Справа № 635/2907/16-ц
Провадження № 2/635/1612/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю.
за участю секретаря судового засідання Письменної В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення,
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 11 червня 1993 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.
В шлюбі за рахунок позичених коштів вони придбали житловий будинок з земельною ділянкою, розташований за адресою: смт. Високий Харківського району Харківської області, вул. Кримська, 11, та здійснили капітальний ремонт зазначеного житлового будинку. Житловий будинок та земельна ділянка оформлено на відповідача по справі.
На теперішній час, відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні спірним будинком. В звязку з чим, він звертався до дільничного інспектора.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала.
Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В ч. 1 ст. 58 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 червня 1993 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 436 /а.с. 5/.
Відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 13 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 реєстраційний №530, належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт. Високий Харківського району Харківської області, вул. Кримська, 11. Загальна площа житлового будинку 338,40 кв.м., житлово площа 130,70 кв.м.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позивач зазначає, що він є власником спірного житлового будинку.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує судовий спір про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.
За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Отже, оскільки спір між сторонами про поділ майна не є вирішеним, то на цей час сторони мають рівні права на користування майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.
Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, позивач дійсно має перешкоди у користуванні та розпорядженні спірним будинком, його позбавлено доступу до будинку.
Згідно квитанції № QS40001001 від 04 квітня 2016 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. /а.с. 13/.
Питання про стягнення понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення задовольнити.
Вселити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у житловий будинок №11 по вулиці Кримська в смт. Високий Харківського району Харківської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати з судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя - А.Ю. Полєхін