НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1225/16
№ 2/183/1300/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретарі Драній В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_8, служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просив суд визначити частки кожного з співвласників у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1 рівними та визнати за ним право власності на 1/6 частини квартири в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_9, померлої 25 липня 2015 року.

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що 25 липня 2015 року померла його мати ОСОБА_9. ОСОБА_9 та членам її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_9 залишилось спадкове майно частина квартири АДРЕСА_3.

Оскільки заповіту померла не залишила, то спадкування має здійснюватись за законом і спадкоємцем першої черги за законом являється позивач ОСОБА_1, як син померлої.

У встановлений законом шестимісячний термін позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 Однак постановою нотаріуса, 03 березня 2016 року йому було відмовлено у вчинені нотаріальних дій у звязку з тим, що частки співвласників у вказаній квартирі не визначені, а отже видати свідоцтво після смерті спадкодавця неможливо.

Відповідачі по справі є його дружина ОСОБА_2, діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_5, яка представляє інтереси неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є його невісткою та онуками. Його син ОСОБА_11 помер 14 вересня 2013 року. Позивач та ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини після його смерті на користь ОСОБА_5 з дітьми.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадину, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності згідно яких позивач підтримує свої позовні вимоги, а відповідачі не заперечують проти задоволення позову.

Треті особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та служба у справах дітей Новомосковської міської ради в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В звязку з неявкою сторін та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2015 року померла ОСОБА_9, а 14 вересня 2013 року помер ОСОБА_11, що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 23 липня 1997 року, ОСОБА_9 та членам її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2.

Внаслідок смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на належне їй майно в склад якого ввійшла частина квартири АДРЕСА_2, належна ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11.

Заповіту померла ОСОБА_9 не залишила, а тому спадкування має здійснюватись за законом і спадкоємцями першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_9 являється ОСОБА_1, як син померлої.

Згідно свідоцтва про шлюб відповідач ОСОБА_5 є дружиною померлого ОСОБА_11, а згідно свідоцтв про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є дітьми померлого.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу від 03 березня 2016 року № 16/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірної квартири у звязку з відсутністю виділеної частки померлої у спільному майні.

Згідно ст.ст. 370 ч.2, 372 ч.2 ЦК України, у разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні не встановлено наявність договору чи рішення, щодо спільного майна, а також законодавство України не обмежує права співвласників у спірній квартирі, а отже суд вважає встановленим, що учасникам спільної сумісної власності в квартирі при її приватизації належало по 1/6 частині спірної квартири і саме ця частина квартири являється спадковим майном після смерті ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст.ст. 1268-1271 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що спадщиною після смерті ОСОБА_9 являється 1/6 частина спірної квартири, те що ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом першої черги та після смерті ОСОБА_9 вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від нього обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 на підставі ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 368, 370, 372, 392, 1226, 1261, 1273 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_8, служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити частки співвласників у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 рівними, а саме, що кожному з співвласників належало по 1/6 частини квартири.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 67,5 кв.м. та житловою площею 38,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті: ОСОБА_9, померлої 25 липня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко