Справа № 185/3963/16-ц
Провадження № 2/185/2441/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь 18 200,00 грн. суму завдатку за договором № 30106-2 від 30.06.2015 року, неустойку в розмірі 650,00 грн., судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 30 червня 2015 року він уклав з відповідачем договір № 30106-2, відповідно з п. 1.1 якого відповідач зобовязався виконати роботи по виготовленню ПВХ конструкцій по розцінкам виконавця. У свою чергу на виконання умов п. 2.1 зазначеного договору, він повинен був сплатити суму передоплати в розмірі 9 100,00 грн., яка є завдатком, що ним було зроблено. Відповідно до договору вікна відповідач зобовязався поставити за 15 діб. Проте відповідач умови договору своєчасно не виконав. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання умов вищевказаного договору, грошові кошти не повертає. Відповідач до теперішнього часу добровільно не прийняв ніяких заходів, щодо відшкодування матеріальної шкоди.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

30 червня 2015 року позивач уклав з відповідачем договір № 30106-2 на поставку та встановлення позивачу ПВХ конструкцій. Сума за договором склала 13 000,00 грн. Передоплата складає 9 100,00 грн., яку позивач сплатив відповідачу.

Відповідно до укладеного договору № 30106-2 від 30.06.2015 року відповідач зобовязався виконати умови договору на протязі 15 робочих днів з моменту укладання договору. Проте відповідач умови договору своєчасно не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Із даної норми закону слідує, що у випадку, який розглядається, сума, яку отримав від позивача відповідач, не є завдатком, Тому спірна сума є авансом і була передана відповідачу в рахунок майбутніх платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4.1 укладеного договору № 30106-2 від 30.06.2015 року за затримку поставки продукції, за винятком випадків, пов'язаних з виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили, які не могли передбачити жодна зі сторін), виконавець сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,1% у день від суми договору. При цьому загальна сума не може перебільшувати 5% від суми договору.

Отже, розмір неустойки за вищевказаним договором складає 650,00 грн. з розрахунку: 13 000,00 грн. х 5% = 650,00 грн.

Таким чином, суд вважає, за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачені за договором № 30106-2 від 30.06.2015 року грошові кошти в розмірі 9 100,00 коп., неустойку в розмірі 650,00 грн., так як зазначені позовні вимоги обґрунтовані та доведені в судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 88, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2) сплачені за договором № 30106-2 від 30.06.2015 року грошові кошти в розмірі 9 100 (девять тисяч сто) грн. 00 коп., неустойку в розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп., понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко