АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5069/16 Справа № 175/5441/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», треті особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживача та стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» та позивачем був укладений договір №530531628 страхування автомобіля НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 Відповідно до умов договору страхування вигодонабувачем призначено ПАТ «Кредитпромбанк». Окрім цього, між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 39/10/07-А від 08 жовтня 2007 року, згідно умов якого ОСОБА_3 було надано 27920,00 доларів США для купівлі автомобіля, що підтверджується договором купівлі-продажу №811121 від 05 жовтня 2007 року. Забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором є застава автомобіля НОМЕР_2. 02 січня 2008 року на автошляху с.Перше Травня Любимівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області ОСОБА_3 рухаючись на автомобілі НОМЕР_2 не впорався з керуванням, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. 04 січня 2008 року, в установлені договором строки, позивач повідомила ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» про настання страхового випадку та 23 травня 2008 року подала пакет необхідних для здійснення страхової виплати документів. Однак, ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» відмовило у виплаті страхового відшкодування зазначивши про неможливість ідентифікувати автомобіль за номером кузова та про розбіжності у процесуальних документах щодо часу і місця ДТП. Після неодноразових звернень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду з позовними заявами до ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна», а також ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року, позивач 19 серпня 2014 року вдруге звернулась до відповідача із заявою щодо страхової виплати за договором страхування від 08 жовтня 2007 року. На звернення позивача ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» відмовилось від надання страхової виплати, посилаючись на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2012 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» в частині стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних нарахувань, 3% річних відмовлено, а тому у позивача відсутні підстави для отримання страхового відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» на свою користь 199810,78 грн., страхової виплати з урахуванням індексу інфляції, 12262, 09 грн. пені та 23281,17 грн., що становить 3% річних за порушення грошового зобовязання за договором страхування засобів наземного транспорту № 530531628 від 08 жовтня 2007 року.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 122620,92 грн. за договором страхування засобів наземного транспорту № 530531628 від 08 жовтня 2007 року, а також стягнуто з ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 1226,20 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено, з чим ОСОБА_2 не погодилась та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, з даним рішенням суду не погодилось ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» і теж подало апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В своїх апеляційних скаргах сторони посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» - задоволенню зі скасуванням рішення суду першої інстанції, за таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 636, 984, 985 ЦК України, положеннями Закону України «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та виходив з того, що оскільки у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДПТ, а розмір матеріального збитку нанесеного автомобілю НОМЕР_2 встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2012 року (ч. 3 ст. 61 ЦПК України), то з ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» необхідно стягнути на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 122620,92 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_2, укладено договір № 530531628 страхування автомобіля НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3

Відповідно до умов договору страхування від 08 жовтня 2007 року вигодонабувачем призначено ПАТ «Кредитпромбанк».

Окрім цього, між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №39/10/07-А від 08 жовтня 2007 року, згідно умов якого останньому було надано 27920,00 доларів США на купівлю автомобіля, що підтверджується договором купівлі-продажу № 811121 від 05 жовтня 2007 року.

Забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року є застава автомобіля НОМЕР_2, що підтверджується договором застави № 39/10-301/07-А від 08 жовтня 2007 року та порука ОСОБА_2, згідно з договором поруки № 39/10-ПО1/07-А від 08 жовтня 2007 року.

02 січня 2008 року на автошляху с.Перше Травня Любимівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області ОСОБА_3, рухаючись на автомобілі НОМЕР_2 не впорався з керуванням, внаслідок чого сталася ДТП.

04 січня 2008 року, в установлені договором строки, ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» про настання страхового випадку та 23 травня 2008 року подала пакет необхідних для здійснення страхової виплати документів, на що листом №23002 від 12 серпня 2008 року ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, зазначаючи про неможливість ідентифікувати автомобіль за номером кузова та про розбіжності у процесуальних документах щодо часу і місця ДТП.

Внаслідок відмови у виплаті страхового відшкодування, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, який було частково задоволено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2012 року та визнано неправомірною відмову ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» у виплаті страхового відшкодування за договором страхування від 08 жовтня 2007 року, а також встановлено та стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Кредитпромбанк» розмір матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_2, у сумі 122620,92 грн., а на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 12262 грн., збитки від інфляції у розмірі 45995,96 грн., 3% річних в сумі 13585,73 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2012 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2012 року, було частково скасовано та ухвалене нове, яким відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

19 серпня 2014 року ОСОБА_2 вдруге звернулася із заявою до ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» щодо страхової виплати за договором страхування від 08 жовтня 2007 року у якій відповідачем було відмовлено позивачу у страховій виплаті, у звязку із відсутністю у ОСОБА_2 підстав отримання страхових виплат, посилаючись на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2012 року.

Пунктом 7.3 договору страхування від 08 жовтня 2007 року передбачено, що страхувальник має право одержати страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язується виплатити страхову виплату страхувальникові або іншій особі, визначеній в договорі.

Пунктом 8.2 договору страхування №530531628 від 08 жовтня 2007 року передбачено, що виплата страхувальнику страхового відшкодування здійснюється протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів з моменту прийняття страховиком рішення про виплату та за письмової згоди вигодо набувача.

Також, частиною 2 статті 985 ЦК України, встановлено, що страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача).

Аналогічна позиція визначена ст. 3 Закону України «Про страхування», за якою страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно вказаного договору страхування автомобіля НОМЕР_1, вигодонабувачем є ПАТ «Кредитпромбанк».

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування це виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми, а страхова сума це максимально можливий розмір виплати по страхуванню.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені вимоги закону та неправильно застосував положення ст. ст. 636, 984, 985 ЦК України, прийшовши до хибного висновку, що сторонами договору страхування є тільки страховик і страхувальник, а вигодонабувач участі в укладенні даного договору не брав, а тому є лише учасником цих правовідносин, з чим колегія суддів не погоджується та вважає, що саме ПАТ «Кредитпромбанк» має право як на отримання страхової виплати, так і на звернення до суду з позовом до ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна», оскільки останній ніяк не реагує на звернення вигодонабувача із листами № 1985/39-001682-2 від 10 квітня 2008 року та №2767/39-001663-2 від 22 травня 2008 року щодо необхідності перерахування страхового відшкодування.

Таким чином вигодонабувачем за договором добровільного страхування є банк, а не позивач по справі( позивач може скористатися правом вимоги щодо виконання договору страхування лише у разі якщо банк відмовився від права, наданого йому на підставі договору ст. 636 ЦК України), однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що банк від права вимоги за договором страхування відмовився та доказів на підтвердження уповноваження банком позивача на звернення до суду з даним позовом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, банк заперечує щодо такої виплати на користь позивача (а.с. 137).

Отже, на підставі вище проаналізованого, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню зі скасуванням рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року та ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відхиленню, так як право вимоги позивач може мати лише за умови уповноваження її ПАТ «Кредитпромбанк» на отримання страхових виплат.

А тому, керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», треті особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживача та стягнення суми відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_5