Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2787/16 Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року по справі за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

11.02.2014 року Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_3, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що на профілактичному обліку служби у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати якого ухиляється від виконання батьківських обов'язків. 07.06.2012 року на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 573 від 07.06.2012 року ОСОБА_4 було відібрано та тимчасово влаштовано до КУ «Дитяча лікарня № 1», а 26.06.2012 року згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 648 дитину переведено до КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», де він по теперішній час перебуває на повному державному забезпеченні. За інформацією від 30.10.2013 року адміністрації КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» з 26.06.2012 року мати малолітнього - ОСОБА_3 періодично дитину відвідувала, а вже з 02.08.2013 року і по теперішній час в закладі не з'являлась, письмових та усних запитів про дітей не надавала. За місцем проживання - АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не мешкає, на виклики до відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не реагує, не вживає ніяких заходів щодо повернення малолітнього сина на виховання у свою родину. В зв'язку викладеним, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району звернулася до суду і просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача на користь КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, до його повноліття, з 11.02.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213,214 ЦПК України.

Ухвалюючи оскаржуване у справі рішення, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213,214 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, відповідають фактичним обставинам справи. Фактична сторона справи встановлена з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне задоволення позову є неприйнятними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХП, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, про що Комунарським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького міського управління юстиції було видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис № 886) (а.с.4).

За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2012 року У ОСОБА_3 було відібрано дитину ОСОБА_4 та передано до органу опіки та піклування - службі (управління) у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району для визначення його подальшої долі (а.с. 47-49).

26.06.2012 року розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 648 р ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 було влаштовано до КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повне забезпечення (а.с. 15).

Відповідно до акту від 20.03.2013 року про обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1, проведеного на підставі вимоги прокуратури Комунарського району, умови проживання - незадовільні, витратила гроші не за призначенням (допомога при народженні). Актом від 22.08.2013 року встановлено, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації (а.с. 8-9).

КУ Запорізьким обласним спеціалізованим будинком дитини «Сонечко» надано інформацію № 548 від 08.04.2014 року, що малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на вихованні та повному державному забезпеченні з 26.06.2012 року згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 26.06.2012 року № 648 р. За час перебування неповнолітнього в Будинку дитини «Сонечко» з 26.06.2012 року мати ОСОБА_3 періодично відвідувала дитину до 02.08.2013 року. За час перебування ОСОБА_4 з 26.06.2012 року мати не змогла створити належні умови для виховання та утримання свого сина (а.с. 33).

Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.05.2014 року №05/01-41/0420, складеного заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування під час участі представника по цивільній справі за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вивчено надані сторонами докази. Встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням сина, не цікавиться його інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком, матеріально не утримує. За період перебування дитини у КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» мати - ОСОБА_3 відвідувала періодично, але з 02.08.2013 року взагалі не відвідула дитину. Не вживала заходів щодо повернення малолітнього сина ОСОБА_4 на виховання у свою родину.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Крім того, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Задовольняючи позовні вимоги Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в інтересах ОСОБА_4 суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_3 не приділяє уваги вихованню дитини, не створює можливостей нормального проживання, що суперечить життєвим інтересам ОСОБА_4 2011 року народження.

Правильно вирішено судом і питання, щодо стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини відносно якої заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року остання позбавлена батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вона не ухиляється від виконання своїх обов'язків, не спростовують правильність висновку суду.

Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування судом дійсних обставин справи не є переконливими, враховуючи, що встановлені по справі факти стосовно ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов"язків, відповідачем не спростовані, а названі нею причини, з яких вона не піклувалась про свою дитину, не містять ознак поважності.

Всі доводи апеляційної скарги та пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції зводяться до зміни обставин за яких відповідачка була позбавлена батьківських прав, що може бути підставою для поновлення батьківства відповідно до ст.169 СК України.

Доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду 1 інстанції постановлено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, яких дійшов суд, відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 333/868/14

Провадження №22ц/778/2787/16 Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.

Суддя-доповідач: Воробйова І.А.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

07 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року по справі за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: