АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Чех Н.А.
№ 22-ц/796/9788/2016 Доповідач - Борисова О.В.
№ 2-759/1/2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.В., Соколової В.В..

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за заявою відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 23 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтуванні заяви зазначав, що на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 23 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 24326 грн. 80 коп. Виконавче провадження відкрито 08 грудня 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник помер. З листа Двадцять першої київської державної нотаріальної контори було встановлено, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №259-2012. Правонаступником боржника ОСОБА_2 є ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене, ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві просив замінити сторону виконавчого провадження - боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_1

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року заяву ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 по виконавчому листу № 2-759, який виданий Дніпровським районним судом м.Києва 23 листопада 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 23850 грн. та 3 % річних в розмірі 476 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Зазначає, що ОСОБА_1 не проживала постійно із спадкоємцем, тому у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори лише із заявою, що має намір прийняти спадщину. Однак, до цього часу свідоцтво про право на спадщину їй не видано, тому спадщина після смерті ОСОБА_2 ще не прийнята, а отже ОСОБА_1 ще не є правонаступником ОСОБА_2, а відтак неможливо визначити обсяг майна одержаного у спадщину, в межах якого ОСОБА_1 може відповідати за борги ОСОБА_2, за таких обставин, заміна сторони (боржника) у виконавчому провадженні є передчасною.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

В судове засідання інші особи, які беруть участь у справі не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 17 травня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики, в сумі 23850 грн. та 3 %річних в розмірі 476 грн. 80 коп. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним - відмовлено (а.с.59-63).

09 серпня 2011 року зазначене рішення набрало законної сили (а.с.83).

23 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду (а.с.88).

06 грудня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

08 грудня 2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження № 30217832 (а.с.93).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.94). На момент його смерті рішення виконано не було.

21 червня 2012 року до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулася його рідна сестра - ОСОБА_1

З копії спадкової справи № 259-2012 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулася лише ОСОБА_1 (а.с.129-152).

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, в установлені законодавством строки, від прийняття спадщини не відмовилася, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, отже має нести відповідальність за зобов'язаннями спадкодавця.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції.

Так, стаття 37 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення містяться і в ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Питання спадщини регулюється Книгою 6 ЦК України, зокрема ст. 1216 ЦК України надає визначення спадкування як переходу прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Якщо спадкоємцям відомо про борги спадкодавця, то вони повинні повідомити банк про відкриття спадщини згідно зі ст. 1281 ЦК України. Іншими словами, обов'язок погасити кредит, тобто борги померлого, також переходить до спадкоємців разом зі спадщиною.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини, в якій зокрема зазначено, що остання приймає спадкове майно, що залишилось на день смерті ОСОБА_2 (а.с.130), до ОСОБА_1 згідно до ЦК України перейшли й усі права та обов'язки, які належали померлому і не припинилися з його смертю.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що апелянт ще не є правонаступником ОСОБА_2, так як останній не видано свідоцтво про право на спадщину, відтак неможливо визначити обсяг майна, одержаного у спадщину, колегія суддів відхиляє, оскільки виходячи з вищевикладеного, відсутність свідоцтва про право на спадщину не є підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження на особу, що прийняла спадщину у визначений законом спосіб.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно, норми матеріального права застосовані правильно.

Викладені в ухвалі суду першої інстанції висновки відповідають обставинам справи й долученим до справи доказам, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене вище, колегія дійшла висновку про законність постановленої ухвали та безпідставність доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: