Справа № 202/2010/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі - Герасименко В.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до відповідача з даним позовом , указуючи, що 02 серпня 2014 року, приблизно о 19-00 годині, на автодорозі Р- 52 "Дніпропетровськ- Царичанка- Кобеляки- Решетилівка", в районі будинку № 515 по вулиці Леніна в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, сталася дорожньо- транспортна пригода за участі транспортних засобів : автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, відповідача у справі.

Позивач указує, що під час даної дорожньо- транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вжив заходів до зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу та не витримав небезпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, чим порушив п.12.3,13,1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 2699 від 04.09.2014 року становить 134 544,13 гривень.

03.03.2015 року позивач звернувся із заявою до страхової компанії ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" , в якій була застрахована цивільно- правова відповідальність водія транспортного засобу "Опель- Астра" державний номерний знак НОМЕР_4, щодо виплати страхового відшкодування. Страхова компанія ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" листом від 16.03.2015 року за № 09149812 повідомила про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 49 000 гривень, які 17.03.2016 перераховано на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на відшкодування матеріальних збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди - 86 544,13 гривень, які складються з вартості відновлюваного ремонту

134 544,13грн.- 49 000грн.(отримане страхове відшкодування) + 1000 грн. франшиза.

Також позивач просила стягнути витрати, пов*язані з проведенням автотоварознавчої експертизи, які вона понесла, у розмірі 150 гривень. Всього на відшкодування матеріальної шкоди просила стягнути 86 694,13 грн.

Крім того, позивач указує, що протиправними діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях від того, що було пошкоджено її автомобіль, відповідач жодним чином не спробував вчинити дії по зменшенню негативного впливу наслідків власної протиправної поведінки. Моральну шкоду вона оцінює у 15 000 гривень та просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача, ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Заперечуючи проти позову, представник відповідача указала, що вина ОСОБА_2 у скоєні дорожньо - транспортної пригоди жодним чином не доведена.

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року, залишеною без змін постановою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, провадження у справі про адмінстративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст. 247 КпАП, через закінчення строку накладення адміністративного стягнення. Постановою слідчого Дніпропетрорвського ВП ГУНП України в Дніпропетпровській області від 10.12.2015 року закрито кримінальне провадження у зв*язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Оскільки вина відповідача у скоєні дорожньо- транспортної пригоди в установленому законом порядку не доведена, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 немає. Тому просила суд відмовити у задоволені позовних вимог позивачеві.

Третя особа у справі, ОСОБА_6, в судове засідання не з*явилася, про розгляд справи повідомлена ( а.с.111).

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 серпня 2014 року, приблизно о 19-00 годині, на автодорозі Р- 52 "Дніпропетровськ- Царичанка- Кобеляки- Решетилівка", в районі будинку № 515 по вулиці Леніна в селищі Кировське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, сталася дорожньо- транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Під час даної дорожньо- транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем НОМЕР_2, при винекненні небезпеки автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку, не вжив заходів до зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу та не витримав безпечну дистанцію, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, чим порушив п.12.3,13,1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначене підтверджується постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року по справі про адмінстративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України, відносно ОСОБА_2, провадження у якій закрито на підставі п.7 ст. 247 КпАП, через закінчення строку накладення адміністративного стягнення, залишеною без змін постановою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року ( а.с.32,108).

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 2699 від 04.09.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 134 544,13 гривень ( а.с. 14-19).

Судом встановлено, що 17.03.2016 року страховою компанією ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" перерахувало на користь позивача. Страхове відшкодвання у розмірі 49 000 гривень ( а.с. 84).

Невідшкодована сума відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 86 554 гривні 13 коп.

( 134 544,13грн. - 49 000грн.(отримане страхове відшкодування) + 1000 грн. франшиза.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1188 цього Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а смае : шкода , завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльностю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці, залежно від обставни, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність , у разі неджостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди, зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( стархових відшкодуванням).

З урахуванням встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносинам, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума, заподіяної матеріальної шкоди, яка залишилася невиплаченою після страхового відшкодування ОСОБА_7 страховою компанією ПрАТ "Страхова компанія "Уніка", у розмірі - 86 554, 13 грн.

Суд вважає, що витрати позивача на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 150 гривень задоволенню не підлягають, оскільки як убачається із копії квітанції на а.с. 36 указана сума сплачена ФОП ОСОБА_9 за проведення автотоварознавчої експертизи гр. ОСОБА_8, яка ніякого відношення до даної справи немає.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що в результаті пошкодження автомобіля марки " Міцубіши Аутлендер", з вини відповідача позивачеві завдана моральна шкода , оскільки вона деякий час не могла користуватися автомобілем, відчувала певні незручності, переживала.

Враховуючи те, що матеріальна шкода позивачеві заподіяна безпосередньо з вини ОСОБА_2, в результаті порушення Правил дорожнього руку, суд , приймаючи до уваги ступінь вини, характер заподіяних моральних страждань, їх тривалість вважає можливим стягнути з останнього на користь позивача на відшкодування моральної шкоди - 2500 гривень.

Слід зазначити, що суд критично ставиться до заперечнь відповідача та його представника щодо того, що вина ОСОБА_2 в порушенні ним Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, не доведена в установленому законом порядку.

Так, постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року, залишеною без змін постановою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, убачається, що дорожньо-транспортна пригода 02 серпня 2014 року відбулася саме з вини ОСОБА_2, дії якого не відповідали п.п. 12.3,13.1 Правил дорожнього руху України. Провадження у справі про адмінстративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст. 247 КпАП, через закінчення строку накладення адміністративного стягнення, тобто не з реабілітуючих підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне праволпорушення обов*язкові для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особюи, стосвоно якої ухвалено вирок або постанову суджу з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Слід також зазначити, що суд не приймає до уваги постанову слідчого Дніпропетрорвського ВП ГУНП України в Дніпропетпровській області від 10.12.2015 року, якою закрито кримінальне провадження у зв*язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та висновок автотехнічного дослідження № 35 від 15.10.2014 року ( а.с. 113-116) як належний та допустимий доказ у даній справі.

По-перше, висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, слідчий зробив у рамках кримінального провадження, висновок автотехнічного дослідження № 35 був зроблений також у рамках кримінального провадження на підставі пояснень лише ОСОБА_2 та свідків з його боку. По- друге, зі змісту постанови слідчого Дніпропетрорвського ВП ГУНП України в Дніпропетпровській області від 10.12.2015 року про закриття кримінального провадження убачається, що воно закрито у зв*язку з неможливістю встановити вину, а не у зв*язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність його вини у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є хибним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача з відповідача судовий збір у розмірі-865 гривень 54 коп. та 551 гривню 20 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10,58, 60,61 213-215 ЦПК України , ст.ст.1166, 1167, 1194 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 86 554 ( вісімдесят шість тисяч п*ятсот п*ятдесят чотири) гривні 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2500 ( дві тисячі п*ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 865 ( вісімсот шістдесят п*ять) гривень 54 коп. та 551 ( п*ятсот п*ядесят одну ) гривню 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя- Бєльченко Л.А.