ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7245/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем Горбань С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

8 вересня 2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в такому ж розмірі до досягнення дитиною трьох років.

Позов обґрунтований такими обставинами. З 2014 р. сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4. З червня 2016 р. сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем, і цього часу відповідач не приймає участі в її утриманні. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому не у змозі забезпечити належний рівень життя дитини. Відповідач має постійний стабільний заробіток, аліментів нікому не платить і з урахуванням рівня доходів у змозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позов визнали частково, просили визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. або 1/4 частки заробітку. Вимоги про стягнення коштів на утримання позивача не визнали пославшись на нетривалість стосунків сторін, свідоме погіршення позивачем свого матеріального становища та недоведеність можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання позивача. Відповідач пояснив, що його стосунки з позивачем були нетривалими і не мали ознак сімейних відносин, а моральні якості та поведінка позивача не мотивували його до вступу в шлюб. У грудні 2015 р. позивач набула у власність квартиру, але у вересні 2016 р. вона переоформила її на іншу особу, тим самим свідомо поставила себе у становище такої, що потребує оренди житла. Натомість він власного житла у Києві не має і змушений винаймати квартиру вартістю 4200 грн. на місяць. Відповідач також зазначив, що з вересня 2016 р. він систематично перераховує позивачу кошти на утримання дитини.

Вислухавши сторони, представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Після припинення сімейних відносин сторін дитина залишилась з матір'ю і перебуває на її утриманні.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що батько приймає певну участь в матеріальному утриманні дочки (а.с. 38, 39, 40), однак надавана ним допомога не є регулярною, а її розмір мати дитини вважає недостатнім для забезпечення усіх потреб дитини.

Відповідно до положень частини 1 статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язки утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дочки, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працює в ПАТ «Вест Файненс Енд Кредит Банк» на посаді заступника начальника відділення і його середньомісячний дохід становить 20000,22 грн.

Наявність у платника аліментів регулярного доходу згідно приписів статей 181, 183 Сімейного кодексу України є підставою для визначення аліментів у частці від його заробітку.

Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд присуджує до стягнення аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_2 про стягнення коштів на її утримання суд керується положеннями ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, відповідно до яких жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже за змістом вказаних положень сімейного законодавства позивач ОСОБА_2 як мати, з якою проживає дитина, має право на утримання від батька дитини -відповідача ОСОБА_3, до досягнення дитиною трьох років незалежно від будь-яких обставин, в тому числі і свого матеріального становища. Єдиною умовою, яка враховується при вирішенні цього спору, є спроможність батька дитини надавати таке утримання.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, у нього немає інших дітей (окрім дочки ОСОБА_4) та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, має постійну роботу, отримує стабільну та достойну заробітну плату, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що він спроможний надавати утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи конкретну частку заробітку відповідача, яка підлягає стягненню на утримання позивача, суд враховує, що з нього стягнута ? частина його заробітку як аліменти на утримання дитини, а тому вважає обґрунтованою вимогу про надання утримання позивачу в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу).

На думку суду такий розмір утримання буде достатнім для забезпечення невідкладних потреб позивача і не поставить відповідача у занадто скрутне матеріальне становище.

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.

Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі

1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 вересня 2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання матері дитини в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 8 вересня 2016 р., до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: