Провадження 2/521/1932/16
У Х В А Л А

"24" червня 2016 р. Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

при секретарі Бурдейному В.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування.

24.06.2016р. в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову, в якому вказував на те, що відповідач звернувся до П»ятої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 27 лютого 2015 року та може у будь-який час отримати свідоцтво про право на спадкування у вигляді 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі. Крім того, вказувала, що відповідач не маючи законних підстав на спадкове майно здає його оренду іншим особам та використовує на власні потреби. Посилаючись на викладене, просила накласти арешт на 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі, які належали ОСОБА_4 а також заборонити будь-яким особам укладати договори оренди з будь-якими особами на 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі а також витрачати вказане нерухоме майно на власні потреби.

Відповідач та його представники заперечували проти задоволення заяви, вказуючи, що відповідач дійсно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у нього немає оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже він не отримає свідоцтво про право на спадщину. Крім того, відповідач вказував, що у квартирі АДРЕСА_3»В» в м.Одесі дійсно проживає особа, яка оплачує борги по комунальним послугам по цій квартирі.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, яка померла 27 лютого 2015 року, на праві власності належить 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2»В» в м.Одесі.

Сторонами не оспорюється той факт, що відповідач дійсно звернувся до П»ятої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, однак свідоцтво про право на спадщину йому видано не було у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У відповідності до п.п.1.1, 1.2 п.1 глави 22 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» N 296/5 від 22.02.2012р. у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. . Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту).

Таким чином, відповідач може звернутися до нотаріального органу із заявою про видачу йому дублікату правовстановлюючих документів, отримати свідоцтво про право на спадщину та в подальшому відчужити вищезазначене майно, що може утруднити або зробить неможливим виконання рішення суду. Тому суд задовольняє заяву представника позивача в частині накладення арешту на 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі.

Що стосується заяви про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам укладати договори оренди з будь-якими особами на 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі а також витрачати вказане нерухоме майно на власні потреби суд вважає заяву в цій частині необґрунтованою, оскільки не зазначено, як укладення договору оренди може вплинути на розгляд справи та може утруднити виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 1 та ч 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Пунктом 4 вище зазначеної Постанови, передбачено, що при розгляді справ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд, встановивши, що у сторін дійсно виник спір, існує вірогідність отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину та подальшого його відчуження, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2»В» в м.Одесі.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя І.А.Мазун