Провадження №2/200/3948/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, відповідно якої просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4, на спадкове майно, яке складалось з квартири АДРЕСА_1, зареєстроване у спадковому реєстрі за номером 54686455, оформлено на бланку ВТІ 695760 під номером в реєстрі нотаріальних дій 1170, оформлене на ім'я ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21.10.2012 року помер ОСОБА_4. ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_4, що підтверджується:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі "батько" зазначено "Москвічов Михайло Минович"

- копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в якому зазначено, що 21.01.1949 року Добрянська селищна рада Ріпкінського району Чернігівської області, зробила актовий запис № 71 про народження 20 травня 1932 року дитини чоловічої статі за ім'ям - ОСОБА_4, в графі батько зазначено "Москвічов Мина Панасович", в граф мати зазначено "Москвічова Васса Іванівна"

- копією актового запису №78 від 01.10.1927 року про народження 01.10.1927 року дитини чоловічої статі за ім'ям "Москвічев Міхаил", місце народження с. Добрянка, Добрянський округ, Чернігівська область, в графі батько зазначено - "Москвічев Міна", в графі мати зазначено "Москвічева Васса"

08.02.2013 року вона звернулась до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Спадкова справа була внесена до Спадкового реєстру на номером 54140684.

14.05.2013 року вона отримала відмову у отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки відсутні документи на підтвердження права власності спадкодавця на майно.

Намагаючись з'ясувати місце знаходження правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, вона встановила, що її дядьку ОСОБА_4 за життя належала квартира АДРЕСА_2.

04.07.2013 року ОСОБА_2 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, а саме: на спадкове майно, яке складалось з квартири АДРЕСА_2, зареєстроване у спадковому реєстрі за номером 54686455, оформлено на бланку ВТІ 695760 під номером в реєстрі нотаріальних дій 1170.

Дане свідоцтво оформлено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, на підставі спадкової справи, яку він відкрив 27.03.2013 року та вніс до Спадкового реєстру за номером 54304236.

Спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер 21.10.2012 року, на підставі якої було видано Свідоцтво про право на спадщину була відкрита та внесена до Спадкового реєстру 27 березня 2013 року, в той час коли П'ятою Дніпропетровської ДНК вже була відкрита та внесена до Спадкового реєстру аналогічна спадкова справа, ще 08 лютого 2013 року, тобто з запізненням в 45 діб.

В березні 2013 року ОСОБА_2 не мав жодного документа на підтвердження своїх прав на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки не є родичом спадкодавця, про те заяву від нього, як від спадкоємця після смерті ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_5 прийняв.

Підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину було рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2013 року у справі №203/3226/13-ц, 2-о/0203/53/2013, оскільки саме цим рішенням було встановлено факт, що відповідач ОСОБА_2 проживав з спадкодавцем однією сім'єю протягом п'яти років.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2013 року було скасоване. Заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення була залишена без розгляду.

Станом на теперішній час підстави для визначення ОСОБА_2 спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 не мав права на спадкування майна ОСОБА_4, свідоцтво про право власності на спадкове майно слід визнати недійсним та скасувати.

В судове засідання позивач надала заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували.

Третя особа в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, їх належність та допустимість, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-КИ №501569 /а.с.51, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 06.03.2013 року /а.с.53/, а також актовим записом про народження №78 від 01.10.1927 року /а.с.54/, зі змісту яких випливає, що батько позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

21.10.2012 року ОСОБА_4 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №468845. /а.с.10/

27.03.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4, за заявою ОСОБА_2 /а.с.14/

04.07.2013 року на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2013 року у справі №203/3226/13ц, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видано на імя ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2012 року, а саме на квартиру АДРЕСА_3. Зазначене свідоцтво зареєстровано у реєстрі за №1170. /а.с.12/

Так, у справі №203/3226/13ц Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 17.06.2013 року за заявою ОСОБА_2 прийнято рішення, яким встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 у період з 2007 року по 21.10.2012 року./а.с.19-20/

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року скасовано рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2013 року у справі №203/3226/13ц та встановлено наступні факти і обставини./а.с.21-23/

Встановлено, що 08.02.2013 року /а.с.60/ ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст.1269, ч.3 ст.1270 ЦК України звернулась до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2012 року, оскільки являється єдиною спадкоємицею померлого, про що було достеменно відомо відповідачу ОСОБА_2

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №203/2604/15к від 19.05.2015 року, 10.07.2013 року ОСОБА_2 продав спірну квартиру, у звязку з чим ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого 21.10.2012 року ОСОБА_4 та відноситься до третьої черги спадкоємців за законом, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом, що усувало відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування навіть за наявності рішення суду, а також, зважаючи на положення ст.1301 ЦК України, суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2012 року видано 04.07.2013 року з порушенням вимог закону та при відсутності права ОСОБА_2 на спадкування, у звязку з чим позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Оскільки законом у ст. 1301 ЦК України встановлений спосіб захисту порушеного права шляхом визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, позовні вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на зміст ч. 2 ст. 16 і ст. 1301 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки є невірно обраним позивачем способом захисту свого порушеного права.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, при частковому задоволенні позову на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2012 року, на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване у спадковому реєстрі за номером №54686455, зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №1170.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні при оголошенні рішення мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В.Шевцова