Справа № 661/5013/15-ц
Провадження № 2/661/167/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

при секретарі Шевченко Ю.М.,

за участю: представника позивача (представника відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1

представника відповідача (представника позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа державний нотаріус Новокаховської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання спадкоємцем першої черги та права власності на квартиру,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася із первісним позовом до відповідача ОСОБА_3, посилаючись на те, що 21.09.2015 р. їй видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_6. Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1, де на даний час зареєстрована та проживає ОСОБА_3 Оскільки відповідач членом сім»ї позивача, а також колишнього власника не являється, просила усунути перешкоди у користуванні своєю власністю і виселити ОСОБА_3 із вказаної квартири.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 01.09.2003 р. по 02.03.2015 р. між нею та ОСОБА_6, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті, видане ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2, визнати її спадкоємцем першої черги разом з ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 Херсонської, посилаючись на проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 до смерті останнього, придбання при цьому ними спірної квартири та утримання нею ОСОБА_6 до смерті останнього, який зловживав спиртними напоями, що змушувало її доглядати весь час за ним.

Ухвалою суду від 24.03.2016 року позови обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 за первісним позовом, її вимоги підтримала із зазначених вище підстав. Вимоги зустрічного позову не визнала, пославшись на задовільне самопочуття ОСОБА_6 до його смерті, придбання ним квартири за кошти, які він заробив своєю працею, які використані ним від продажу іншої квартири, отриманої у спадок після смерті бабусі, а також за кошти, які надавалися його родичами.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та її представник свої позовні вимоги підтримали із зазначених вище підстав. Вимоги первісного позову не визнали, пославшись на придбання спірної квартири ОСОБА_3 під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, що передбачає її право на 1/2 частину квартири.

Третя особа державний нотаріус ОСОБА_5 у судове засідання не з»явилася, у письмовій заяві просила справу розглянути у свою відсутність.

Заслухавши сторони та їх представників, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_3, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого Договору купівлі продажу від 21.10.2014 р. ОСОБА_6 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3, право власності на яку зареєстровано за зазначеною особою відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у той же день.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 193875 ОСОБА_6 помер 02.03.2015 року.

Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом НАР 138307 від 21.09.2015 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_6 його мати ОСОБА_4 позивач за первісним позовом, отримала у спадщину квартиру АДРЕСА_3.

Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1 ст. 60 СК України); у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. ст. 70 СК України).

З показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з вересня 2003 року і до смерті останнього проживали разом, не реєструючи шлюб. Спочатку винаймали житло у різних квартирах, а потім у жовтні 2014 року переселилися у квартиру АДРЕСА_3, оформлену на ОСОБА_6 після її покупки, де разом проживали у ній до смерті останнього. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за вказаний період вели спільне господарство, разом проводили час.

Зазначене також підтверджується Договором оренди фізичної особи від 01.08.2011 р., актами приймання-передачі від 01.078.2011 р. та від 10.11.2014 р., Договором на абонентське обслуговування від 01.02.2013 р., квитанціями на оплату комунальних платежів, спільними фотографіями, довідкою про місце реєстрації ОСОБА_3 у спірній квартирі з 07.11.2014 р.

Сукупність зазначених вище доказів свідчить про проживання ОСОБА_3 однією сім»єю з ОСОБА_6 без укладання шлюбу з 01.09.2003 р. і до смерті останнього, тобто по 02.03.2015 р., веденням ними у вказаний період часу спільного господарства, у звязку з чим позовні вимоги в частині встановлення зазначеного факту та визнання за позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, придбаної за час спільного проживання між нею та ОСОБА_6 однією сім»єю, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 про відсутність сімейних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 в частині проживання спадкодавця з матір»ю, а також твердження представника ОСОБА_4 про придбання квартири ОСОБА_6 за кошти, які він заробив своєю працею, які використані ним від продажу іншої квартири, отриманої у спадок після смерті бабусі, а також за кошти, які надавалися його родичами, що свідчить на безпідставність вимог ОСОБА_3, що також підтверджується документами, зокрема, трудовою книжкою та довідкою з УПФ ОСОБА_6, суд до уваги не бере, оскільки вони протирічать сукупності зазначених вище доказів, досліджених під час судового розгляду, а також не спростовують висновків суду, які відповідають вимогам ст. ст. 60 ч.1, 74 СК України в частині визначення спірної квартири як обєкту спірної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за час спільного їх проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1267, 1269, 1270 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки позивач ОСОБА_4 є матірю померлого ОСОБА_6, після смерті останнього звернулася у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, отримавши відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, тому, виходячи із наявності у ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на 1/2 частину спірної квартири на момент смерті ОСОБА_6, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.09.2015 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 спадкоємцю ОСОБА_4 в частині 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_6, померлого 02.03.2015 року.

Оскільки з установлених обставин зустрічного позову встановлено про наявність права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину спірної квартири, якій відповідно до вимог ст. ст.. 317, 319 ЦК України належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, зазначене повністю виключає вимоги первісного позову щодо усунення перешкод позивачеві ОСОБА_4 у користуванні своєю власністю шляхом виселення ОСОБА_3, у звязку з чим суд відмовляє у повному обсязі у задоволенні первісного позову.

Щодо інших вимог, то відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. ст. 1258, 1259 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона давала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 вбачається, що їм достовірно відомо, що до моменту смерті ОСОБА_6 самостійно пересувався, виконував надомну роботу, виходив за покупками, навіщував матір.

З цих підстав, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_3, яка стверджує, що протягом тривалого часу ОСОБА_6 не міг себе обслуговувати, оскільки зловживав періодично спиртними напоями, внаслідок чого вона вимушена була доглядати за ним, оскільки вказані покази протирічать сукупності зазначених вище доказів, в частині показів названих свідків. Крім того, з показів ОСОБА_3 встановлено також, що стан знаходження ОСОБА_6 у стані алкогольного спяніння був з періодичністю : один місяць на рік та нею, між тим, не заперечувався факт самостійного догляду ОСОБА_6 за собою в інші 11 місяців на рік, що повністю узгоджуються з показами названих вище свідків.

З цих підстав, вимоги позову щодо визнання за ОСОБА_3 права на спадкування за законом у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6, суд знаходить необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що первісний позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а зустрічні позовні вимоги майнового характеру в частині визнання права власності на майно задоволені повністю, а вимоги немайнового характеру не задоволені лише в частині встановлення черги спадкування, тому суд вважає, що судові витрати за цими вимогами мають бути покладені на відповідача ОСОБА_4 пропорційно до розміру їх задоволення у сумі 1365,32 грн. (814,12 + 521,20 = 1365,32).

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відмовити за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Встановити факт, який має юридичне значення щодо проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в період часу з 01.09.2003 року по 02.03.2015 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, придбаної за час спільного проживання між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім»єю.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.09.2015 року державний нотаріус Новокаховської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 спадкоємцю ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_6, померлого 02.03.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 1365 грн. 32 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії рішення. Рішення набуває чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 13.07.2016 року.

Суддя Г. М. Чирський