Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 5 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 1 лютого 2015 року сталося затоплення його квартири по АДРЕСА_1. Факт залиття підтверджується актом комісії житлово-експлуатаційної організації, яким зафіксовано, що проникнення води до квартири позивача відбулось із розташованої поверхом вище квартири, власником якої є ОСОБА_2 При обстеженні квартири ОСОБА_3 комісією виявлено, що водою зіпсовано покриття стелі кухні, коридору, ванної кімнати. Скриті збитки проявилися і після висихання: тріщини, здуття штукатурки в суміжній кімнаті, здуття основи меблів. Вода залишалася і в плитах перегородок, арматура плит ржавіла та ослаблювала міжповерхові перекриття.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача 7 518 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 15 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 5 квітня 2016 року рішення міського суду скасовано та ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 085 грн. витрат на відновлюваний ремонт по відшкодування матеріальної шкоди залиттям квартири, 1 920 грн. витрат, пов'язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, 1 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди та 3 745 грн. витрат за надання правової допомоги під час розгляду справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов правильного висновку, що позивач надав достатньо доказів про наявність факту залиття його квартири, а відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті його квартири, хоча це її процесуальний обов'язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 5 квітня 2016 року відмовити.

Додані до скарг матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук