справа № 691/536/16-ц
провадження № 2/691/299/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю :

позивача ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 30 жовтня 2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі ОСОБА_3, про що зроблено відповідний запис №06 виконавчим комітетом В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Від шлюбу дітей не має. Деякий час, після початку спільного проживання, в сім»ї була злагода, вони розуміли одне одного, не сварились. Із плином часу взаємовідносини почали псуватися. Між ними зникла довіра, яка була до шлюбу, виникли сварки, зникло взаєморозуміння. Спроби налагодити відносини, нічого не дали. Спір щодо спільного нажитого майна відсутній. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, що і змусило її звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач просив зареєстрований шлюб з відповідачкою розірвати, термін на примирення не надавати.

Відповідачка на розгляд справи не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву від 05 липня 2016 року, в якій зазначила, що позов визнає, просить справу розглянути без її участі та, в разі розірвання шлюбу, залишити дошлюбне прізвище Марищук.

Враховуючи те, що відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутність, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідачки надавши можливість сторонам примиритися в судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї позивачем і відповідачкою не можливе, поскільки сторони разом не проживають напротязі шести місяців, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, що унеможливлює існування сім»ї. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка, як вбачається із змісту заяви, проти його розірвання також не заперечує, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Дітей від шлюбу не має. Майновий спір, як зазначив позивач в судовому засіданні, відсутній.

З'ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд також враховує ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України, якою визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства.

За ухвалою суду від 08 червня 2016 року, сторонам було надано термін для примирення, за минуванням якого сторони не примирилися.

Суд, вважає за доцільним, з огляду на клопотання відповідачки, змінити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, виходячи із права наданого ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу.

Позов підтверджується: свідоцтвом про одруження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 34, 55,104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.51,52 Конституції України, ч.1 ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок», ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Марищук) ОСОБА_4, зареєстрований 30 жовтня 2013 року виконавчим комітетом В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області за актовим записом № 06.

Після розірвання шлюбу змінити ОСОБА_3 прізвище набуте у шлюбі на дошлюбне прізвище - Марищук.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5