Справа № 127/5249/16-ц Провадження № 22-ц/772/2302/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 41Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.

суддів: Нікушина В.П., Стадника І.М.,

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2016 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з вказаним позовом.

Рішенням суду першої інстанції від 02 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважаючи його несправедливим, необґрунтованим, упередженим, таким, що суперечить нормам Конституції України та чинному законодавству, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення його позову.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 подав письмові заперечення, в яких просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, вважає, що дана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) та інвалідом ІІ групи. ОСОБА_2 нагороджений памятною заохочувальною відзнакою «25 - ті роковини аварії на ЧАЄС», медаллю «Захиснику вітчизни», відзнакою «За відвагу в надзвичайній ситуації», памятною відзнакою «20 років Чорнобильської катастрофи», почесною відзнакою МНС України, нагрудним знаком ЗАТ «Укрпрофоздорвниця» «Відзнака ІІІ ступеня», орденом «За заслуги» III ступеня, «Почесною відзнакою» Товариства Червоного Хреста України.

Підставою звернення до суду ОСОБА_2. з позовом стало публічне висловлювання відповідача , що : « З його (позивача) орденів та медалів тече кров, біжіть на площу до ялинки, станьте на коліна просіть пробачення».

Зазначена обставина щодо такого висловлювання у певному колі осіб встановлена в суді першої інстанції показаннями свідків, визнавалась та не заперечувалась відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку просить спростувати позивач, не є фактичними твердженнями, а є оціночними судженнями.

Відповідно до ст. ст. 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. ст. 270, 297 ЦК України кожен має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова) при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (п. 15).

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Європейської конвенції з прав людини захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість.

Висловлювання відповідача не є такою інформацією, що носить стверджувальний характер, є вираженням субєктивного емоційного ставлення до певних подій, і носить характер оціночних суджень .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що інформацію, висловлену відповідачем, не можна перевірити на наявність фактичних тверджень. Така інформація містить оціночні судження. З таким висновком погоджується також колегія суддів.

Як правильно вказав суд першої інстанції, з огляду на те, що поширена інформація є оціночним судженням, а отже не є недостовірною інформацією, позивачем не доведено наявність порушення особистого немайнового права внаслідок поширення недостовірної інформації за відсутності останньої.

Оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від основної, суд правильно відмовив і в задоволенні позову і в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду, оскільки останні ґрунтуються на повно та всебічно зясованих обставинах справи, є безпідставними, а тому до уваги судовою колегією не приймаються.

Рішення суду законне і обґрунтоване, постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий