Справа № 573/1360/16-ц
Номер провадження 6/573/12/16
У Х В А Л А

іменем України

14 липня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2016 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, яке мотивується тим, що у ВДВС Білопільського РУЮ знаходиться виконавче провадження №16810670 від 12 січня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрите на підставі виконавчого листа Білопільського районного суду від 29 грудня 2009 року. Посилаючись на те, що за ОСОБА_2 існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 16104 грн., від стягувача ОСОБА_3 надійшла заяви про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 звернулась з даним поданням до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, своє подання підтримала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у ВДВС Білопільського РУЮ знаходиться виконавче провадження №16810670 від 12 січня 2010 року, яке відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Білопільським районним судом Сумської області 29 грудня 2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 листопада 2009 року, що підтверджується наявною у справі ксерокопією виконавчого листа та ксерокопіями постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового його виконання (а.с. 2-3).

Підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у виїзді за кордон в поданні відділу ДВС Білопільського РУЮ зазначено те, що за ОСОБА_2 існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 16104 грн., яку боржник не сплачує, хоча має у власності 1/2 частку земельної ділянки, яка перебуває в оренді і за яку отримує орендну плату, а також на те, що від стягувача ОСОБА_3 надйшла заява про обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с. 10).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під "ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням", про яке йде мова у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

В той же час, з урахуванням положень ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 313 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Зі змісту п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, наданого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 намагається виїхати за межі України з метою ухилення від виконання зобовязань представник відділу ДВС Білопільського РУЮ не надав.

Із запитом до Головного центру обробки спеціальної інформації стосовно виїзду за межі України ОСОБА_2 відділ ДВС Білопільського РУЮ не звертався.

Крім того, в матеріалах справи відсутня довідка про наявність заборгованості боржника по сплаті адіментів, посилання на яку є в тексті самого подання.

У поданні зазначено, що боржник перебуває на обліку у Білопільському районному центрі зайнятості, виконавчий лист перебуває там, бо утримуються аліменти з допоги, яку отримує ОСОБА_2

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів державним виконавцем суду не надано.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати боржника ОСОБА_2 таким, що ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а тому підстав для тимчасового обмеження його у виїзді за межі України немає.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка приймає участь у розгляді справи, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя