Провадження №2/523/1124/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобовязати Суворовську районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста ОСОБА_2 з позовом до Суворовської районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; зобовязати Суворовську районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1; про стягнення з відповідача судових витрат.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що, вона починаючи з 2000 року з дозволу матері ОСОБА_3 та брата ОСОБА_4 постійно проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Вони проживали однією сімєю та вели спільне господарство, але позивачка ОСОБА_1 в квартирі не була зареєстрована.

16.08.2012 року помер брат позивачки ОСОБА_4

21.07.2014 року померла мати позивачки ОСОБА_3

Після смерті матері та брата позивачка ОСОБА_1 продовжує проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, виконує всі передбачені договором найму обовязки щодо квартирної плати, отримує кореспонденцію, обслуговується в поліклініці за місцем проживання.

При житті, матір позивачки ОСОБА_1 не встигла зареєструвати її місце проживання в спірній квартирі. На теперішній час позивачка позбавлена можливості укласти договір найму з відповідачем, оскільки не зареєстрована у вказаній квартирі, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали позовну заяву та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по справі, вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до ордеру від 08.05.1995 року, який виданий Житлово-комунальним відділом ОСОБА_2 сталепрокатного заводу імені Дзержинського, ОСОБА_9 надано право на вселення в кімнату №55, в будинку №13 по вулиці с.Держинського в м.Одесі (а.с.10);

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №382684, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_2 міського управління юстиції, 21.07.2014 року померла ОСОБА_3 (а.с.8);

Відповідно до ордеру від 25.11.1998 року, який виданий Житлово-комунальним відділом ОСОБА_2 сталепрокатного заводу імені Дзержинського, ОСОБА_4 надано право на вселення в кімнату №55, в будинку №13 по вулиці с.Держинського в м.Одесі (а.с.11);

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №314499, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_2 міського управління юстиції, 16.08.2012 року помер ОСОБА_4 (а.с.9);

Згідно з ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Члена сімї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Із матеріалів справи вбачається про те, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована місцем проживання у м.Одесі у період, з 17 березня 2010 року по 01 липня 2014 року ,у м.Одесі по вулиці Л.Толстого в будинку №7, відповідно до письмової відмітки про місце проживання громадянина, яка міститься на аркуші 12, у паспорті громадянина України який виданий позивачці ОСОБА_1 Юріїінв,6 квітня 2004 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області( арк.сп.16.об);

Відповідно до письмової довідки КУ «Міський психіатричний диспансер» від 22.06.2016 року, позивачці ОСОБА_1 поставлено діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип течії зі змішаним дефектом (а.с.120);

Відповідно до медичного висновку КУ «Міський психіатричний диспансер» №3 від 25.03.2011 року, ОСОБА_1 не може проживати в комунальній квартирі, не може проживати в однієї кімнаті з членами своєї родини, у тому числі не може проживати в ізольованої квартири (а.с.44);

Відповідно до письмових квитанцій, позивачка ОСОБА_1 оплачує житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61-71,74-75);

07.07.2014 року, мати позивачки ОСОБА_3 звернулася до Суворовської рай адміністрації з заявою про переоформлення особового рахунку на неї, у звязку зі смертю основного квартиронаймача ОСОБА_4 (а.с.15);

Суд, не приймає до уваги письмовий акт від 10.05.2015 року, про місце проживання позивачки ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2, (а.с.46), у період з 2000 року по теперішній час, так як дані обставини спростовуються матеріалами справи, та поясненнями свідків, які були допитані у судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається про те, що, за життя матері та брата, позивачка ОСОБА_1 не була зареєстрована в квартирі як член сімї, тому в силу вказаної норми такого статусу вона не набула.

Встановлені обставини вказують на те, що законних підстав для проживання позивачки ОСОБА_1 в спірній квартирі не має.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, про те, що позивачка не надала суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог.

Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10,11,60,64,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 64, 65 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобовязати Суворовську районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.