Справа № 404/8982/14-ц
Номер провадження 2/404/24/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу та заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, зазначивши третіми особами: приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, яким просить:

- визнати недійсним шлюб укладений 01.07.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області здійснено актовий запис № 348;

- визнати заповіт від 21.06.2013 року складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 491 недійсним.

Ухвалою суду від 14.05.2015 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Кіровоградській обласній психіатричній лікарні.

03.09.2015 року до суду надійшов від КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» висновок судово-психіатричного експерта № 408.

Не погоджуючись з результатами даної експертизи представник відповідача просив провести аналогічну експертизу в іншій експертній установі. При цьому клопотав, щоб в ухвалі суду було викладено заперечення з приводу медичних документів, які були взяті до уваги при проведенні першої експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про призначення посмертної комісійної судово-медичної експертизи, на обґрунтування якого зазначив, що згідно характеристики ОСОБА_4 з боку колишніх співробітників складається враження, виходячи з матеріалів справи, що вони і в тому числі лікар-терапевт 5-ої амбулаторії ОСОБА_5, медсестра ОСОБА_6, яка є подругою позивача, «добре попрацювали» в колективі та у складанні медичних документів щодо створення штучних доказів з метою, в послідуючому, визнати ОСОБА_4 психічнохворою людиною, яка не могла керувати своїми діями, що дозволить визнати шлюб і заповіт недійсними та дозволить позивачу отримати спадщину.

ОСОБА_7 місцем проживання ОСОБА_4В характеризується позитивно, як людина здатна прийти на допомогу. Мешканці будинку № 6 по вул. Добровольського, де мешкала померла неодноразово зверталися до неї зробити ін'єкції. П'яною її не бачили. З цього можна зробити висновок про те, що ОСОБА_4 не зловживала спиртними напоями та проявів порушення психіки не було, оскільки мешканці будинку не прийшли б до неї просити зробити ін'єкції своїм рідним та близьким, та й неймовірно щоб у разі цих захворювань люди довірили б життя та здоров'я своїх близьких ОСОБА_4 При спілкуванні підтримувала бесіди, будь-яких психічних відхилень, агресивності не було.

Крім того, різні медичні заклади надіслали епікризи хвороб ОСОБА_4, де вона в різний час перебувала на стаціонарному лікуванні. В епікризах зазначено, що у неї були проблеми з хворобами ніг та зору. Будь-яких психічних відхилень не виявлено не зважаючи на те, що вона знаходилася під постійним наглядом лікарів, перебуваючи тривалий час на стаціонарному лікуванні.

В той же час лікар-офтальмолог ОСОБА_8, а потім лікар-терапевт ОСОБА_5 без будь-яких аналізів, досліджень, не будучи лікарями-психіатрами, чи невропатологами, на дому, зробили висновок про наявність у ОСОБА_4 іншої хвороби - дисциркуляторна енцефалопатія 2-3 ст. Позивач вказувала, що з 2008 року її мати страдала психічними відхиленнями стану здоров'я. З цього часу з'являються записи одних і тих же лікарів в медичних документах АЗ ПСМ № 5 та КЗПО ПВ № 2.

Амбулаторна карта лікувального закладу АЗ ПСМ №5, яка заповнена на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пров. Водозбірний, 61 викликає великі сумніви в достовірності.

Лікувальні заклади АЗ ПСМ № 5 та КЗПО ПВ-№ 2 виникли в 2013 році на підставі реорганізації поліклінічного відділу № 2 комунального закладу «Поліклінічне об'єднання м. Кіровограда», що підтверджується відповіддю КЗ «Поліклінічне об'єднання м. Кіровограда» № 2978/01.09 від 10.12.2015 року. В цій відповіді також зазначається, що в журналі реєстрації викликів лікарів на дому КЗ «Поліклінічне об'єднання № 2 за 2013-2014 рік даних про виклики до пацієнтки ОСОБА_4 відсутні. Тобто позивач зазначала, що вона викликала до себе додому по пров. Водозбірний, 61, лікарів різної направленості для огляду ОСОБА_4 і саме цією відповіддю скасовуються, як пояснення позивача так і покази медичних працівників, що вони приїжджали для огляду до померлої по пров. Водозбірному, 61.

Не зважаючи на час реорганізації медичних закладів перший запис в медичній карті АЗ ПСМ № 5 датований 08.07.2008 року, тобто в той час коли не було ще медичного закладу вже було заповнено медичну карту. Черговість записів лікарів по датам порушена, так є запис за 2008 рік, потім два записи лікарів за 2009 рік, далі за 2008 рік і знову запис лікаря за 2009 рік. Є запис лікаря за 08.11.2011, а потім записи за 08.04.2011 р. та за 13.07.2011 року.

З 02.07.2008 року по 07.07.2008 року ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні в ГО КГБ СМТ, де робили операцію на оці, що підтверджується епікризом до карти № 6303. Після виписки ОСОБА_4 перебувала вдома АДРЕСА_1 і будь-якої необхідності огляду іншим лікарем за іншою адресою не було. А якби була така необхідність в огляді, то ОСОБА_4 звернулася б до лікарів, якими робилася операція, або до лікарів за місцем свого мешкання - в 4-ту міськлікарню.

Не зважаючи на це, без будь-якої необхідності в огляді ОСОБА_4 не було, в амбулаторній карті з'являється запис лікаря-офтальмотолога ОСОБА_8 від 08.07.2008 року про огляд очей ОСОБА_4 по пров. Водозбірному, 61, де не було хворої, оскільки вона перебувала у своїй АДРЕСА_2. Лікар-офтальмотолог, також описує психічні відхилення здоров'я ОСОБА_4: погіршується пам'ять протягом останніх 10-ти років, часткові порушення в орієнтації місця знаходження, забуває де вона знаходиться, не розуміє чого від неї хочуть та інше.

Інші лікарі також нібито-оглядали ОСОБА_4 по пров. Водозбірному, 61 і робили висновки про тяжкість хвороби і описували симптоми психічної хвороби. Все це робиться для того, щоб показати психічне захворювання, яке тривало значний час, яке щороку погіршувалося для того щоб зробити ОСОБА_4 психічнохворою людиною, яка не могла контролювати свої дії та керувати ними з метою отримання підстав для визнання шлюбу та заповіту її недійсним.

Цими записами не розмежується стан здоров'я до 16.11.2013 року та стан здоров'я після цієї дати, коли дійсно ОСОБА_4 перенесла інсульт, наслідки якого в послідуючому привели до настання смерті і проживала у позивача по пров. Водозбірному, 61.

До суду, також надійшла медична карта амбулаторного хворого № 202880 з КЗПО ПВ-№ 2 з датою заповнення карти - 2014 рік. Карта заповнювалася на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. Кіровограда.

Дана карта не відповідає дійсності, оскільки є запис лікаря від 16.11.2013 року, тобто запис лікарем зроблено в той час, коли ще не було заведено картку хворого. До того ж, в цей день лікар фізично не міг оглядати хвору, оскільки зранку чоловік ОСОБА_4 доставив останню з місця проживання - АДРЕСА_3 у неврологічне відділення 3-ї міської лікарні (КЗ "ЦМЛ м. Кіровограда вул. В. Перспективна, 26) з інсультом, що підтверджується випискою медичного закладу, яку вклеєно в амбулаторну карту.

Другий запис лікаря невропатолога на дому від 16.01.2014 року зроблено після даних профілактичного огляду від 17.01.2014 року та після заповнення інформованої добровільної згоди пацієнта на обробку персональних даних від 17.01.2014 року. Здійснити підпис у відповідній графі ОСОБА_4 не могла за станом свого здоров'я і в цей час вона була лежачою та знаходилася за місцем мешкання своєї доньки по пров. Водозбірний, 61 в м. Кіровограді. Даний підпис здійснений від імені ОСОБА_4 не має необхідності оспорювати, оскільки цей період часу не є предметом спору в суді.

При вивченні матеріалів справи та медичних документів встановлено також інші розбіжності, а саме те, що 16.11.2013 року ОСОБА_4 була доставлена в лікувальний заклад КЗ «ЦМЛ м. Кіровограда» з діагнозом ОНМК по ішемішечному типу в басейні ПСМА (інсульт), де вона була на стаціонарному лікуванні по 29.11.2013 року. Після знаходження в лікарні її було доставлено до доньки - ОСОБА_9 і до 01.05.2014 вона перебувала за адресою: пров. Водозбірний, 61 в м. Кіровограді. До 16.11.2013 року ОСОБА_4 проживала в своїй квартирі АДРЕСА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та обслуговувалася в міськполіклініки № 4 м. Кіровограда. Про місце мешкання ОСОБА_4 свідчать залишки записів лікарів в амбулаторній карті 4-ої міськполіклініки, договори на надання комунальних послуг та інші докази.

Згідно амбулаторної карти 4-ої міської поліклініки, 18.06.2008 року лікарем офтальмотологом (окулістом) було надано ОСОБА_4 направлення на лікування. Згідно епікризу, який вклеєно в цю амбулаторну карту, ОСОБА_4 з 02.07.2008 р. по 07.07.2008 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі ГОКГБ ГБСМП з діагнозом «незрелая катаракта обоих глаз макулодистрафия вторичная глаукома обеих глаз». Після лікарні ОСОБА_4 було доставлено за місцем свого мешкання - вул. Добровольского, 6 і 12.12.2008 року лікарем офтальмотологом 4-ої міськполіклініки проведено огляд пацієнта.

В той же час в амбулаторній карті медичного закладу АЗ ПСМ № 5, яка оформлена на ОСОБА_4 за адресою - пров. Водозбірний, 61 в м. Кіровограді, з'являється запис лікаря-офтальмотолога ОСОБА_8 від 08.08.2008 року про огляд. Тобто, на другий день після проведення операції, без будь якої потреби огляду, лікар вносить запис про огляд ОСОБА_4 за місцем мешкання ОСОБА_9, концентрує увагу на психічних розладах пацієнта та встановлює діагноз - дисциркуляторна енцелофапатія 3 ст. Однак, лікар при цьому не виконує свої професійні обов'язки та не робить вимірювання тиску очей, що необхідно обов'язково робити в цьому випадку. В дійсності ж ОСОБА_4 знаходилася в своїй квартирі АДРЕСА_5 і будь-якого огляду 08.07.2008 року лікарем не проводилося.

Відсутність в амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5 епікризу медичного закладу ГОКГБ ГБСМП про стаціонарне лікування ОСОБА_4 з 02.07.2008 р. по 07.07.2008 р., також може свідчити про фіктивний запис лікаря датований 08.07.2008 р.

З 04.01.2010 р. по 12.01.2010 р. ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі КЗ КМЛШМД КГХ з діагнозом «облитерирующий стеросклероз сосудов н/конечностей 2-3 ст. с обеих сторон». В той же час в амбулаторній карті АЗ ПСМ №5 на ім'я ОСОБА_4 з'являється запис лікаря офтальмотолога від 04.01.2010 року про огляд ОСОБА_4 з концентрацією уваги на психічні відхилення пацієнта.

Майже всі лікарі медичного закладу АЗ ПСМ № 5 звертають увагу на психічне відхилення здоров'я ОСОБА_4

Лікар-терапевт ОСОБА_5 і Михайлівна без будь-яких досліджень головного мозку, на дому, визначає діагноз ОСОБА_10 - 3 ст. дисциркуляторної знцефалопатії (ДЗП).

Лікарі 4-ої міськполіклініки оглядаючи ОСОБА_4 23.12.2008 та 25.12.2008 року не знаходять психічних відхилень, а лікар-невропатолог АЗ ПСМ № 5 через два дні, 28.12.2008 року, вже находить і описує психічні відхилення здоров'я ОСОБА_4

Лікар-невропатолог АЗ ПСМ №5 навіть в один день двічі оглядає ОСОБА_4

Не зважаючи на записи лікарів АЗ ПСМ № 5 про її тяжкий стан здоров'я ОСОБА_4 до 16.11.2013 року виконує хатню роботу жінки, з чоловіком святкують дні народження, як свої, так і ОСОБА_1, знайомих.

В 2013 році ОСОБА_4 тричі була у нотаріуса, причому останній з них - 08.11.2013 року. Двічі була в органах РАЦС, їздила замовляти пам'ятник, а після виготовлення їздила разом з чоловіками на цвинтар встановлювати його. Не зважаючи на це лікар АЗ ПСМ №5 вказує про те, що ОСОБА_4 взагалі не ходить.

ОСОБА_4 07.07.2008 року виписана з лікарні, де лікувалася у зв'язку з проблемою зору і була доставлена за місцем своєї реєстрації. В медичні заклади АЗ ПСМ № 5 та КЗПО ПВ № 2 не зверталася, а обслуговувалася в 4-й міській поліклініки про що свідчить періодичність звернення до цього закладу з різними хворобами, для обстеження, здачі аналізів: 13.06.2008 р.; 10.06.2008 р.; 02.07.2008 р.- 07.07.2008 р. (епікриз), 12.07.2008 р. - до 2-х лікарів; 12, 14, 15.12.2008 р.; 23.12.2008 р. - до 2-х лікарів, 25.12.2008 р.; 13.05.2010 року.

Ці дати, обстеження лікарями свідчать також про те, що ОСОБА_4 перебувала вдома, обслуговувалася за місцем свого проживання, психічних захворювань у неї не було, за місцем проживання доньки - пров. Водозбірний, 61, вона не була і будь-якої потреби викликати лікарів за цей період часу, і в тому числі лікаря-офтольмотолога 08.07.2008 року, на адресу - пров. Водозбірний, 61 не було.

В залишках від медичної карти 4-ої міськлікарні знаходиться епікриз ГО КГБ СМП з 02.07.08 р. по 07.07.08 р., що свідчить про лікування її в цьому медичному закладі - операція на оці. Відсутність звернення в подальшому з приводу можливих проблем з цього питання свідчить про нормальне протікання післяопераційного періоду. Відсутність епікризу ГО КГБ СМП з 02.07.08 р. по 07.07.08 р. в амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5 може свідчити про те, що досвідчений лікар мав би спочатку ознайомитися з епікризом, вклеїти в амбулаторну карту, а потім оглядати хворого, якщо б дійсно лікар оглядав пацієнта.

В амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5 відсутні будь-які дослідження стану здоров'я ОСОБА_4, тобто відсутні будь-які результати аналізів, УЗІ, томографії та інше. Лікарі АЗ ПСМ № 5, з метою підтвердження циркуляторної енцилофопатії, в медичній карті вказують на супроводжуючі хвороби, а саме на те, що у ОСОБА_4 збільшена печінка, що могло стати підтвердженням зловживання алкоголем, а також, що вона страждала цукровим діабетом. Однак цими хворобами ОСОБА_4 ніколи не боліла і це підтверджується аналізами крові, дослідженнями УЗІ, які є в епікризах та амбулаторній карті 4-ої міськполіклініки.

Періодичність звернення уваги лікарів АЗ ПСМ № 5 різних направленостей на порушення психічного стану ОСОБА_4 протягом тривалого часу, тяжкість протікання хвороби, що відображено в амбулаторній карті медичного закладу АЗ ПСМ-5 за період з 08.07.2008 року по 31.05.2013 року може свідчити про створення штучних доказів наявності у ОСОБА_4 психічної хвороби.

В медичну карту КЗПО ПВ № 2 вклеєно епікриз (виписка амбулаторного хворого №7690/2185 з неврологічного відділення 3-ої міської лікарні - КЗ «ЦМЛ м. Кіровограда», куди ОСОБА_4 її чоловіком доставлено 16.11.2013 року з інсультом. В цьому документі зазначено, що зі слів чоловіка заболіла ОСОБА_4 в цей же день, біля 9 години. Перебувала вона в лікарні до 29.11.2013 року. Відповідно лікар медичного закладу КЗПО ПВ № 2 фізично не міг оглядати ОСОБА_4В 16.11.2013 року за місцем мешкання її доньки - пров. Водозбірний, 61. Тим більше лікар не міг оглядати ОСОБА_4 за місцем її мешкання - в АДРЕСА_6, та внести запис в амбулаторну книгу КЗПО ПВ №2 (медична карта амбулаторного хворого №202880), заповнену в 2014 році.

Всі висновки від імені невропатолога про стан здоров'я ОСОБА_4 робляться лікарем, зі слів доньки про що свідчать записи в амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5. Крім того, на підставі пояснень доньки робиться висновок про тяжкий стан здоров'я ОСОБА_4, при цьому не зазначається, яка хвороба спричинила тяжкий стан здоров'я.

31.05.2013 року записи в амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5 припиняються, проте він поновлюються в амбулаторній карті КЗПО ПВ № 2 з 16.01.2014 року коли ОСОБА_4 дійсно було хворою і зупиняються 17.01.2014 року. З березня 2014 року поновлюються записи в амбулаторній карті АЗ ПСМ №5 про стан здоров'я ОСОБА_4 і закінчуються посмертним епікризом датованим 01.05.2014 року. Неодноразово проводяться записи в амбулаторній карті АЗ ПСМ №5 одними і тими ж лікарями.

Титульні листи амбулаторних карток КЗПО ПВ № 2 та АЗ ПСМ № 5 різні. Амбулаторна карта КЗПО ПВ №2 відповідає наказу МОЗ України № 110 від 14.02.2012 року. Згідно якого наказу та чи відповідає заповнення амбулаторної карти АЗ ПСМ № 5 відповідним наказам МОЗ України не відомо.

Не зважаючи на констатацію лікарями тяжкого стану здоров'я ОСОБА_4 про що зазначено у амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5, вона двічі приїжджала до РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, де спочатку подавала заяву про державну реєстрацію шлюбу, а потім уклала шлюб зі ОСОБА_2 Двічі була у нотаріуса. Перший раз їй було роз'яснено правові наслідки правочинів дарування та заповіту, а другий раз вона була у нотаріуса і склала заповіт, який власноручно підписала 08.11.2013 року ОСОБА_4 була у нотаріуса ОСОБА_11, де отримала дублікат договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_7. Факт відсутності психічної хвороби у ОСОБА_4 та неможливості контролювати своїми діями спростовується також виконанням побутових сімейних робіт: готувала їжу, прала, прибирала. Разом з чоловіком кожного разу приїжджали на Балашівку, до доньки, на день народження - 15 жовтня. Разом з чоловіком ОСОБА_4 ходили поздоровляти своїх знайомих з днем народження, їздила разом з відповідачем на цвинтар встановлювати пам'ятник померлому батькові чоловіка, а перед цим 23.07.2013 року їздили замовляти пам'ятник. В період з 09.02.2006 року по 13.06.2013 року була в комунальних службах міста, де укладала різни договори, приймала у себе працівників різних комунальних служб, що підтверджується відповідними документами та підписами ОСОБА_4.

Відповідач по справі, який постійно знаходився поряд з ОСОБА_4 пояснив в суді, що до 30.11.2013 року у медичні заклади АЗ ПСМ № 5, КЗПО ПВ № 2 та до лікарів цих закладів за консультацією, медичною допомогою ОСОБА_4 не зверталася, а обслуговувалася в 4-й міськполіклініки. Запис лікаря в амбулаторній карті КЗПО ПВ № 2 на ім'я ОСОБА_4 від 16.11.2013 року та записи в амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5 від 08.07.2008 року по 31.05.2013 року було зроблено лікарями в 2015 році.

Не зважаючи на те, що записи в амбулаторній карті АЗ ПСМ № 5 не узгоджуються з іншими матеріалами справи, є сфальсифікованими характеристики на ОСОБА_4Судові експерти-психіатри отримавши з суду матеріали справи і медичні документи виходили з їх доведеності, оскільки отримали їх з суду і в їх компетенцію не входить перевірка документів наданих для дослідження.

Однак і в цьому випадку судові експерти не досліджували хворобу в динаміці (при її наявності), тобто не досліджувався початок виникнення психічної хвороби (лікар-офтальмотолог ОСОБА_8 здійснюючи запис в амбулаторній карті від 08.07.2008 року про огляд очей ОСОБА_4 по пров. Водозбірному, 61, вказувала, що хвороба розпочалася 10 років назад - тобто з 1998 року ОСОБА_4 захворіла на дисциркуляторну енцелофопатію), чи впливала психічна хвороба на неможливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, розвиток ускладнення хвороби, наслідки, наявність ускладнень стану здоров'я, тяжкість психічної хвороби в день укладення шлюбу, заповіту та інше, а обмежились переписуванням не підтверджених діагнозів.

Результатом дослідження став висновок судово-психіатричної експертизи № 408 від 11.08.2015 року, складений експертами Кіровоградської обласної психіатричної лікарні, де зазначено, що на момент укладення шлюбу та складання заповіту ОСОБА_4 виявляла ознаки хронічного психічного захворювання в формі деменції (недоумства) складного ґенезу, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Такий висновок ґрунтується на тому, що починаючи з 08.07.2008 року страждала на дисциркуляторну енцефалопатію 3 ст. виниклої зловживанням алкоголю, яка є недостатністю мозкового кровообігу, поєднаною з розвитком змін мозкової речовини, що обумовило порушення функції головного мозку і позбавило ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними.

Мотивувальна частина цього висновку носить чисто теоретичний характер перебігу дисциркуляторної енцефалопатії та відсутній аналіз фактичного стану здоров'я ОСОБА_4 Такий висновок є припущенням, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст. 60 ЦПК України).

Дисциркуляторна енцефалопатія зазвичай приводить до психічного розладу, відсутність аналізу тяжкості психічного стану здоров'я на момент укладення шлюбу та складання заповіту, привело до неправильного висновку про хворобу та її наслідки. Відсутній аналіз розвитку психічної хвороби, при наявності такої, який привів до настання тяжкого психічного захворювання ОСОБА_4 До уваги експертами взято тільки штучно створені докази з боку позивача. До того ж, некоректно поставлені питання на вирішення експертів відповідно до предмета позову призвели до того, що експерти не встановлювали тяжкість хвороби станом на 01.07.2011 р. та на 21.06.2013 р..

В звязку з цим висновок судово-психіатричної експертизи № 408 від 11.08.2015 року є необґрунтованим, ґрунтується на припущеннях, неповний, викликає сумніви в його правильності, повязані з його недостатньою обґрунтованістю, а для вирішення справи по суті необхідний обґрунтований висновок судово-психіатричної експертизи і спеціальні знання в області психіатрії, то необхідно призначити повторну судово-психіатричну експертизу. Крім того, судові експерти не досліджували початок виникнення психічної хвороби ОСОБА_4, чи впливала психічна хвороба на неможливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, розвиток ускладнення хвороби, наслідки, наявність ускладнення стану здоровя, тяжкість психічної хвороби в день укладення шлюбу, заповіту та інше, а обмежились переписуванням не підтверджених діагнозів (а.с. 112-121, т. 2).

Представник позивача заперечила проти задоволення вище вказаного клопотання.

Сторона відповідача також вказувала про необхідність відображення показів свідків, як-то було при призначенні першої експертизи.

Так, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача та відповідача по справі, зазначила, що знає мати позивача з 1977 року, оскільки проживали разом в гуртожитку, яка не є алкоголіком, випивала лише на свята, не адикватною та п»яною її ніколи не балила, оскільки спілкувлася з нею з будь-якої причини, один раз на рік, як подруги. З відповідачем померла проживали разом більше 10 років в одній квартирі, без сварок.

Знала про те, що відповідач з її подругою збираються одружиться, десь за місяць. В телефоній розмові, вона повідомила їй особисто, що останню записала свідком, тому її, коли будуть їхади до ЗАГСУ, що на вул. Попова, заберуть разом з собою. Підїхавши до Епіцентру вони їй позвонили, остання вишла на площадку, після чого вони її забрали та поїхади до ЗАГСУ.

Після того, як розписала попередню пару молодих, потім зайшли вони і розписались, коли розписалися відвезли свідка назад до Епіцентру, а самі поїхали додому. Весілля не святкували.

З донькою померла спілкувалася, остання до неї приїздила раз у місяць, але, коли свідок була у неї в гостях та її не бачила. Позивачу, померла нічого не казала про шлюб, оскільки та буде сваритися, але через пів року, може і більше та все дізналася з вуст матері, після чого у неї змінилися відносини до матері, і та почала часто приїздити до неї.

ОСОБА_7 заповід нічого не знала. Дізналася про заповіт коли, приїхала до неї в гості, де та і розповіда за заповіт написаного на відповідача. На питання чого не на доньку остання сказала, що свідок її погано знає.

Після інсульту, про що дізналася в грудні місяці, подружжя продивало у позивача, оскільки погодувати померлу міг тільки відповідач. Свідок відвідувала її за адресою позивача. Померла пам»ятала тільки той відрізок життя, коли проживала на вул. Кременчуцькій, а те що проживала на Миколаївкі не пам»ятала. У 2013 році у померлої все було нормально.

До 2010 року померла приїзджа до свідка в гості, а з 2010 року у неї стали часто очі боліти та два рази лікувалася в обласній лікарні. Коли були свята відповідач також був присутній, та також вживав спиртне.

Померла не бачила добре, оскільки в неї була катаракта, після операції лише на одному оці. Катаракта в неї була десь років 10, читала, постійно обмінювалися рецептами. Померла, читала свідку документи про розлучення, це було десь 3 роки тому. Остані два роки вона окулярами не коритсувалася взагалі, оскіьки вже не могла читати, та останій рік казала, що вже зовсім не бачить, лише візуально бачить та чує, а кольори вже не відлічає, це було десь за два роки перед смертю. ОСОБА_7 рік до смерті вона не могла фізично читати, але в цьому свідок не впевнена, оскільки номерт телефону набирала сама, без сторонньої допомоги. Свідок не знає та не може сказати остаточно, що померла могла прочитати текст за рік до смерті. ОСОБА_13 називала померлу всі, але чому не знає.

З 2000 року померла почала проживати з відповідачем разом. Щодо вживання алкоголю померлою заперечила, оскільки позивач не знає, що таке мати, бо десь у 18 років вийшла заміж та не має власних дітей.

Свідок ОСОБА_14, яка є подругою померлої ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача та відповідача, перебуває у гарних відносинах з стронами, оскільки з 1974 року проживала на вул. Кременчуцькій, як і ОСОБА_4. З відповідачем познайомилася у 2000 році, коли була у ОСОБА_10 в гостях, вони вже проживали разом та перебували у цивільному шлюбі. Коли приходила до них іноді сиділи випивали грам по сто, свідок горілку, а її подруга полюбляла пиво, десь чарочку чи стаканчик, в яких кількостях не бачила.

Попереднього свідка декілька разів бачила, коли та приходила до померлої в гості.

Про шлюб померла сказала сама свідку, на що та відреагувала байдуже. ОСОБА_15 подругу до 20-ти разів на рік та передзвонювалися по телефону часто. Змін в поведінці померлої не помічала, вона була завжи при розумі та все розуміла. У 2000 році позивач нічим померлій не допомагала. У 2008 році померлій зробили операцію, щодо зору, на що відповідач позичав гроші. У 2010 та 2011 році у померлої була операція судина. ОСОБА_7 інсульт нічого не знає, оскільки остані місяці її не балила, бо та проживала з позивачем, де саме свідок не знає.

Померла погано бачила, за текст чи могла прочитати нічого не знає, але гроші вона рахувала сама.

ОСОБА_7 заповіт нічого не знає.

Останній раз свідок її бачила у 2014 році, перед днем народженням померлої, дату народження не пам»ятає, оскільки на дні народжені не була жодного разу.

Жодного разу, не бачила померлу п»яною, лише те що остання трішки пиво випивала є.

Перед смертю проживала з чоловіком у ОСОБА_11, після того, як потрапила до лікарні. Коли, померла була хвора свідок її не відвідувала, про стан її знала з телефонної розмови з відповідачем.

Також, свідок зазначила, що померла носина окуляри.

Позивач пам»ятає свідка з моменту, коли проживали з матір»ю в гуртожитку з 1979 року, свідок з померлою почала спідкуватися перед смертю, десь за рік два, останій час про свідка позивач нічого не знає. У 2013 році бачила свідка лише один раз.

Свідок зустрілася з померлою у 2000 році на базарі, остаточної дати не пам»ятає та зустрілася з померлою в лікарні, що там остання робила, свідок не пам»ятає, після чого почали спілкуватися.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що працює лікарем-терапевтом п»ятої амбулаторії, що знаходиться на Балашівці, знає позивача та чоловіка покійної ОСОБА_4. Люсю знає близько 30-40 років, оскільки разом працювали з 1976 року, вона медсестрою, а свідок лікарем. Вона була гарним працівником до тих пір поки не почала вживати алкоголь. Після неодноразового попередження завідуючої поліклініки, ОСОБА_4 звільнилася за власним бажанням. В зв»язку з вживанням алкоголю у нею почалося захворювання сердця, тиск і була дуже виражена дисцибуляторна екзефолопатія. Були випадки вживання алкоголю на робочому місці. Свідка неодноразово привозили на виклик по померлої, яка неодразу її впізнала, хоча вони працювали разом, плуталась, неадикватно відповідала на питання, старалася вискочити в вікно, або кудись тікати. Остані два роки взагалі не впізнала свідка, даже дивлячись на те, що ОСОБА_11 їй пояснювала. Весь догляд здійснювала позивач, тому що померла була неадикватною.

З відповідаче не спілкувались, знає лише те, що він був її чоловіком. ОСОБА_7 доглядала лише ОСОБА_11. ОСОБА_7 рік до смерті відвідувала її два рази, а три роки тому назад один раз, коли померла проживла у ОСОБА_11 оглядала її та виписувала ліки. Останій рік померла не розумула хто її відвідує та неадекватно себе вела.

По вул. Добровольського свідок померлу не відвідувала. Їхала на виклик добровільно та викликала їй окуліста. Проте, що в епікризах не зазначено про неадекватність померлої нічого не знає. ОСОБА_15 по пер. Водозбірному, 61 в зв»язку з проханням, тому що добре її знала. Позивач з чоловіком, або її чоловік приїздили до неї і забирали для огляду ОСОБА_15. Всі виїзди в картці померлої зафіксовані. Відповідач також свою мамір привозив до неї на огляд. Роки відбвідування точно не пам»ятає, все записано в картці хворої.

З картки померлої свідок обстежувала її на дому у доньки: 23.12.2009 року, 16.06.2010 року, 08.04.2011 року, 10.10.2012 року, 31.05.2013 року та останій раз оглядав інший лікар в 2014 року.

Про шлюб ОСОБА_4 не знає, останій 2 роки не балила її в алкогольному стані, оскільки вона була не в стані, щоб взяти стакан до рук. Спілкувалася з померлою біля 30-40 хвилин.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є лікарем-офтальмологом, окулістом поліклінічного відділеня № 2 КЗ «Поліклінічне об»єднання м. Кіровограда», знає позивача ОСОБА_11, оскільки вона викликала її неодноразово на стару Балашівку до її мами для консультації, оскільки та хворіла очами. У липні 2008 року у неї погіршився стан очей настільки, що зір плавого ока становив 1%, а лівого 2 %.

Свідка викликали по запиту дільничного терапевта ОСОБА_5, або ОСОБА_11. ОСОБА_15 хвору: 08.07.2008 року це було перше знайомство з померлою, як лікаря з хворою, 25.12.2009 року, 04.01.2010 року та 13.07.2011 року. В померлої була катаракта, її прооперували одне око.

Останій раз бачила ОСОБА_4 2011 року, точну дату не пам»ятає, окільки все зафіковано в картці, але точно пам»ятає, що у неї погіршувався стан здоров»я, вона сама не ходила, тільки за допомогою стороньої особи.

13.07.2011 року у ОСОБА_4 був зір правого ока 6%, це те око, яке було прооперовано у 2008 році, а лівого ока 0%. Люди з таким зором не можуть читати. На 2008 рік вона могла, ще щось прочитати, оскільки в не зір був 10,5 %, але з кожним разом все погіршувався, в зв»язку з поганим станом здоров»я. У 2011 році, вже читати не могла, бачила одним оком, лише контури предметів.

Коли, приїзджала на виклик останій раз, біля неї стояла 2-х літрова бутилка пива, але, що було в ній не знає. Також, зазначила, що для цієї хворої алкоголь є отрутою. На елементарні запитання: «Який день?», померла плуталась, не впізнала хто до неї приїхав, плутано розмовляє. ОСОБА_15 її на старій Балашівці.

Ближче до 2008 року померла все розіміла, а чим дальше вона була в гіршому стані. Для того, що прочитати текст за допомогою лупи, вона не могла ні читати, ні писати. При зорі 6% та при зорі 0% на другому оці, вона не могла читати навіть за допомогою будь-яких обладнань. Написати могла, лише автоматично за допомогою іншої, стороньої руки.

Померла могла прочитати при зорі 0,1 %, а при 0,06 % вона не могла зовсім прочитати. Заперечила, той факт, що позивач мала намір спаювати матір, оскільки та її лікувала.

Позивач, зазначає, що могла дати матері бутилку з-під пива з вода, зазначаючи, померлій, що це є пивом.

Свідок ОСОБА_16, що є кумою з 1979 року, тобто позивач є її хрещеницею в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_15 з 1979 року, проживали разом в гуртожитку, ОСОБА_15 бачила постійно п»яною, у неї завжди була горілка, вона приходила з роботи постійно неадикватною, ОСОБА_11 виховувала саме вона. Була засуджена умовно за те, що неправильно зробила жінці аборт, після чого остання померла.

Останій раз бачила ОСОБА_15 п»яною, це було минулого року і поза минулого. У ОСОБА_11 почала проживати, коли захворіла у 2013 році, свідка не впізнавала. Раз у місяць її відвідувала, у 2012 році відвідувала її на Миколаївці та в лікарну, з нею проживав її співмешканець. Впізнавала свідка по голосу, бо не бачила, ходила по стінці, могла сама відчинити двері, була в синцях, пояснюючи, що впала, на оцуп встановлювала особу.

При цьому, погано ходила та пила, бо в неї дома постійно була горілка. При свідку не пила, лише на дні народжені випила дві рюмки горілки. Якось, її чоловік поїхав до Луганська, померла позичала кошти та систематично вживала алкоголь, у неї постійно був перегар, що не можливо було дихати. Вона випивала до 300 грам горілки. Точної дати не пам»ятає, коли відповідач їздив в інше місто.

Після того, як ОСОБА_4 потрапила до лікарні, вона почала проживати у доньки.

Позивач зазначила, що ця подія трапилася 29.11.2013 року.

Коли, свідок приходила до померлої у 2011- 2013 роках у неї постійно був алкоголь і вона випивала, при ній не пила, крім дня народження, постійно бачила її випившою з перегаром. При спілкуванні була неадикватною, така поведінка у неї розпочалася з 2011 року. Вже в лікапні в неї були помітні відхилення у спілкуванні, десь 2012 році, точно не може сказати.

Позивач вказала, що мати була в обласній лікарні 2010 та 2011 року.

Відхилення полягало в тому, що вона говорила свідку всілякі неадикватрі речі, то вона упала, то її побили, хоча у неї були синці на тілі, то її обікрали, хоча двер були закриті, то душили подушкою.

Після операції ходила в окулярах.

Про шлюб та заповіт нічого не знає.

Свідок ОСОБА_6 є подругою позивача в судовому засіданні пояснила, що знає її маму, як колишного співробітника. Відповідача знає з 2001 року, коли став жити з ОСОБА_17.

До смерті ОСОБА_4 свідок не знала про наявність заповіту та шлюб, дізналася після смерті, зі слів позивача. З відповідачем познайомилася коли приїзджали до ОСОБА_11 та її чоловіка на дні народження, там і бачила її мітір і дуже часто її бачила, коли вона проживала у ОСОБА_11.

З 1986 року постій бачила покійну п»яною, її за це карали та попереджали, находили під її столом алкогольні напої, які потім виливали. Знає, проці обставни, тому що працювала з нею з 1985 або 1986 року в одній поліклініці. 1996 році вона здійснила крадіжку, після цього її попросили звільнитися.

На неї постійно були скарги.

Остані роки свідок приїздила до померлої в гості, де та постійно була випившою. Аня за нею постійно піклувалася та допомагала. Останій раз бачила ОСОБА_4 перед смертю. Зазначила, що померла остані роки нічого не бачила та не коритсувалася окулярами.

На квартирі у ОСОБА_4 була років 3-4 тому на 8 березня. Коли, приїхали до неї вона вже була випившою, свідок не пам»ятає, коли остання була тверезою, лише тоді, коли лікувалася. В плані спілкування вона була привітною та виселою при алкогольному сп»янінні.

У 2010 році приїздила до неї, в якості медсестри, коли у помепрлої на пальці починалася гонгрена для надання їй медичної допомоги. Вона нікого не впізнавала, лише після тривалою розмови трішки пригадувала, а потім забувала хто біля неї стоїть та хто з нею розмовляє.

Знає, що померла працювала на Миколаївці в туалеті, де також, коли приїзджали з ОСОБА_11 бачила її п»яною.

В 2011 та 2012 році її не бачила та не знає чи випивала ОСОБА_4. Коли, ОСОБА_4 проживала у ОСОБА_11 вона постійно сиділа і її піднімали, при спілкуванні розуміла, те, що їй говорили та могла висловити свої бажання. 2013 році вона вже заговорювалася, не бачила та була неадикватною.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що є подругою ОСОБА_11, з 2002 року знає ОСОБА_4, оскільки та їздила до зятя та доньки на їх дні народження та інші свята, тому зустрічалися з нею 2-3 рази на рік до 2009 року. Після 2009 року бачила її частіше, коли ходила в гості до подруги, оскільки її маму привизли до неї, вона вже не могла ходити, де та потім і проживала. ОСОБА_7 життя ОСОБА_7 у неї на квартирі свідок не була, тільки вже після інсульту. Перед смертю її бачила.

Відповідача бачила, лише один раз на Пасху в 2014 році. Знає, що відповідач до 2007 року привозив ОСОБА_4 до позивача на свята, де залишав, а потім забирав. Вже після 2007 року померла почала погано бачити та невпізнавати.

Померла пила завжди до 2009 року, знає точно, оскільки частіше її бачила. У 2012 році вже не бачила та не впізнавала, десь по п»ять разів перепитувала хто біля неї поряд. Після 2012 року ОСОБА_4 періодами поводила себе неадекватно, та по голосам не впізнавала людей. Точно, охарактеризувати померлу не може, оскільки не дуже тісно з нею спілкувалася, знає, що ОСОБА_4 пила також зі слів позивача.

На всіх святах ОСОБА_4 зловживала сперними напоями, також бачила, як відповідач на Пасху в 2014 році підпливав померлій горілку в компот, який вона потім пила.

Заслухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про призначення посмертної комісійної судово-медичної експертизи підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи те, що в судовому засіданні позивачем обґрунтовано доведено необхідність призначення посмертної комісійної судово-медичної експертизи у даній справі, суд вважає, що клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-медичної експертизи у вищевказаній справі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Проведення експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (вул. Фрунзе, 103-а, м. Київ, 04655).

Витрати за проведення посмертної судово-медичної експертизи покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 144-145, 210, 293 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу та заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області посмертну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 385, 386 КК України.

На розгляд експерту поставити питання:

1. Чи страждала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 тяжким психічним захворюванням на момент укладення шлюбу 01.07.2011 року та складання заповіту 21.06.2013 року?

2. При наявності у ОСОБА_4 тяжкої психічної хвороби на момент укладання шлюбу (01.07.2011 року) та складання заповіту (21.06.2013 року) чи могла вона усвідомити значення своїх дій та керувати ними, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи № 408 від 11.08.2015 року?

Копію даної ухвали суду разом з медичною документацією ОСОБА_4 направити на адресу КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» Кіровоградської державної адміністрації Департаменту охорони здоровя.

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експертизи.

Розяснити експерту, що у разі звернення до суду з клопотанням, матеріали цивільної справи № 404/8982/14-ц, номер провадження 2/404/24/16, повернути на адресу суду для вирішення питання про відновлення провадження у справі.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган