Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/937/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

20.04.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Кіселика С.А., Суржика М.М.

секретар - Гусак А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, третя особа Відділ Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства.

Зазначала, що 12 грудня 2015 року вона звернулась з письмовою заявою до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області з проханням надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 7 років площею 50,00 га кадастровий номер :02:000:9053 із земель комунальної власності на території Седнівської сільської ради Устинівського району з метою створення та ведення фермерського господарства. До вказаної заяви додала копії документів, зокрема які підтверджують досвід її роботи у сільському господарстві. Проте, 26 січня 2016 року за вих.№ 02-25-18 Седнівська сільська рада надала їй письмову відповідь про те, що її заява про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства із земель комунальної власності буде розглянута на черговій сесії сільської ради після отримання розяснення Держгеокадастру України. До відповіді не було надано копії жодного рішення сільської ради щодо розгляду її заяви. Із вказаної відповіді вбачається те, що сільська рада відмовила їй у виділенні земельної ділянки в оренду для створення та ведення фермерського господарства. Вважає відмову безпідставною і просила суд ухвалити рішення, яким надати їй земельну ділянку із земель комунальної власності на території Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області в оренду загальною площею 50,00 га для створення фермерського господарства (а.с.2-4).

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.29-30).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення її позову (а.с.37-44).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та Відділу Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області, які належним чином під розписку повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили (а.с.56,58,63,67).

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач просила суд ухвалити рішення, яким надати їй в оренду земельну ділянку загальною площею 50 га, кадастровий номер :02:000:9053, із земель комунальної власності на території Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області для створення фермерського господарства.

При вирішенні справи суд обґрунтовано керувався положеннями ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», якою передбачено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики (ч.1 ст.7 Закону).

У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або укладання договору оренди. Відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться після збирання врожаю на цій ділянці попереднім землекористувачем (ч.4 ст.7 Закону).

Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови за №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. «Про фермерське господарство» питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Матеріалами справи підтверджується, що 12 грудня 2015 року позивач звернулась із заявою від 11 грудня 2015 року до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про надання земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства із земель комунальної власності (а.с.10). Сільська рада надіслала позивачці лист від 26 січня 2016 року №02-25-18, в якому повідомила, що її заява буде розглянута на черговій сесії сільської ради після отримання розяснення від Держгеокадастру України щодо можливості надання земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для створення фермерського господарства. В цьому ж листі сільська рада зазначила, що згідно рішення загальних зборів Седнівської територіальної громади, які відбулися 15 січня 2016 року, їй відмовлено у передачі землі для створення фермерського господарства (а.с.14).

Вважаючи, що сільська рада вказаним листом відмовила їй у наданні земельної ділянки, позивач звернулась до суду з вимогою про надання їй земельної ділянки для створення фермерського господарства.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що передбачених законом підстав для вирішення в судовому порядку питання про надання позивачу земельної ділянки немає, оскільки сільська рада заяву позивача на сесії ще не розглядала і рішення з цього питання не ухвалювала, а лист № 02-25-18 підтверджує лише те, що сільська рада має намір розглянути заяву позивача на черговій сесії. Та обставина, що територіальна громада села висловилася проти надання позивачці земельної ділянки, не свідчить про наявність рішення сільської ради про відмову у наданні земельної ділянки.

Крім того, як свідчать пояснення представника позивача надані в судовому засіданні апеляційної інстанції, позивач не зверталась до суду з вимогою зобов'язати сільську раду розглянути її заяву про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що передбачені законом підстави для задоволення позову відсутні, оскільки суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду. Безпідставним є посилання позивача на положення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», який передбачає застосування принципу мовчазної згоди.

Відповідно до ст.2 цього Закону його дія поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб'єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність, і не стосується спірних правовідносин, які урегульовані Законом України «Про фермерське господарство».

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді С.А. Кіселик

ОСОБА_3