (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) землеустрій проводиться в обовязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення та зміни меж обєктів землеустрою, надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» визначено різні види документації із землеустрою, якими, у тому числі, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок (пункт д) та технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт і).

Стаття 50 цього Закону передбачала обовязкове складання проекту землеустрою (у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677 (далі Порядок) (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2013 року № 154).

Цим Порядком на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що проект відведення земельної ділянки не розробляється лише у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається в користування або безоплатно передається у власність чи набувається у власність на підставі цивільно-правових угод без зміни її цільового призначення (абзац другий пункту 2 Порядку).

В усіх інших випадках розроблення проекту землеустрою є обовязковим.

У статті 56 Закону України «Про землеустрій» зазначено документи, які повинна містити технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, зокрема, рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди (п.ґ).

Колегія суддів не може погодитися з доводами відповідачів та висновком суду першої інстанції, що дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою надавався для уже фактично існуючої земельної ділянки, а не для формування нової, оскільки до заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою було додано технічний звіт кадастрової зйомки земельної ділянки та встановлено в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки.

Такі доводи не відповідають нормам ст. 56 Закону України «Про землеустрій» та спростовуються матеріалами справи, які не містять доказів, що підтверджували б будь-яке право ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку на час його звернення до голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою.

Крім того, документи технічної документації містять суперечливу інформацію.

Як убачається з пояснювальної записки, складеної інженером-геодезистом ПП «Геолайф», зазначеним підприємством на підставі договору на виконання робіт, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Геолайф» 07 липня 2012 року № 01/12/921, було складено технічний звіт з кадастрової зйомки земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, розташованої на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (т.2, а.с.90).

Зазначений звіт з кадастрової зйомки земельної ділянки з графічними матеріалами, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки Деревянко В.О. було додано до його заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 га на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, із зазначеням кадастрового номеру :01:003:0601 (т.2, а.с.91).

При цьому, як убачається з позначки про визначення кадастрового номеру земельної ділянки на технічній документації із землеустрою, розробленої ПП «Геолайф», вказаний кадастровий номер :01:003:0601 спірній земельній ділянці було визначено тільки 18 грудня 2012 року (т.1, а.с.26).

Так само цей кадастровий номер зазначено і у технічному завданні з розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, погодженому та затвердженому 07 липня 2012 року Деревянко В.О. як директором ПП «Геолайф» та замовником в одній особі, а також у збірному кадастровому плані та кадастровому плані земельної ділянки, виготовлених ПП «Геолайф» 17 вересня 2012 року (т.1, а.с.30,44,45).

Довідка відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 07 вересня 2012 року №6/03-5390, видана ОСОБА_2, що станом на 01 січня 2012 року згідно державної статистичної звітності форми 6-зем земельна ділянка площею 1,0 га, яка передбачається для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради (за межами населеного пункту) знаходиться в рядку 12.1 шифр «землі запасу», колонка 12 «пасовища» -1,0 га, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, державна форма власності, на підставі якої Павлоградською РДА надавався дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, та висновок Держкомзему від 28 вересня 2012 року № 6/03-5831, на підставі якого ця технічна документація затверджувалася, не можуть свідчити про дотримання Павлоградською РДА визначеного законом порядку надання земельної ділянки у власність та ці документи не можна вважати належними доказами, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення (т.2, а.с.38, т.1, а.с.38).

Інших доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачами не надано, хоча судом відповідно до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України вживалися заходи щодо сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи та розяснювалося право заявити клопотання про призначення відповідної експертизи.

Колегія суддів на підставі встановлених обставин та наданих сторонами доказів, дійшла висновку, що Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області надання у приватну власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки із земель державної власності відбулося без розроблення проекту землеустрою, а тому розпорядження голови Павлоградської РДА від 14 вересня 2012 року № 435-р-12 та від 12 листопада 2012 року №580-р-12 як такі, що не відповідають вимогам ст. 118 ЗК України, ст.ст.50, 56 Закону України «Про землеустрій», Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677, слід визнати незаконними.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними (незаконними) можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку площею 1,000 га, розташованої на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства, виданий 19 грудня 2012 року ОСОБА_2 на підставі незаконного розпорядження, а тому судом визнається недійсним.

Згідно з нормами статей 181 - 184, 202 - 204 ЗК України, законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про землеустрій» дані державного земельного кадастру це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.

Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-212 цс14 від 24 грудня 2014 року).

Як встановлено судом, ДП «Павлоградський лісгосп» державного акту на право постійного користування земельними лісовими ділянками на теперішній час не отримало, проте, з планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, якими є планшети лісовпорядкування № 6 (2002 рік) та № 7 (2013 рік), копії яких долучені до матеріалів справи, підтверджується факт перебування у користуванні підприємства на території Привовчанської сільської ради земельних ділянок, у тому числі і спірної земельної ділянки (т.1, а.с.119; т.2, а.с.115).

Крім того, довідками відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 20 січня 2012 року №5/03-285 та від 25 вересня 2013 року №5/03-4326, підтверджено, що згідно державної статистичної звітності форми 6-зем, станом на 01 січня 2012 року та на 01 січня 2013 року у постійному користуванні за межами населених пунктів за ДП «Павлоградський лісгосп» числиться на території Привовчанської сільської ради земельні ділянки всього 2217,4000 га, в тому числі сіножаті 0,7000 га; ліси 1929,3000 га; відкриті землі без рослинного покрову 111,7000 га (т.2, а.с.79-80; 104-105).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку з порушенням порядку її відведення, що призвело до порушення права землекористувача ДП «Павлоградський лісгосп», колегія суддів дійшла висновку, що прокурор має право вимоги на підставі ст. 388,1212 ЦК України витребувати спірну земельну ділянку з незаконного володіння відповідача у власність держави.

При цьому колегія суддів, виходячи з правових позицій Верховного Суду України у справах № 6-2510цс15 від 16 грудня 2015 року та № 6-1376 цс 16 від 29 червня 2016 року наголошує, що правовідносини, повязані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Обставини, встановлені Дніпропетровським окружним адміністративним судом при розгляді справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 до головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель державного інспектора сільського господарства в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки предметом розгляду зазначеної справи були дії державного інспектора щодо складання ОСОБА_1 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15 листопада 2013 року № 625/12, а предметом розгляду справи, що переглядається колегією суддів є законність набуття права власності.

Допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справиу відповідності з положеннями ст. 309 ЦПК України, тягне за собою скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів відповідно до вимог ч.5 ст. 88 ЦПК України, стягує з ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги згідно платіжного доручення № 400 від 22 березня 2016 року в сумі 1205,82 грн. (т.2, а.с.132).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Визнати незаконним розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 435-р-12 від 14 вересня 2012 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на території Привовчанської сільської ради».

Визнати незаконним розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 580-р-12 від 12 листопада 2012 року «Про передачу у власність гр.. ОСОБА_2 земельної ділянки на території Привовчанської сільської ради».

Визнати недійсним державний акт серії ЯМ № 865958, виданий 19 грудня 2012 року ОСОБА_2 на право приватної власності на землю площею 1,0 га, кадастровий номер :01:003:0601, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01133.

Витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :01:003:0601, що розташована на території Привовчанської сільської ради у державну власність.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області витрати по сплаті судового збору в сумі 1205,82 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді