Справа №263/4994/16-ц
Провадження №2/263/1438/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року м.Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючої судді Папаценко П.І.,
при секретарі: Масюк М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим його представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про зобовязання вчинити певну дію, повязану із придбанням квартири, -
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягали на задоволені позову, за обставинами наведеними в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав суду заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи.
Зі згоди позивача та його представника про заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Підтвердженням наведеному, є інформаційна довідка відносно будинку №176 по вул.2-й Кальчик в м.Маріуполі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №67905411 від 13.09.2016 року за якою відсутні будь-які дані щодо особи на вказаними параметрами запиту. (а.с.50)
Згідно копії паспорту позивача ОСОБА_1 серії ВН №723694 та довідки від 8.09.2015 року, він з 23.12.2009 року знаходиться на повному державному забезпеченні у Маріупольському пансіонаті для ветеранів війни та праці №1 і значиться зареєстрованим з 6.01.2010 року за адресою: м.Маріуполь, вул.Лютнева №104/2. (а.с.3,5)
Будь-яких інших доказів в підтвердження позовних вимог позивачем суду не надано.
При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами норм матеріального, процесуального права.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За ст.15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Наведеним правом скористався позивач, звернувшись до суду з позовною заявою, але треба враховувати, що способи захисту свого цивільного права чітко визначені ст.16 ЦК України, якими є:
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Отже такого способу захисту порушеного права, як зобовязання відповідача вчинити певну дію, повязану із придбанням для позивача квартири Законом не передбачено, при цьому враховується та обставина, що таке зобовязання не встановлене договором між позивачем та відповідачем або прямо законом, тому посилання позивача на ст.ст.6,202,205,206 ЦК України у даному випадку є неспроможним, оскільки позивачем крім його особистого твердження не надано жодного належного доказу про існування правочину в вигляді вказаного зобовязання, а тягар доказування його існування покладається на позивача.
За результатами дослідження фактичних обставин справи, письмових доказів, що наявні в матеріалах справи, судом встановлена відсутність факту існування зобовязання відповідача ОСОБА_3 вчинити певну дію, повязану із придбанням квартири для позивача ОСОБА_1 однокімнатну квартиру в Лівобережному районі м.Маріуполя, отже за таких обставин позивачу слід відмовити у задоволені позову.
Оскільки позивач на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним віднести судові витрати на рахунок держави.
Керуючись ст.ст.10,11,61,88,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1, поданим його представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про зобовязання вчинити певну дію, повязану із придбанням квартири відмовити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневій районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвали, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя : П.І. Папаценко