справа №176/3846/14-ц
провадження №2/176/242/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради про стягнення сум, що належало виплатити при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, вимоги якої уточнивши, просить стягнути з комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмір 144796,98 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їхньої виплати за весь час затримки у розмірі 13545,47 грн. та моральну шкоду у розмір 3000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до розпорядження міського голови міста Жовті Води від 15.03.2013 року призначений на посаду директора комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради.

22 липня 2014 року розпорядженням міського голови міста Жовті Води контракт припинено за власним бажанням позивача та останній звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак, на порушення ст. 116 КЗпП України, при звільненні роботодавець не здійснив із ним остаточного розрахунку.

Позивач вважає, що у відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» в разі не проведення відповідачем розрахунку з ним, як працівником, до розгляду справи, суд на підставі ст. 117 КЗпП України повинен стягнути на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

Окрім того, просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням строків їхньої виплати за весь час затримки у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням строків їх виплати» та порядком проведення компенсації, що затверджений постановою КМУ віл 21.02.2001 року №159. Також позивач зазначає, що не виплата відповідачем сум, що належали йому при звільненні, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, унеможливлює своєчасну оплату комунальних платежів, придбання необхідних продуктів харчування, побутових речей, що принижує його та призводить до моральних страждань, а отже просить стягнути моральну шкоду у розмір 3000 грн.

Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилися. При цьому, до початку судового засідання, представником позивача надана заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив про причини неявки суд не повідомив як і не надав заперечення проти позову.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Із дослідженої копії трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 15 березня 2013 року по 23 липня 2014 року включно перебував на посаді директора комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради та розпорядженням міського голови міста Жовті Води від 22.07.2014 року №105/01-09 звільнений за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП.(а.с.12-13).

Судом також встановлено, що за час розгляду справи відповідач сплатив борг по заробітній платі трьома платежами: 03.12.2015 року -3000 грн., 07.12.2015 року 6733,78 грн., 29.01.2016 року 12932 грн. (а.с.36).

Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, власник повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, у разі обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд погоджується з наданим розрахунком позивача.Так, при розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач виходив з того, що обчислення середньомісячної заробітної плати виходить з її розміру за останні 2 місяці роботи до звільнення ( травень 2014 червень 2014 року), відповідно до довідки відповідача №274 від 28.10.2014 року становить 7183,25 грн. (8217,94+6148,57) =14366,51 : 2= 7183,25 грн.), середньоденна заробітна плати становить 378,06 грн. (14366,51 грн. : 38 дн.(кількість робочих днів за період травень 2014 року червень 2014 року).

Кількість днів затримки виплати заробітної плати з дня звільнення по 29 січня 2016 року становить 383 дні.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 144796,98 грн. (378,06 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) х 383 дні (кількість робочих днів затримки розрахунку)., який має бути стягнутий з відповідача.

Крім того, суд вважає законною та обґрунтованою вимогу позивача, щодо стягнення з відповідача компенсації втрат заробітної плати у зв'язку з порушенням строків їх виплати згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно дост. 2 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів.

Згідно п. 3Постанови №159 від 21 лютого 2001 року Кабінету міністрів України Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати передбачено компенсацію грошових доходів, а саме заробітної плати. Компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані угривнях на території України та не мають разового характеру.

Судом встановлено, що відповідач не здійснює виплату заробітної плати починаючи з 22 липня 2014 року та враховуючи положення Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації згідно розрахунком, проведеним позивачем, складає 13545,47 грн., що не суперечить закону та ґрунтується на матеріалах справи (а.с.59).

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачу дійсна причинена, оскільки останній, своєчасно не отримавши спочатку заробітну плату, а потім і остаточний розрахунок, змушений був докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачем доведено, що невиплата йому заробітної плати призвела до моральних страждань та втрати нормальних життєвих звязків.

Однак, з урахуванням вимог ст.237-1 КЗпП України щодо підстав стягнення моральної шкоди та ст. 23 ЦК України щодо вимог розумності та справедливості її розміру, суд вважає за необхідне визначити розмір цієї моральної шкоди в розмірі 500 гривен, що менше ніж просив позивач.

Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням строків їхньої виплати за весь час затримки слід стягнути 1583,42 грн. та за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди слід стягнути 243,60 грн., а всього розмір судового збору складає 1827,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради про стягнення сум, що належало виплатити при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути із комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради юридична адреса АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 144796 (сто сорок чотири тисячі сімсот дев'яносто шість) гривень 98 копійок.

Стягнути із комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради юридична адреса АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їхньої виплати за весь час затримки у розмірі 13545 (тринадцять тисяч п'ятсот сорок п'ять) гривень 47 копійок.

Стягнути із комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради юридична адреса АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 500 (п'ятсот) гривен 00 копійок.

Стягнути із комунального підприємства «Чисте місто» Жовтоводської міської ради юридична адреса АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 02 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська