Справа № 393/100/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Мохонько К.М.

за участю секретаря Макаренко Л.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ ''Михайлівське-Плюс'' про визнання недійсним договору та додаткової угоди до нього

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом та просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.02.2004 року, зареєстрований 26.02.2004 року під № 26, укладений між СФГ ''Михайлівське'' і ОСОБА_2 та додаткову угоду до договору від 20.03.2008 року, зареєстровану 19.02.2009 року під номером 008 підписану ТОВ ''Михайлівське-Плюс'' і ОСОБА_2

В судовому засіданні 19.05.16р. представник позивача повністю підтримав позов та просить його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, надав усні пояснення в яких посилається на виконання підприємством умов договору та додаткової угоди. В дане засідання суду представник відповідача не з"явився, про причини неявки не повідомив, ніяких заяв не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується його підписом в розписці про отримання судової повістки та особистою участю в попередньому засіданні суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд зясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26 лютого 2004 року між ОСОБА_2 (орендодавцем) та СФГ "Михайлівське" (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки площею 9,05 га ріллі строком на 5 років для ведення сільськогосподарського виробництва. Орендна плата вносить орендарем щорічно у розмірі 1,5 % вартості землі (1085 грн. 05 коп.). Договір підписаний орендодавцем та представником орендаря і зареєстрований за № 26 від 26.02.2004 року у Центрі ДЗК.

25 листопада 2007 року помер ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть.

20 березня 2008 року між ОСОБА_2 і ТОВ "Михайлівське-Плюс" укладена додаткова угода до договору оренди землі № 26 від 26.02.2004 року в якій сторони продовжили термін дії договору на 10 років та збільшили розмір орендної плати.

26 травня 2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно права на земельну ділянку площею 9,05 га належної спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності земельну ділянку серії І-КР № 023450 виданого Новоандріївською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області від 02.01.2002 року.

30 березня 2009 року ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.2008 року, виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,05 га.

Як зазначено у витязі з Державного земельного кадастру ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 9,0501 га на території Новоандріївської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області, яка знаходиться в оренді ТОВ "Михайлівське-Плюс".

Виконком Новоандріївської сільської ради, Новгородківського району, Кіровоградської області в довідці від 19.04.16р. вказує, що ОСОБА_1 має у приватній власності земельну частку (пай) площею 9,05 га за № 22. На даний час ця земельна частка (пай) засіяна кукурудзою на полі яке орендує ТОВ "Михайлівське-Плюс".

Відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України (редакція на 26.02.04р.) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Як визначено в ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (редакція на 26.02.04р.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Тому, суд вважає, що договір оренди землі від 26.02.04р. був укладений між ОСОБА_2 та СФГ "Михайлівське". Також це підтверджується змістом позовної заяви в якій позивач зазначає: "Тож мені доводилось отримувати те, що агрофірма видавала людям за користування їх паями", тобто фактично йде мова про отримання позивачем від відповідача орендної плати за користування земельною ділянкою. В судовому засіданні 19.05.16р. представник відповідача підтвердив сплату орендної плати по договору від 26.02.04р. спочатку ОСОБА_2, а після його смерті і ОСОБА_1

Не проведення сторонами нотаріального посвідчення договору від 26.02.04р., на думку суду, не свідчить про не укладеність чи нікчемність договору, з огляду на зміст ст. 18 Закону України "Про оренду землі". Також ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (редакція на 26.02.04р.) вказує на порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону, як на підставу для відмови в державній реєстрації договору оренди. Стаття 14 цього Закону (можливість нотаріального посвідчення договору) не зазначена серед статей, що є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди. Серед істотних умов договору оренди землі в ст. 15 Закону України "Про оренду землі" не зазначена така істотна умова, як нотаріальне посвідчення договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (редакція на 26.02.04р.) невід"ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об"єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Сторони не надали суду доказів існування та підписання на момент укладення договору від 26.02.04р. цих документів, хоча в пункті 12.4 договору вказано: "Невід"ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки (додається)".

Тому, позовна вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 26.02.2004 року підлягає задоволенню.

Як визначено в ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Спірна додаткова угода між ОСОБА_2 і ТОВ "Михайлівське-Плюс" датована 20 березня 2008 року.

Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, який помер 25.11.07р. підтверджує порушення ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В даному випадку спірний правочин додаткова угода від 20.03.08р., підписаний не ОСОБА_2, а іншою особою. Доказів надання покійним орендодавцем повноважень іншій фізичній особі для підписання цього договору в справі немає і сторони їх не надали. Отже, правочин підписаний від імені ОСОБА_2 невідомою фізичною особою без наявності у неї будь-яких правових підстав для такої дії. Усні посилання представника відповідача на те, що при підписанні додаткової угоди від 20.03.2008 року невірно вказаний рік, замість 2008 року, повинен бути зазначений 2007 рік, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Тому, позовна вимога про визнання недійсною додаткової угоди від 20.03.2008 року до договору підлягає задоволенню.

Позов підлягає задоволенню.

Питання перетворення юридичної особи СФГ "Михайлівське" в іншу юридичну особу ТОВ "Михайлівське-Плюс" не є предметом спору по даній справі, а тому не підлягає дослідженню судом в рамках заявлених позовних вимог.

Посилання позивача в тексті позову на те, що після 26.02.09р. орендар не звертався до нього з будь-якими пропозиціями щодо продовження чи поновлення договору не впливають на час укладення договору від 26.02.04р. та суб"єктний склад сторін на той момент. Крім того, позивач не надав суду ніяких доказів того, що він інформував відповідача про зміну власника земельної ділянки у лютому 2009 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати понесені позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 203, 207, 210, 215, 640 ЦК України, ст. ст. 14, 15, 17, 18, 20 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218, 222 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ ''Михайлівське-Плюс'' про визнання недійсним договору та додаткової угоди до нього - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.02.2004 року зареєстрований 26.02.2004р. під № 26, укладений між СФГ ''Михайлівське'' і ОСОБА_2 та додаткову угоду до договору від 20.03.2008 року зареєстровану 19.02.2009 року під номером 008 підписану ТОВ ''Михайлівське-Плюс'' і ОСОБА_2.

Стягнути з ТОВ "Михайлівське-Плюс" с. Новомиколаївка, Новгородківського району, Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 с. Веселівка, вул. Фермерська 2, Кіровоградського району, Кіровоградської області ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 551 грн. 21 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копії рішення направити сторонам по справі.

Суддя Мохонько К.М.