Дата документу 20.07.2016
Справа № 320/3763/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ніколової І.С.,

при секретарі Колесніковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 18 927 грн. 70 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості № б/н від 21.08.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 10 450 грн. 87 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 26.05.2016 року має заборгованість 18 927 грн. 70 коп., яка складається з наступного:

- 9944,30 грн. - заборгованість за кредитом;

- 2,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 7557,63 грн. заборгованість по комісії та пені;

- 1423,00 грн. - а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Від відповідача надійшла заява з клопотанням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Враховуючи, що з нього просять стягнути пеню, не визнає суму штрафу, оскільки це є подвійною відповідальністю за прострочення кредиту.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

21.08.2013 р. між позивачем та ОСОБА_1 була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. /а.с. 8/

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішення банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Згідно п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком.

На час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Зі змісту п. 2.1.1.12.6 - 2.1.1.12.6.4 Кредитного договору № б/н та п.2.2 Генеральної угоди від 21.06.2013 р. вбачається, що позичальник притягується до декількох видів цивільної відповідальності за одне й те саме порушення (зокрема, за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісій і винагород).

Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу у розмірі 1423 грн.

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови Генеральної угоди № б/н від 21.08.2013 року, тому з урахуванням положень ст. 61 Конституції України суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 17 504 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 9944,30 грн. - заборгованість за кредитом, 2,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7557,63 грн. заборгованості по комісії та пені.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені квитанціями в матеріалах справи. /а.с.1/

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 623-625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( МФО 305299, , на рахунок № 3111) заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості № б/н від 21.08.2013 року, яка складається з: 9944,30 грн. - заборгованість за кредитом, 2,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7557,63 грн. заборгованості по комісії та пені, а всього 17 504/сімнадцять тисяч пятсот чотири/ грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, , на р/рахунок № 0001) судові витрати в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.С. Ніколова