Провадження № 2/761/5923/2016
У Х В А Л А

08 червня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві про визнання наказу про звільнення та звільнення незаконними; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

В червні 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ГУ НП у м. Києві про визнання наказу про звільнення та звільнення незаконними; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати наказ ГУ НП у м. Києві про його звільнення з ГУ НП у м. Києві незаконним; поновити позивача на роботі в ГУ НП у м. Києві; стягнути з ГУ НП у м. Києві середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, відповідно до п. 15 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважаю, що заявлені вимоги ОСОБА_1 до ГУ НП у м. Києві про визнання наказу про звільнення та звільнення незаконними; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід розглядати за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України.

У відповідності з п. 1) ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 3, 17, 18 КАС України, ст.ст. 3, 15, 122, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві про визнання наказу про звільнення та звільнення незаконними; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз'яснити ОСОБА_1, що з вказаними позовними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: