Справа № 2-3009/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В. , ., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнання його дій незаконними, визнання нечинними та скасування реалізації нежитлових приміщень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеною вище скаргою.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вважають, що їхнє право чи свобода порушено, передбачено ст. 384 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця, просить визнати їх незаконними та визнати нечинними та скасувати реалізацію нежитлових приміщень. Тобто, оскаржуються дії державного виконавця, що пов'язані з реалізацією арештованого майна.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження розглядаючи скарги на дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, суд повинен перевірити їх відповідність як положенням ст. 61 Закону № 606-XIV, так і прийнятим відповідно до цього Закону нормативно-правовим актам.

Оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Скарга ОСОБА_1 очевидно вказує на те, що нею оскаржуються дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією нежитлових приміщень. Мало того п. 2 прохальної частини явно вказує на наявність спору про право, адже ставиться питання про скасування реалізації нежитлових приміщень, тобто пов'язане з правом власності на це майно інших осіб, які не є стороною виконавчого провадження, проте права та обов'язки яких можуть бути порушено у випадку вирішення питання судом про скасування реалізації арештованого майна.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду. Крім того, також вважаю за необхідне роз'яснити право ОСОБА_1 на звернення із викладеними і скарзі вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 383, 384 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнання його дій незаконними, визнання нечинними та скасування реалізації нежитлових приміщень залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко