Справа № 401/4578/15-ц
Провадження № 2/401/119/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Баранець А.М.

при секретарі Христенко О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Світловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої каліцтвом,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на лікування в сумі 18653 (вісімнадцяти тисяч шістсот пятдесят трьох) гривень 55 копійок, та моральну шкоду в розмірі 20 000 ( двадцяти тисяч) гривень а також заробіток втрачений ним внаслідок втрати працездатності в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно в період з 18 вересня 2014 року по 01 жовтня 2016 року.

Даний позов мотивує тим,що 20 лютого 2015 року Світловодським міськрайонним судом було ухвалено вирок у кримінальній справі № 401/413/15-к, № 1-кп/401/60/15р., яким ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі якої призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Керуючись ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Так, 18.09.2014 року близько 05.00 години ОСОБА_2 рухаючись за кермом мопеду допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді : відкритого перелому обох кінцівок правої голені зі зміщенням по ширині та довжині з локалізацією ушибленої рани по передній поверхні голені, садна на підборідді, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину в інкримінованому злочині визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідач ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненому ним злочину, суд визнав його винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України, а отже вказані обставини не підлягають доказуванню.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2, позивачу завдано шкоди ушкодженням його здоровя, а тому на підстав статті 1195 ЦК України він має право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я., ОСОБА_1 отримав відкритий перелом обох кінцівок правої голені зі зміщенням по ширині та довжині з локалізацією ушибленої рани по передній поверхні голені.

У звязку з цим, позивач знаходився на лікуванні в травм. відділенні Світловодської ЦРЛ від 18.09.2014 по 27.10.2014, від 27.11.2014 по 28.11.2014, від 15.06.2015 по 18.07.2015 року, від 30.07.2015 по 11.08.2015 року.

Згідно довідки № 866423 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.09.2015 року, якою позивачу надано 3 групу інвалідності з 26.08.2015 року по 01 жовтня 2016 року.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 позивачу присвоєно пенсії по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням.

Загальна сума додаткових витрат, згідно вказаних квитанцій, складає 18,653 грн. 55 коп.

В звязку з тим,що позивач працював на посаді механіка-водія на приватному підприємстві Арсенал та згідно відомостей отриманих в пенсійному фонді, останні три місяці отримував наступну заробітну плату:

1.Травень 2014 року 1230 грн.

2.Червень 2014 року 1300 грн.

3.Липень 2014 року 1300 грн.

Отже, середньомісячний заробіток позивача за останні 3 місяці роботи, перед ДТП, складав 1276,66 грн.

Згідно довідки № 866423 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.09.2015 року, вказано, що ОСОБА_1 протипоказана фізична праця та тривала ходьба, а отже ступінь втрати потерпілим професійної та загальної працездатності складає 100%.

Отже, відшкодування середнього заробітку просе стягувати з відповідача з 18.09.2014 року по 01 жовтня 2016 року в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно.

Позивач з вересня 2014 року і по теперішній час знаходиться на постійному лікуванні, передвигається на милицях і згідно інформації лікарів, ще буде перебувати на лікуванні не менше року, а тому весь цей період у часі йому спричиняється фізичний біль, який йому доводиться терпіти у звязку з ушкодженням його здоровя та у душевних стражданнях, які проявляються в тому, що він немає можливості працювати, спілкуватися, займатися спортом та здійснювати інші повсякденні дії, які він мав змогу здійснювати до ДТП.

Тому вважає, що моральна шкода має бути відшкодована одноразово та оцінює її в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені упозовній заяві обставини.

Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали частково позовні вимоги та просять суд стягнути з відповідача 10000 тис. грн., моральної шкоди та витрати на лікування без добровільних внесків.

Суд приходить до висновку, що часткове визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком від 20 лютого 2015 року Світловодським міськрайонним судом було ухвалено вирок у кримінальній справі № 401/413/15-к, № 1-кп/401/60/15р., яким ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі якої призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Керуючись ст. 75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. (а.с. 7-8).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1, присвоєно пенсії по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням.(а.с.9).

Досліджені квитанції повязані з витратими позивача на лікування (а.с.18-29),та довідки з УПФУ щодо отримання позивачем пенсії у розмірі 1074,00 грн (а.с.65), медичні карти історії хвороби позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

В задоволенні позовних вимог,щодо стягнення заробітку внаслідок втрати працездатності в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно в період з 18 вересня 2014 року по 01 жовтня 2016 року, необхідно відмовити оскільки в судовому засіданні позивач не надав доказів, що в цей період працював.

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме відповідач є винною особою у завданні шкоди позивачу і саме він є особою, зобовязаною відшкодувати моральну шкоду.

Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, то суд безпосередньо враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, вимушені зміни у звичайному житті позивача, які полягають у порушенні встановленого порядку життя, при цьому суд виходить із засад розумності і виваженості і вважає, що розмір відшкодування завданої моральної шкоди можливо визначити в розмірі 10000 грн. Суд вважає, такий розмір відшкодування є співмірним із завданими моральними стражданнями позивача та цілком реальним для його відшкодування винною особою відповідачем у справі.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного вище обгрунтування та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, розясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої каліцтвом, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на лікування в сумі 18653 (вісімнадцяти тисяч шістсот пятдесят трьох) гривень 55 копійок, та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1740 грн.89 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

Міськрайонного суду ОСОБА_4