Справа №639/1461/16
№2/639/935/16
Ухвала

Іменем України

19 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про виконання умов договору та стягнення заборгованості , суд-

Встановив:

9 лютого 2016 року до суду звернулася ФОП ОСОБА_4 з повозом до ОСОБА_2 та просить стягнути на її користь суму за надання послуг за договором від 06.08.2015 року у розмірі 45 000 грн., штраф у розмірі 45 000 грн. та пеню за кожний день невиконання договору у розмірі 73 350 грн..

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 надала заяву про забезпечення позову , шляхом накладення арешту на квартиру №155 по Комсомольському шосе , 55 в м. Харкові . В обґрунтування заяви представник позивача ОСОБА_5 посилається на те, що позивачем були вжиті всі заходи для врегулювання спору поза судовим порядком . Однак мирової угоди не було досягнуто. За таких обставин позивач вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову , з метою реального виконання рішення суду про задоволення її позовних вимог.

Позивач підтримала заяву про забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа заперечували проти задоволення заяви про накладення арешту на вказану вище квартиру.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню ,виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується:

накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом між сторонами у справі дійсно виник спір із договору про надання інформаційно-консультативних послуг по придбанню нерухомого майна.

Позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири №155 по Комсомольському шосе , 55 в м. Харкові, яка належить йому на праві приватної власності.

Такий вид забезпечення позову не може бути вжитий судом без урахування інтересів власника ОСОБА_3, оскільки позбавляє його права володіння і користування квартирою.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України , суд-

Ухвалив:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №155 по Комсомольському шосе , 55 в м. Харкові, яка належить йому на праві приватної власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів , з дня її оголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні , з дня отримання копії.

Суддя І.В. Іванова