У Х В А Л А

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-НЛ», Львівське комунальне підприємство «Затишне», ОСОБА_9, про звільнення приміщень, демонтаж, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України, пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», частини 1 статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2012 року, 4 вересня, 23 жовтня 2013 року, рішення Верховного Суду України від 1 березня 2006 року, ухвалу Верховного Суду України від 5 листопада 2008 року, постанову Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2011 року, постанови Вищого господарського суду України від 13 та 20 липня 2010 року, 24 березня 2011 року, 10 травня, 31 липня 2012 року.

Одночасно заявник просить поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає за можливе поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду з заявою про перегляд судових рішень враховуючи поважність причин його пропуску. Разом з тим колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій виходив з того, що спірні приміщення не є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку, у них відсутні інженерні комунікації, що необхідні для експлуатації будинку, позивач не є співвласником цих приміщень відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власником цих приміщень є Львівська міська рада.

Разом з тим, у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2012 року, 4 вересня, 23 жовтня 2013 року в яких надані як приклад неоднакового застосування норм матеріального права, судами встановлено, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями, оскільки в них розміщенні інженерні комунікації необхідні для експлуатації будинку.

У справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року в якій надана для порівняння, суд ухвалюючи рішення про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, скасовано рішення виконкому, що стало підставою для видачі оспорюваного свідоцтва про право власності.

Рішення Верховного Суду України від 1 березня 2006 року прийняте у справі про визнання незаконним рішення міськради, недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення та визнання права власності на це приміщення; ухвала Верховного Суду України від 5 листопада 2008 року - про визнання договорів купівлі-продажу квартир недійсними та зобов'язання привести приміщення в первісний стан; постанова Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2011 року - про визнання недійсним наказу ГУ комунальної власності м. Києва КМДА; постанова Вищого господарського суду України від 13 липня 2010 року - про звільнення самовільно зайнятого приміщення; постанова Вищого господарського суду України від 20 липня 2010 року - про визнання недійсним рішення Київської міської ради; постанова Вищого господарського суду України від 24 березня 2011 року - про визнання незаконним та скасування наказу ГУ комунальної власності м. Києва КМДА; постанова Вищого господарського суду України від 10 травня 2012 року - про зобов'язання передати на баланс ОСББ житловий комплекс та технічну документацію на нього; постанова Вищого господарського суду України від 31 липня 2012 року - про визнання недійсним договору купівлі-продажу; рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року - щодо правовідносин, що виникли з інвестиційного договору.

Отже, у справі про перегляд якої надано заяву та у справах судові рішення в яких надані для порівняння наявні інші підстави позову, предмет спору, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія-НЛ», Львівське комунальне підприємство «Затишне», ОСОБА_9, про звільнення приміщень, демонтаж, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема