Справа № 308/7040/16-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.07.2016 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява подана з порушенням вимог п. 2, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначено місце проживання (перебування) відповідача та поштовий індекс; не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, а також до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У пункті 7 Постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України розяснив, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі, однак в позовній заяві відсутні дані про місце проживання (перебування) відповідача. Позивач, всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві вказує адресу місця роботи відповідача, що не дає можливість суду визначити правильність подання позову за правилами підсудності відповідно до ст. 109 ЦПК України, а тому необхідним є зазначення останнього відомого місця проживання чи перебування відповідача.

Окрім того, не зазначення місця проживання (перебування) відповідача унеможливлює виконання судом ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідно до якої у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З 04.04.2016 року повноваження з реєстрації місця проживання фізичних осіб передано органам місцевого самоврядування, згідно Закону України № 888 від 10.12.2015 року.

Зазначення останнього відомого місця проживання (перебування) відповідача є необхідним для визначення відповідного органу реєстрації, із запитом до якого потрібно суду звертатися про надання відповідної інформації.

За положеннями п. 6 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позивач в позовній заяві зазначила, що 17.02.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, однак не зазначила доказів на підтвердження цього факту, а саме відсутнє зазначення реквізитів даного свідоцтва: серії та номеру.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди згідно зі ст.119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. До заяви додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Всупереч вказаного положення позивачем до позовної заяви не додано оригіналу свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 гривень.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору..

Реквізити для сплати судового збору:

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

- банк отримувача - ГУДКСУ у Закарпатській області

- р/р 0002

- код за

- МФО 812016

- код класифікації доходів бюджету 22030001.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3