АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2741/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 621/1651/15-ц Вельможна І.В.
Категорія : трудові Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром», в особі представника Індутного Станіслава Миколайовича, на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтехбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

13 липня 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом в якому просив стягнути з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» заборгованість по заробітній платі за основним місцем роботи за листопад, грудень 2008 року, січень, лютий 2009 року на загальну суму 1696,35 грн.; стягнути з ТОВ «Газтехбуд» заборгованість по заробітній платі за основним місцем роботи з 01 січня 2013 року по 03 червня 2013 року на загальну суму 3756,32 грн.; стягнути з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» заборгованість по заробітній платі за роботу по сумісництву за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2013 року на загальну суму 5968,91 грн; стягнути з ТОВ «Газтехбуд» заборгованість по заробітній платі за роботу по сумісництву за період з 01 червня 2013 року по 31 серпня 2013 року на загальну суму 1580,18 грн; стягнути з ТОВ ВТП «Теплоенергопром», ТОВ «Газтехбуд» в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок затримки по виплаті заробітної плати, розмір якої визначає по 25000 грн., з кожного відповідача

Вказані вимоги обгрнутовував тим, що перебував у трудових правовідносинах з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» та ТОВ "Газтехбуд". За час роботи дотримувався усіх передбачених трудовим договором умов праці і сумлінно виконував покладені на нього обов'язки. До дисциплінарної відповідальності за порушення умов трудового договору або положень КЗпП України не притягувався. При звільненні з роботи відповідачі не здійснили остаточного розрахунку по заробітній платі, що є порушенням ст. 116 КЗпП України. Таке порушення норм трудового законодавства призвело до моральних страждань.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. На обгрунтування позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди посилався на те, що в результаті дій відповідачів вимушений був брати грошові кошти у борг, перебував у скрутному матеріальному становищі.

Представник відповідачів ТОВ «Газтехбуд», ТОВ ТВП «Теплоенергопром» Шматько Т.М., у судовому засіданні суду першої інстанції проти задоволення позовних вимог позивача заперечував у повному обсязі. Вказані заперечення обгрнутовував тим, що підприємства не мають заборгованості по заробітній платі перед позивачем та у зв'язку зі скороченням робочого часу на підприємстві ТОВ ВТП "Теплоенергопром" заробітна плата йому нараховувалась відповідно до відпрацьованого часу. Відомості про отримання позивачем заробітної плати на підприємстві ТОВ "Газтехбуд" можливості надати до суду не мають, оскільки вся бухгалтерська документація знищена внаслідок непереборних обставин. Крім того, посилалась на те, що позивачем не подано до суду жодного доказу на підтвердження позовних вимог, а тому позов не підлягає задоволенню, виходячи зі змісту ст. 60 ЦПК України. В частині вимог про стягнення заробітної плати за період 2008, 2009 років просила відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року позивача задоволені частково. Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі (за основним місцем роботи) за листопад, грудень 2008 року, січень - лютий 2009 року у розмірі 1696 (одна тисяча шістсот дев'яносто шість) грн. 35 коп. Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» заборгованість по заробітній платі (по сумісництву) за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2013 року у розмірі 5968 (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 91 коп. Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю «Газтехбуд» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі (за основним місцем роботи) за період з 01 січня 2013 року по 03 червня 2013 року у розмірі 3756 (три тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 32 коп. Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю «Газтехбуд» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі (за сумісництвом) за період з 01 червня 2013 року по 31 серпня 2013 року у розмірі 1580 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят) грн. 18 коп. Суд відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування від подачами моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» , ( далі ТОВ ВТП«Теплоенергопром» ) просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам. порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник ТОВ ВТП «Теплоенергопром» зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги довідки товариства про відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем , наявність наказів про скорочення робочого часу та виплати заробітної плати за фактично опрацьовані години .

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача , його представника та представника відповідачів , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи вказані позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем позовних вимог в цій частині.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами та ця обставина не заперечується сторонами , що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Газтехбуд» та ТОВ ТВП «Теплоенергопром» як за основним місцем роботи, так і працював в зазначених підприємствах за сумісництвом ( а.с.5-10).

Як свідчить індивідуальна відомість про застраховану особу , до Пенсійного фонду роботодавцем надані наступні дані по заробітній платі ОСОБА_4: за основним місцем роботи ТОВ ВТП «Теплоенергопром» за листопад, грудень 2008 року, січень - лютий 2009 року - 1696 грн. 35 коп.; (по сумісництву) за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2013 року - 5968 грн. 91 коп.; ТОВ «Газтехбуд» (за основним місцем роботи) за період з 01 січня 2013 року по 03 червня 2013 року - 3756 грн. 32 коп.; (за сумісництвом) за період з 01 червня 2013 року по 31 серпня 2013 року - 1580 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят) грн. 18 коп. (а.с.13-15).

Вказана відомість повністю відповідає наданим представником відповідачів копіям наказів про прийняття та звільнення позивача з зазначених підприємств та довідкам про нараховану йому заробітну плату як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом ( а.с.110-129).

Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутись до суду про стягнення належної йому заробітної плати.

Згідно до вимог ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питанняї про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачувальної роботи ( стаття 235),орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оспорюючи факт наявності зазначеної вище заборгованості по заробітній платі перед позивачем, відповідачами будь-яких доказів, які б свідчили, що позивач отримував зазначену вище заробітну плату, відповідачі, в порушення вимог вказаної норми ЦПК України суду не надали .

Надані ж відповідачем ТОВ ВТП «Теплоенергопром» акти про знищення бухгалтерської документації внаслідок затоплення приміщень підприємства ( а.с.130, 179) та лист ТОВ «Газтехнобут» щодо відсутності відомостей на виплату заробітної плати ОСОБА_4 , у зв'язку зі зміною підприємством місця реєстрації та втрати при їх транспортуванні (а.с. 133-134) у відповідності до ст. 58 ЦПК України не є належними доказами , оскільки не спростовують доводів позивача щодо неотримання зазначеної вище заборгованості по заробітній платі.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача зазначеної заборгованості по заробітній платі та не застосував до його вимог строку позовної давності.

Доводи, викладені представником відповідача вказаних висновків суду не спростовують, були предметом їх розгляду судом першої інстанції, якім суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Є також безпідставними доводи представника відповідачів щодо порушення позивачем встановленого порядку стягнення такої заборгованості по заробітній платі ( без пред'явнення позивачем заяви про видачу судового наказу), оскільки наявність такої заборгованості відповідачами заперечується . Крім того, позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення такої заборгованості посилається на вимоги ст. 116 КЗпП України, а саме: не проведення відповідачами розрахунків при його звільненні, та за такими вимогами, у відповідності до ст. 96 ЦПК України , судовий наказ не вилається .

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» ,в особі представника Індутного Станіслава Миколайовича, відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Н.О. Міненкова