У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська віл 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним, представниками ОСОБА_5 в даній справі є адвокат ОСОБА_6 - за договором та ОСОБА_7 - за довіреністю.

Позивач вважав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, маючи повноваження на представництво інтересів, не мають на це законних підстав, оскільки ОСОБА_5 на момент укладення правочинів внаслідок хронічної психічної хвороби не розуміла значення своїх дій.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд: визнати недійсним договір про надання правової допомоги від 03 лютого 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6; виданий на підставі договору ордер серії ДП № 000020 про надання правової допомоги; договір доручення, укладений в усній формі між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на представництво інтересів у судових органах України; довіреність від 18 січня 2014 року, видану ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_7, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., зареєстровану в реєстрі за № 34.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням апеляційним норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили з того, що оспорювана довіреність від 18 січня 2014 року, видана ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_7 на представництво інтересів та ведення справ та договір від 03 лютого 2014 року, яким адвоката ОСОБА_6 уповноважено представляти інтереси у судових органах, не є правочинами у розумінні ч. 1 ст. 202 України, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а тому відсутні підстави для застосування положень ч. 3 ст. 203 ЦК України.

При цьому, судом правильно встановлено, що оспорюваною довіреністю та договором права позивача не порушено та він не є стороною вищезазначених правочинів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська віл 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
В.М. Коротун
Л.М. Мазур