Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/1486/16-ц
Провадження № 2/644/1006/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого-судді Бугери О.В.,

при секретарі Ілові А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідний позов. В обґрунтування позову зазначено, що її батькові ОСОБА_4 належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями №14 по 4 Біробіджанському проїзду в м.Харкові на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будування індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 07.10.1957 року. Батько за життя право власності на збудоване домоволодіння не зареєстрував, таке право йому ніхто не розяснював. 12.12.2013 року батько помер, після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до залишеного заповіту спадкоємцями є вона та її брат ОСОБА_3. Оформити своє спадкове право вона не має можливості, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на обєкт нерухомості. Вона зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтва не отримала саме з підстав відсутності реєстрації спадкового майна. Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку з надвірними будівлями по 4 Біробіджанському проїзду в м.Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4.

В ході розгляду справи відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву про визнання за ним права власності на все домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, з посиланням на ті ж самі обставини.

В судовому засіданні 21.03.2016 року позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі, вимоги за зустрічним позовом визнали частково, лише в частині спадкування 1/2 частки домоволодіння. В подальшому позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в ході судового розгляду 21.03.2016 року позовні вимоги за первісним позовом визнав, та подав заяву про зменшення вимог за зустрічним позовом, а саме просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. В подальшому відповідач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

12 грудня 2013 року помер ОСОБА_4, про що свідчить надана копія свідоцтва про смерть /а.с.3/.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою померлого ОСОБА_3 (російською) ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.4/ та копією про укладання шлюбу позивачем ОСОБА_3 та зміною прізвища на ОСОБА_1 /а.с.5/.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином померлого ОСОБА_3 (російською) ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.49/.

Згідно до наданої копії експертного висновку від 03.07.2014 року №056/364 Українського бюро лінгвістичних експертиз встановлено, що запис прізвища ОСОБА_3 (паспорт громадянина України запис ОСОБА_3; заповіт від 21.11.2013 року запис ОСОБА_3), ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_4; заповіт від 21.11.2013 року, запис ОСОБА_4; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, запис ОСОБА_4) та рос. ОСОБА_3 (паспорт громадянина України, запис російською мовою ОСОБА_6; свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_6) у документах, наданих для експертизи є ідентичними /а.с.50/.

Враховуючі наданий висновок, копії свідоцтв про народження, виконані російською мовою, копію свідоцтва про смерть виконане українською мовою, суд вважає, що сумнівів в ступені спорідненості позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_4 не виникає.

Померлому ОСОБА_7 було надано на праві безстрокового користування земельну ділянку на селищі Фрунзе, 4 Біробіджанському проїзді, 14, загальною площею 520 кв.м. згідно плану земельної ділянки, як забудовнику, що підтверджується наданою копією витягу з рішення №82 від 23.04.1957 року Виконкому Орджонікідзевської районної ради /а.с.10-11/, копією договору від 08 жовтня 1957 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно /а.с.6-9, 12/.

З копії домової книги вбачається, що померлий ОСОБА_7 був зареєстрований в даному домоволодіння з 14.08.1959 року та знятий з реєстрації 23.01.2014 року, у звязку із смертю /а.с.24-26/.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 за життя набув права власності на відповідне домоволодіння, що підтверджується відповідною копією договору, рішення виконавчого комітету, даними про реєстрацію у вказаному домоволодінням.

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

21.11.2013 року ОСОБА_4 вчинив заповіт на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 в рівних частках, яким розпорядився своїм майном, що буде належати йому на день смерті /а.с.13-14/.

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок виконаний КП «Харківське міське БТІ» станом на 23.09.2014 року відповідний будинок складається з житлового будинку А-1, прибудов а, а1, тамбура а2, ганка а3, сараю Д, душу Е, вбиральні Ж, гаражу З, оглядової ями з, льоху И, огорожі №1, 5, дв.водопровіду №4 /а.с.15-20/. Відсутність реєстрації права власності на обєкт нерухомості підтверджується відповіддю КП «Харківське міське БТІ» /а.с.22/.

Позивач ОСОБА_1 зверталась до Четвертої Харківської нотаріальної контори щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті батька за заповітом, але їй було відмовлено, оскільки право власності на обєкт нерухомості не зареєстровано в КП «Харківське міське БТІ» /а.с.21/.

В матеріалах справи наявні дві інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.01.2016 року, що була надана позивачем при подачі первісного позову /а.с.23/, а також від 01.04.2016 року, що була сформована судом під час розгляду справи, з яких вбачається, що обєкт нерухомості житловий будинок з надвірними будівлями №14 по 4 Біробіджанському проїзду в м.Харкові не зареєстрований.

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. А відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З отриманої судом інформації з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 30.03.2016 року №144/02-14 вбачається, що після смерті ОСОБА_4, що помер 12 грудня 2013 року, була заведена спадкова справа №402/2014 згідно до поданих 21.05.2014 року заяв позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3. Інших заяв не надходило. Свідоцтв про право власності на спадщину не видавалось. Надано інформаційні довідки із спадкового реєстру, з яких вбачається наявність складеного померлим ОСОБА_4 заповіту 21.11.2013 року.

В ході розгляду справи встановлено, що фактично відсутність реєстрації в органах БТІ відповідного спадкового обєкту нерухомості позбавляє позивачів оформити своє право в нотаріальному порядку. Право на спадкування підтверджено заповітом, строк на подачу заяв щодо прийняття спадщини позивачами не порушений, наявність права померлого на відповідний обєкт нерухомості підтверджений договором та рішенням виконавчого комітету.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає що вимоги позивача за первісним позовом та вимоги позивача за зустрічним позов, з урахуванням їх зменшення, підлягають задоволенню.

Відповідно до рішення Харківської міської ради від 25.12.2012 року «Про затвердження Реєстру назв урбанонімів в м.Харкові» адреса розташування домоволодіння - Біробіджанський 4-й проїзд, 14, в м.Харкові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1217,1218, 1222, 1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями за адресою: Біробіджанський 4-й проїзд, 14, в м.Харкові, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, що помер 12.12.2013 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями за адресою: Біробіджанський 4-й проїзд, 14, в м.Харкові, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, що помер 12.12.2013 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачi апеляцiйной скарги.

Головуючий : суддя Бугера О.В.