печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 березня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за життя ОСОБА_1 склала заповіт на її ім'я. Однак, належним чином оформлені правовстановлюючі документи відсутні, в зв'язку з чим позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області. Поштова кореспонденція повернулась на адресу суду без вручення за закінченням встановленого терміну зберігання.

Отже, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач про розгляд справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Третя особа повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника та письмові пояснення, в яких зазначила, що при оформленні свідоцтва про право на спадщину позивачем не надано правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а тому, відмова у вчиненні нотаріальної дії є правомірною.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.04.1996 р. на підставі розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду АДРЕСА_1 в рівних долях на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно Інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 17.08.2015 р. № КВ - 2015 № 27094 1/2 частина спірної квартири належить ОСОБА_3 на підставі купівлі-продажу від 20.11.2002 р. № 5169.

02.02.1999 р. ОСОБА_1 склала заповіт, яким належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 та все, що в ній знаходиться, заповіла позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 померла.

Згідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 11.09.2015 р. № 2723 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21.09.1971 р. до дня смерті, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та знята з обліку 23.04.2015 р.

Вказані обставини підтверджуються вищезазначеними наявними в матеріалах справи належними і допустимими письмовими доказами, які прийнято до уваги судом.

Доказів на спростування встановлених судом обставин суду не надано і в матеріалах справи такі дані відсутні.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 УЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

01.09.2015 р. позивач подала до Другої державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори від 01.09.2015 р. № 3143/02-31 Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, перевіркою даних щодо майна встановлено, що згідно Інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 17.08.2015 р. № КВ - 2015 № 27094 1/2 частини АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_1, згідно з Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2001 р. та на підставі Рішення Органу приватизації Печерського району м. Києва від 12.03.2003 р.

Отже, розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Печерського району міста Києва № 679 вважається нечинним.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 594/2015 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1, заведеної Другою Київською державною нотаріальною конторою, інші особи, які б претендували на майно померлої - відсутні.

За ст. 16 ЦК України захист права власності здійснюється судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного, встановлених судом обставин та положень законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, оскільки позивач, будучи єдиним спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1, а також враховуючи, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/2 частини АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті, чим порушено право власності позивача, незаконність набуття якого судом в ході розгляду справи не встановлена, суд вважає наявними законні підстави для визнання права власності на вказане спірне майно за позивачем.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 392, 328, 1216, 1220, 1223, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (двокімнатна квартира загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.А. Гладун