Номер справи 220/1315/16-ц
Номер провадження № 2-о/220/274/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 року ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_3, посилаючись на наступне. 13 березня 2016 року у м. Донецьк помер її батько ОСОБА_3, який постійно мешкав у АДРЕСА_1. Про смерть батька їй повідомила його матір і її бабця ОСОБА_1, яка і передала їй свідоцтво про його смерть та повідомила, що батько похований у м. Донецьку. При зверненні до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області з метою реєстрації смерті їй було відмовлено у реєстрації смерті у звязку з невідповідністю свідоцтва про смерть зразку документів відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Заявник є спадкоємцем першої черги після смерті батька і має намір оформити спадщину, однак відсутність документів, які б підтверджували факт його смерті, є перешкодою у цьому. Тому просила встановити факт смерті батька у м. Донецьк 13 березня 2016 року.

Заявник, її законний представник в судовому засіданні заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника, її законного представника, допитавши свідка ОСОБА_4, який підтвердив факт смерті ОСОБА_3 13.03.2016 р. у м. Донецьк, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено наступні обставини.

13 березня 2016 року у м. Донецьку помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про що мається свідоцтво про смерть, видане 15 березня 2016 року Петровським відділом РАЦС м. Донецька Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції ДНР, ОСОБА_4 ДНР № 018326.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно листа Великоновосілківського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній діючим законодавством.

Враховуючи викладене, надане заявником свідоцтво про смерть є незаконним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи досліджені докази, суд враховує висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом було встановлено, що 13 березня 2016 року у м. Донецьк помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання спадщини та допомоги на поховання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, 13 березня 2016 року у м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.М. Якішина