Справа № 639/1948/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р . Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі - Слюсарєвій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні власністю, виселення без надання іншого житла та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 у лютому 2016 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1, усунення перешкод в користуванні власністю, примусове виселення без надання іншого житла та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 28 вересня 2010 року позивач придбав у відповідача зазначену квартиру, проте ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання щодо звільнення майна та продовжує користуватися квартирою. Як зазначає позивач реєстрація та проживання відповідача на житловій площі перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, але проти ухвалення заочного рішення у разі неявки ОСОБА_2 категорично заперечує ( а.с. 45) .

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за останнім відомим місцем проживання.

в тому числі через оголошення у пресі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.

Як вбачається з наданої позивачем копії дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 28.09.2010 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу , ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1. Інформації щодо виникнення у позивача права власності матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

За умовами п.5 договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_2 стверджував, що до 28.12.2010 р. квартира буде повністю звільнена та до цього ж строку будуть зняті з реєстраційного обліку ( виписані) всі зареєстровані у відчужуваному майні особи.

Положення ст. ст. 3, 11 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту реєстрації у спірній квартирі відповідача та/або інших осіб, невиконання зобов'язань щодо звільнення квартири та проживання в ній ОСОБА_2 по теперішній час позивачем не надано. У позовній заяві позивач не зазначає докази, якими він обґрунтовує свої вимог та крім копії дублікату договору купівлі-продажу до позовної заяви ніякі докази не додані.

Згідно даних адресно- довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, ОСОБА_2 знятий з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 10.02.2016 р.

За таких обставин у позові ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням шляхом виселення та зняття з реєстрації, усунення перешкод у користуванні власністю суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10.11, 15, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 319 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні власністю, виселення без надання іншого житла та зняття з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -