Провадження № 22-ц/779/1259/2016
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Василишин Л.В., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення заборгованості по заробітній платі та суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення заборгованості по заробітній платі та суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати, збільшуючи позовні вимоги, просила стягнути також належні їй виплати при звільнені з роботи, а всього просила стягнути - 49446 грн. 77 коп.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач з липня 2015 року не виплачує заробітну плату, а при звільненні її з роботи у грудні 2015 року не здійснив виплат належних їй сум при звільненні.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 квітня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 45746 грн. 38 коп. та суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 3700 грн. 39 коп., а всього - 49446 грн. 77 коп.

Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру в апеляційній на дане рішення зазначило, що суд першої інстанції не в повному обсязі з»ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до хибних висновків та прийняття помилкового рішення. Крім того, судом допущено порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що при зверненні до суду позивач надала в якості доказу наявності трудових відносин між нею та відповідачем довідку про заборгованість по заробітній платі станом на 31 грудня 2015 року та копію трудової книжки, де внесено запис про її звільнення.

Апелянт вважає, що позивач необгрунтовано посилалась на зазначені обставини, оскільки 28 вересня 2015 року відповідачем було направлено Державному реєстратору юридичних та фізичних осіб підприємців ОСОБА_3»янського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві повідомлення про закриття відокремленого підрозділу Івано-Франківська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», а 29 вересня 2015 року Івано-Франківську регіональну філію було належним чином закрито.

Отже, на момент видачі довідки про заборгованість по заробітній платі та внесення запису про звільнення позивача ОСОБА_2 до її трудової книжки, Філію було виключено Державним реєстратором з Єдиного державного реєстру.

Крім того, директор Філії станом на 31 грудня 2015 року вже не мав повноважень на видачу та підпис будь-яких документів від імені Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» у зв»язку з тим, що положення про Філію та довіреність, яка була видана йому підприємством, вже були недійсними, а Філія закрита. У зв»язку з цим, суд при прийнятті рішення не повинен був брати до уваги відомості відносно заборгованості по заробітній платі позивача за період з 29 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

25 січня 2016 року керівником Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» видано наказ №19 «Про затвердження графіку погашення заборгованості по заробітній платі працівникам Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», який передбачає погашення заборгованості по заробітній платі рівними частками згідно Графіку погашення заборгованості по заробітній платі за квітень 2015 року по вересень 2015 року, що є доказом того що відповідач не відмовляється від зобов»язань, які виникли в нього перед позивачем.

11 квітня 2016 року Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» було виплачено частину заборгованості по заробітній платі перед позивачем в розмірі 13487,98 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Позивач ОСОБА_2 заперечила вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідач всупереч вимог чинного трудового законодавства допустив порушення строків виплати заробітної плати позивачу ОСОБА_2, а при звільненні з роботи не провів з нею повного розрахунку.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 19.06.2007 року працювала у Івано-Франківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на різних посадах, згідно наказу №38к від 03.09.2012 року переведена на посаду заступника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності. (а.с.16, 17).

Відповідно до наказу №255 від 24.09.2015 року (а.с.104) ДП «Центр державного земельного кадастру» прийнято рішення про закриття Івано-Франківської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується повідомленням про закриття відокремленого підрозділу (а.с.53) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.55-61) .

Так, відповідно до додатку №2 до зазначеного наказу затверджено план заходів із закриття Івано-Франківської РФ Центру ДЗК, згідно якого первинній профспілковій організації Центру ДЗК надано повідомлення про закриття Івано-Франківської РФ Центру ДЗК та можливе наступне вивільнення працівників, передбачено персональне (під розписку) попередження про майбутнє вивільнення працівників філій Центру ДЗК, надання пропозицій щодо їх працевлаштування в Центрі ДЗК та звільнення з роботи працівників які відмовилися від працевлаштування в Центрі ДЗК не раніше ніж через 2 місяці від дати попередження про вивільнення (а.с.106).

Як вбачається з попередження - 03.11.2015 року ОСОБА_2 попереджено про скорочення з займаної нею посади, запропоновано іншу посаду для працевлаштування та попереджено про розірвання трудового договору у разі відмови позивача від запропонованої посади (а.с.98).

Згідно довіреності 1083 від 31.12.2015 року ДП «Центр державного земельного кадастру» уповноважив директора філії ОСОБА_3 серед іншого від імені Підприємства та в межах, визначених положенням про філію відсторонювати та звільняти з роботи працівників філії, окрім тих, щодо яких необхідно погодження керівника Підприємства, в межах затвердженого Підприємством штатного розпису, нараховувати та виплачувати заробітну плату працівникам, а також вирішувати самостійно інші кадрові питання (а.с.100)

Наказом №53-к директора філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 31.12.2015 року ОСОБА_2 звільнена з 31.12.2015 року з посади заступника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності за власним бажанням, згідно ч.3 ст.38 КЗпП України у зв»язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю (а.с.33)

Згідно довідки ДП «Центр державного земельного кадастру» від 31.12.2015 року сума заборгованості по заробітній платі та належних виплат при звільненні сум ОСОБА_2 з червня 2015 року по грудень 2015 року становить 45746,38 грн.( а.с.32)

Судом встановлено, що в червні 2015 року заробітна плата ОСОБА_2 виплачена частково в сумі 600 грн., а з липня 2015 року заробітна плата не виплачувалась взагалі.

Положеннями статті 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у звя»зку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до проведеного розрахунку сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати за січень 2014року - червень 2015 року становить 3700,39 грн. (а.с.19).

Встановлено, що при звільненні ОСОБА_2 з роботи, відповідачем всупереч вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України не проведено виплату всіх сум, що належали їй від підприємства, в день звільнення.

Тому висновок суду першої інстанції про стягнення з Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі у розмірі 45746 грн. 38 коп. та суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 3700 грн. 39 коп. є обґрунтованим.

Посилання апелянта на те, що суд при прийнятті рішення не повинен був брати до уваги відомості відносно заборгованості по заробітній платі позивача за період з 29 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року та внесення запису про звільнення ОСОБА_2 до її трудової книжки, оскільки Філію було виключено Державним реєстратором з Єдиного державного реєстру, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до виданого самим відповідачем ДП «Центр державного земельного кадастру» наказу від 24 вересня 2015 року «Про закриття Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» № 255 було створено комісію із закриття Івано-Франківської РФ Центру ДЗК та визначено план заходів із закриття, який передбачав персональне попередження про майбутнє вивільнення працівників, надання працівникам пропозицій щодо працевлаштування та їх звільнення не раніше ніж через місяці від дати попередження про вивільнення.

Саме з дотриманням вищезазначеного порядку ОСОБА_2 звільнено з роботи.

Доводи апелянта про те, що 25.01.2016 року керівником Державного підприємства «Центр ДЗК» видано наказ №19 «Про затвердження графіку погашення заборгованості по заробітній платі працівникам Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», який передбачає погашення заборгованості по заробітній платі згідно Графіку та є доказом того що відповідач не відмовляється від зобов»язань, які виникли в нього перед позивачем не дають підстав для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача належних їй сум по заборгованій заробітній платі та суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати є необґрунтованими.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_5