РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 04.09.2015 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення. Зі змісту заяви свідчить, що у 1993 р. квартира за адресою: АДРЕСА_1 була приватизована нею, ОСОБА_1 та її донькою, ОСОБА_2, 27.04.1977 р. н. 02.09.2006 р. свою частку вказаної квартири вона подарувала, донці, ОСОБА_5 Квартира складається з двох відокремлених кімнат. У вказаній квартирі вона зареєстрована та мешкає в одній із кімнат. В її кімнаті маються меблі, одяг, речі побутового призначення, а у другій мешкає донька з онуком. Від вхідних дверей у них з донькою загальний замок. З донькою склалися неприязні відносини у звязку з чим вона та донька закривають свої кімнати у яких проживають на власний замок. 22.08.2015 р. близько о 23.00 годині, коли вона прийшла до себе у квартиру, то не змогла відкрити вхідні двері, так як замок був змінений звязку з чим вона була змушена викликати дільничного. З урахуванням викладеного просить усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом її вселення у квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

28.01.2016 р. до Богунського районного суду м. Житомира надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог заявниця вказала, що вона, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва № 9263 про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради 28.12.1993 р., зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.01.1994 р., реєстр № 12480 та договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.09.2006 р. і зареєстрованого в реєстрі № 3070, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 25.10.2006 р., номер запису 12480, в книзі 122, реєстраційний номер 15903224, номер витягу 12279423, право власності по якому на ? ід. Частку зареєстровано державним реєстратором ОСОБА_7 Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області 25.08.2015 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 31.08.2015 р. індексний номер витягу 43016639, номер запису про право власності 10977916, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Крім того ОСОБА_2 зазначила, що у вказаній квартирі зареєстрована та періодично зявляється для проживання її мати, ОСОБА_1. На час направлення позову до суду, між нею, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3, з другої сторони, 23.01.2016 р. було укладено попередній договір про продаж в майбутньому квартири АДРЕСА_2, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі № 48.

У звязку з тим, що в квартирі періодично зявляється для проживання та зареєстрована ОСОБА_1 вона, ОСОБА_2 не має можливості реалізувати своє право розпорядження квартирою та виконати умови вищевказаного попереднього договору.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 не є членом її сімї, оскільки сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Крім того, між нею та ОСОБА_1 склалися вкрай неприязливі відносини, свідками яких є її малолітній син-інвалід та сусіди.

ОСОБА_2 вважає, що її права порушені та підлягають захисту шляхом виселення ОСОБА_1 без надання іншого житла зі спірної квартири та зняти її з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 наполягала на своїх позовних вимогах посилаючись на доводи та докази викладені у позові. У зустрічному позові просила відмовити.

Відповідачка, позивачка по зустрічному позову, ОСОБА_2 наполягала на задоволені своїх зустрічних позовних вимог. У первинному позові ОСОБА_1 до неї, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, просила відмовити.

Представник третьої особи не заперечувала проти винесення рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи позивачки, відповідачки-позивачки по зустрічному позову, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника третьої особи вважає, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення, відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити.

Судом встановлено. Згідно паспорта громадянина України на імя ОСОБА_1, 11.02.1954 р. н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.12.1991 р. (а. с. 5).

Згідно паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2, 27.04.1977 р. н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.10.1993 р. (а. с. 79).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9, 31 травня 2007 р. н. Батьками дитини вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_2. (а. с. 108).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва № 9263 про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради 28.12.1993 р., зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.01.1994 р., реєстр № 12480 та договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.09.2006 р. і зареєстрованого в реєстрі № 3070, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 25.10.2006 р., номер запису 12480, в книзі 122, реєстраційний номер 15903224, номер витягу 12279423, право власності по якому на ? ід. Частку зареєстровано державним реєстратором ОСОБА_7 Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області 25.08.2015 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 31.08.2015 р. індексний номер витягу 43016639, номер запису про право власності 10977916, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01. (а. с. 25-26, 70-74).

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2, власником квартири є ОСОБА_2. (а. с. 74-76).

Зі змісту договору дарування квартири від 14.06.2012 р. свідчить, що ОСОБА_11, який діяв від імені ОСОБА_12, з однієї сторони, подарував та ОСОБА_1, ОСОБА_13 з другої сторони, прийняли в рівних частинах квартиру № 6 розташовану у буд. 4 по вул. Червоноармійській в м. Новоград-Волинську Житомирської області. (а. с. 89-90).

Зі змісту договору дарування жилого будинку від 23.06.2006 р. свідчить, що ОСОБА_14, ОСОБА_15 з однієї сторони, подарував та ОСОБА_1 з другої сторони, прийняла у власність, як дарунок, житловий будинок № 14 по вул. Юнатів з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Кашперівка Тетіївського району Київської області. (а. с. 91-92).

Зі змісту повідомлення соціальної служби для сімї, дітей та молоді від 04.04.2016 р. свідчить, що сімя ОСОБА_2, де виховується дитина з функціональними обмеженнями, ОСОБА_9, 31.05.2007 р. н., перебуває на внутрішньому обліку сімей з дітьми, які мають особливі потреби, з 12.03.2015 р. (а. с. 127).

Згідно інформації Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» від 05.04.2016 р. № 510 свідчить, що ОСОБА_9, 31.05.2007 р. н. наглядається медичними працівниками поліклініки № 1 з народження. З 2010 р. отримує соціальну допомогу по інвалідності (Q43.8). Дитина знаходиться на диспансерному обліку у невролога з приводу синдрому мінімальної церебральної дисфункції, отримує медикаментозні курси лікування. Діагноз: церебно-астенічний синдром. За висновками медичних працівників дитині вкрай небезпечно перебування в психологічно напруженій обстановці. (а. с. 128).

З аналізу висновку Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області (ЖЄО № 4882 від 11.02.2016 р.) з приводу звернення за заявою ОСОБА_2, щодо здійснення перевірки та притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_16 встановлено.

З пояснень свідка ОСОБА_17 свідчить, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1974 р. Щодо своїх сусідів з квартири № 2, ОСОБА_18 та її доньки, ОСОБА_2 може пояснити, що знає їх давно і добре. Ліну може охарактеризувати тільки з позитивної сторони, ОСОБА_18 тільки з негативної сторони. Їй відомо, що в теперішній час у квартирі фактично мешкає ОСОБА_2 зі своїм сином. В квартирі зареєстрована але не мешкає ОСОБА_18 Свого часу ОСОБА_18 свою частку квартири подарувала ОСОБА_2 При цьому, за своє життяЮ, ОСОБА_18 неодноразово виходила заміж а після смерті своїх чоловіків набувала права власності на майно. Таким чином, ОСОБА_18 має квартиру у м. Новоград Волинську та будинок у Київській області. Протягом декількох останніх років між матірю та донькою відбуваються сварки на які викликаються працівники поліції. (а. с. 35-39)

Свідки ОСОБА_19А.(а. с. 18-21), ОСОБА_20 (а. с. 22-25), ОСОБА_21 (а. с. 40-43), ОСОБА_22 (а. с. 44-47) пояснили, що знають сусідів, доньку та матір, з квартири № 2 які тривалий час сваряться між собою щодо проживання у квартирі.

Опитана під час перевірки заяв ОСОБА_23 працівникам поліції пояснила, що дійсно вона являється матірю ОСОБА_2, 27.04.1977 р. н. яка зі своїм малолітнім сином, а її онуком мешкає за адресою: АДРЕСА_1. У 2006 р. вона подарувала доньці свою частку вказаної квартири але продовжувала бути зареєстрованою у вказаній квартирі. Через декілька років стосунки з донькою стали напруженими до конфліктів на побутовому грунті. З цього приводу неодноразово викликалися працівники міліції, відбувалися судові засідання. Взагалі вона не планує мешкати у вказаній квартирі але «…вона не хоче, щоб неї глузувала її донька…», «…не мала б претензій до доньки, якби донька погодилася переоформити її кімнату на її коханого онука…», «…вона хотіла б, щоб донька перша їй, почала йти на поступки…». (а. с. 48).

З аналізу постанов про відмову в порушені кримінальних справ за заявами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та висновків про результати розгляду звернення від 18.08.2008 р. (а. с. 54), від 13.10.2011 р. (а. с. 56), від 18.11.2014 р. (а. с. 66), від 01.07.2015 р. (а. с. 71), від 15.07.2015 р. (а. с. 77) вбачається, що до громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винесено попередження про недопущення антигромадської поведінки в побуті в подальшому. Зі змісту постанов про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що між сторонами існують неприязні стосунки, сторони наносять один одному тілесні ушкодження. Листами повідомленнями підтвержується той факт, що ОСОБА_24 продовжує неправомірні дії.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушення правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити с того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача(незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Беручи до уваги офіційний характер заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім»ї на підставі ст.116 ЖК України без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правил ст. 29 ЦПК України про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання та громадського впливу має підтверджуватись письмовими доказами які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про : 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення, тощо. З огляду на це вирішення питання зняття з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 16.01.2012 р. по справі № 6-57цс11).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення, слід відмовити, з наведених у описовій частині рішення підстав. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити, оскільки ОСОБА_24 не дотримується норм і правил співжиття і порушує їх, робить неможливим проживання її з позивачем в одній квартирі, що призводить до бійок, нанесення один одному тілесних ушкоджень. Крім того, відповідач має у власності квартиру № 6, яка розташована в м. Новограді Волинському по вул. Червоноармійській, 4 Житомирської області та власний житловий будинок № 14 по вул. Юнатів з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Кашперівка Тетіївського району Київської області.

Керуючись ст.ст. 116,157 ЖК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, Постановою № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11,60,76, 88, 158, 212-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення, відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, 11.02.1954 р. н. з кв. 2 в будинку 81, по вул. Східній, в м. Житомир без надання іншого житла.

Зобовязати Богунський районний ДМС у Житомирській області зняти ОСОБА_1, 11.02.1954 р. н. з реєстраційного обліку за адресою: кв. 2 в будинку 81, по вул. Східній, в м. Житомир.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка