Справа № 380/1833/14-ц Головуючий у І інстанції Кравець О. А.
Провадження № 22-ц/780/4091/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 13.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Антоненко В.І., Яворського М.А.

при секретарі: Воробей В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 1 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати недійсним шлюб, укладений між відповідачем ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_4, зареєстрований 20.11.1999 року Пятигірською сільською радою, актовий запис № 11.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її батько ОСОБА_4 не надавав своєї згоди на одруження, в актовому записі про шлюб стоїть не його підпис, що свідчить про недійсність шлюбу. Зазначала, що реєстрація цього шлюбу порушує її права як доньки покійного батька, оскільки ОСОБА_3 в даному випадку є спадкоємцем першої черги за законом, що дає їй змогу успадкувати майно на рівних правах із позивачем.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 1 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) Ф.Ю. з 1995 року проживала в фактичних шлюбних відносинах однією сім»єю з батьком позивача ОСОБА_4 в будинку, що розташований в с. Пятигори, вул. Миру 19, Тетіївського району, Київської області.

19 жовтня 1999 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 подали заяву про реєстрацію шлюбу до Пятигірської сільської ради і їм було призначено дату реєстрації 20 листопада 1999 року.

20 листопада 1999 року в приміщенні Пятигірської сільської ради секретарем цієї ради проведено церемонію реєстрації шлюбу і вчинено актовий запис за №11 про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_4. (том 1 а.с.8).

Свідоцтво про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 видано 6 жовтня 1999 року, як встановив суд помилково в зв»язку з тим, що працівниками ради було переплутано бланки свідоцтв про шлюб між сімями ОСОБА_4 та Погорілого.

27 травня 2011 року ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.(том 1 а.с.18).

Із копії висновку експерта № 242 від 21.03.2013 року встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний ОСОБА_4П.( том 1 а.с. 172 -176 )

Із копії висновку експерта за результатами повторної почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис в актовому записі про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою. ( том 1 а.с. 120 )

Встановивши ці обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання шлюбу недійсним.

Так, ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд виходив із того, що досліджені докази безперечно свідчать про існування шлюбу між відповідачем ОСОБА_3 та її померлим чоловіком ОСОБА_4, ведення ними спільного господарства та існування спільного бюджету. В рішенні зазначено, що позивачем не доведено відсутність взаємної згоди осіб, які одружувались, не наведено доказів, що померлий ОСОБА_4 не визнавав цей шлюб, не вважав ОСОБА_3 своєю дружиною, або бажав визнання цього шлюбу недійсним.

Посилання позивача на відсутність згоди ОСОБА_4П на укладення шлюбу з тих підстав, що в актовому записі про шлюб стоїть не його підпис, суд відхилив, зазначивши, що в рамках кримінального провадження проведено дві експертизи: № 242 від 21.03.2013 року якою встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний ОСОБА_4 та повторна почеркознавча експертиза від 19.05.2015 року, якою встановлено, що підпис виконано не ОСОБА_4, а іншою особою і ці розбіжності позивач не спростувала.

Проте погодитись із цими висновками не можна, так як вони не відповідають обставинам справи і не узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ст..45 КПШС України, який був чинним на час укладення шлюбу, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім»ю (фіктивний шлюб).

Статтею 15 КПШС України визначено, що для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку.

Згідно із ст..60 ЦПК України 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із предмету позовних вимог, правових підстав позову, колегія суддів приходить до висновку, що зібраним доказам у справі суд дав невірну юридичну оцінку.

Як вбачається із матеріалів справи після смерті ОСОБА_4, який помер 27 травня 2011 року, позивач ОСОБА_2, яка є його дочкою і відноситься до спадкоємців за законом першої черги, дізналась про існування заповіту від імені ОСОБА_4 на ім.»я відповідача ОСОБА_3 та звернулась у правоохоронні органи із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Рішенням Тетіївського районного суду від 26 березня 2014 року, яке в установленому законом порядку набрало законної сили, за позовом ОСОБА_2 визнано недійсним посвідчений 17.12.2003 року секретарем виконкому П»ятигірської сільської ради заповіт, за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідав своє майно ОСОБА_3 з тих підстав, що підпис у заповіті виконано не ОСОБА_4 а іншою особою. (том 1 а.с.17).

У кримінальному провадженні також було проведено декілька експертиз для з»ясування питання чи вчинено підпис в актовому записі про шлюб №11 від 20.11.1999 року від імені ОСОБА_4 ним особисто чи іншою особою.

Так, висновком експерта № 242 від 21.03.2013 року встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний ОСОБА_4 ( том 1 а.с. 172 -176 ).

Висновком повторної почеркознавчої експертизи №0975 від 23.10.2014 року(том1 а.с.9-16), висновком експерта за результатами проведення повторної почеркознавчої експертизи№1071 від 19.01.2015 року (том 1 а.с.127-132) і висновком додаткової судово почеркознавчої експертизи№2736/2737/15-32 від 19.05.2015 року (том 1 а.с.120-126) встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в записі акта про одруження №11 від 20 листопада 1999 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Суд першої інстанції висновкам судових експертиз №0975 від 23.10.2014 року та №1071 від 19.01.2015 року правової оцінки не надав.

За таких обставин висновок суду про те, що розбіжності у висновках експертиз щодо виконання підпису від імені ОСОБА_4 в актовому записі про шлюб№11 від 20.11.1999 року позивач не спростувала, суперечить матеріалам справи.

Не відносяться до предмету доказування у цій справі і висновки суду про те, що про існування шлюбу між відповідачем ОСОБА_3 та її померлим чоловіком ОСОБА_4 свідчать спільне проживання, ведення ними спільного господарства та існування спільного бюджету.

За таких обставин, коли у справі є 3(три) висновки судових експертиз, якими встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в записі акта про одруження №11 від 20 листопада 1999 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, вказані експертизи проведені у 2014-2015 роках після проведення експертизи від 21.03.2013 року, якою було встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний ОСОБА_4, висновки останніх експертиз відповідачем в установленому законом порядку не спростовані, враховуючи, що свідоцтво про реєстрацію шлюбу було видане 6 жовтня 1999 року, тобто до його реєстрації у встановленому законом порядку, наявність рішення суду, яким визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_4, яким він на випадок своєї смерті заповідав своє майно ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем позовні вимоги доведені і встановлена висновками експертиз обставина, що підпис від імені ОСОБА_4 в записі акта про одруження №11 від 20 листопада 1999 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, свідчить про відсутність згоди - волевиявлення ОСОБА_4 на укладення 20 листопада 1999 року шлюбу із ОСОБА_5, а тому відповідно до статей 15, 45 КПШС України шлюб підлягає визнанню недійсним.

Згідно із ст..161-1 КПШС України анулювання первинних записів актів громадянського стану провадиться органами реєстрації актів громадянського стану на підставі рішення суду.

Відповідно до ст..309 ЦПК України, так як висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позов задовольнити.

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, який зареєстрований 20 листопада 1999 року Пятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області, актовий запис№11.

Анулювати актовий запис№11 від 20 листопада 1999 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, вчинений Пятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області.

Керуючись ст..ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 1 червня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису задовольнити.

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, який зареєстрований 20 листопада 1999 року Пятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області, актовий запис№11.

Анулювати актовий запис№11 від 20 листопада 1999 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, вчинений Пятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: