Справа № 296/1951/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу ? ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки, за цим же адресом з кадастровим номером НОМЕР_1, укладених 08.05.2014.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що вказані договори є фіктивними і спрямовані лише на уникнення відповідача ОСОБА_2 від відповідальності перед позивачем по грошовим боргам.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що дійсно придбала у своєї сестри частину будинку та земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до статті 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

У судовому засіданні встановлено, що 08.05.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_2 продала належну їй ? ідеальну частину житлового будинку № 13 з відповідними господарчими та побутовими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1, своїй сестрі ОСОБА_3. Договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. (а. с. 38).

Відповідно до пункту 2 Договору, продаж зазначеної частки квартири вчинено за суму 44 172,50 грн., які продавець одержав від покупця повністю до підписання договору.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що дійсно придбала у ОСОБА_2 частину будинку, в якій на даний час проживає її мати. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку, оскільки виїхала за межі України.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач та його представник не надали суду доказів на підтвердження обставин фіктивності договору купівлі-продажу, що був укладений між відповідачами.

Так, суд вважає не достатніми посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_2 здійснила відчуження належної їй частини будинку з метою уникнення від відповідальності за борговими зобов'язаннями перед позивачем, оскільки такі посилання є припущенням, не підтверджені фактичними даними, у зв'язку з чим не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази.

Крім цього, судом встановлено, що набувач за договором ОСОБА_3 зареєструвала своє право власності на спірну квартиру, про що в матеріалах справи міститься витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що підтверджує реальність укладеної угоди.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог позивача, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання фіктивними та недійсними договорів купівлі-продажу 1/2 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 укладених 08.05.2014 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський