Справа № 523/8160/15-ц
Провадження №2/523/251/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дебют-Агроінвест» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», треті особи: ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів», ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай», про стягнення суми неустойки за невиконання умов договору доручення, про розірвання договору застави та виключення записів про обтяження рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

В процесі розгляду справи представник ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" заявив клопотання про закриття провадження по справі в частині позовних вимог, що стосуються спору між юридичними особами, у зв'язку з тим, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дебют-Агроінвест» у судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" заперечувала, вказуючи, що однією із сторін є фізична особа, вимоги до відповідачів взаємопов'язані між собою, справа із всіма заявленими вимогами позивача підлягає розгляду у суді загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що розгляд даної справи повинен проводитись за правилами господарського судочинства, з наступних підстав.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлені до фізичної особи з приводу не виконання нею Договору доручення, укладеного між ним та позивачем, відповідно якого повірений зобов'язується вчинити від імені та за рахунок Довірителя юридичні дії по здійсненню супроводу з оформлення угод про припинення зобов'язань позивача, які були укладені в забезпечення виконання договорів про відкриття кредитної лінії.

Окрім вказаних позовних вимог, позивачем також були заявлені вимоги до ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" з приводу припинення, розірвання іпотечних договорів, укладених між позивачем та ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та припинення застави.

Із викладеного вбачається, що правовідносини, які склалися між позивачем та кожним з відповідачів виникли з різних підстав: правовідносини між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 виникли з приводу невиконання договору доручення щодо оформлення угод про припинення зобов'язань позивача, а правовідносини, які склалися між позивачем та ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" стосуються припинення та розірвання договорів іпотеки та застави, укладених між юридичними особами, при цьому відповідач ОСОБА_2 не був учасником вказаних правовідносин.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, згідно ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням..

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Статтею 16 ЦПК передбачено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Вказана правова позиція також викладена в Постанові ВСУ від 01.07.2015 року у справі №6-745цс15.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідачів неоднорідні, не пов'язані між собою, від вирішення позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_2, не залежить вирішення вимог, заявлених позивачем до ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", позовні вимоги позивача, що заявлені до фізичної особи та до юридичної особи, підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що є підставою для закриття провадження по справі в частині позовних вимог позивача до ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії".

Згідно ст.206 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст.15, 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» - задовольнити.

Провадження у справі в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» - закрити.

Розяснити позивачеві їх право на звернення у цій частині до господарського суду.

В іншій частині продовжити розгляд справи.

Копію ухвали направити іншим учасникам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: