У Х В А Л А

16 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 про визнання договору дарування Ѕ частки квартири недійсним,

в с т а н о в и л а:

23 серпня 2016 року ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

На підтвердження своїх вимог заявниця додала ухвали Верховного Суду України від 7 жовтня 2009 року та 19 січня 2011 року, постановлені ним як судом касаційної інстанції, і рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2012 року.

Водночас заявниця подала клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року, посилаючись на те, що річний строк, зазначений у частині першій статті 356 ЦПК України, нею не пропущено, оскільки рішення Оболонського районного суду м. Києва, щодо якого подано заяву про перегляд, було постановлено 24 вересня 2015 року, таким чином останнім днем строку подання заяви про перегляд рішення суду першої інстанції Верховним Судом України закінчується 24 вересня 2016 року.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина четверта статті 356 ЦПК України).

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки наведені ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення не є поважними і не свідчать про відсутність у неї можливості подати заяву в установлений законом строк.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Керуючись статтями 72, 356 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема