Суддя Лігус С. М.
Справа № 644/1292/15-ц
Провадження № 2/644/177/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м Харкова у складі:

головуючого - судді Лігус С.М.

при секретарі - Дяченко А.В.

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

11 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, який надалі було уточнено, де просила суд визнати заповіт, посвідчений 23.01.2009 року Четвертою ХДНК за р.№4-145, складеного на користь відповідача ОСОБА_4 недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що 22.08.2014 року померла її мати ОСОБА_5. За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 26 березня 1999 року, яким вона заповіла позивачу належну їй на праві власності квартиру № 63 в будинку № 9 по вулиці 2-ї Пятирічки у місті Харкові. Але після смерті матері позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 23.01.2009 року, також, склала заповіт, зареєстрований Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за № 4-145, яким вона заповіла спірну квартиру відповідачу ОСОБА_4 Позивач позбавлена права на спадкування за раніше складеним заповітом та ставить під сумнів реальність волевиявлення заповідача ОСОБА_5 на момент складання заповіту від 23.01.2009 року, оскільки на той час у спадкодавця ОСОБА_5 спостерігався процес психічного розладу та вона за станом свого фізичного та психічного здоровя не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали. Позивач ОСОБА_1 в суді в якості свідка надала пояснення, що спадкодавець ОСОБА_5, її мати, проживала в спірній квартирі. Вона та її сестра відповідач ОСОБА_6 доглядали її . З 2008 року ОСОБА_5 часто хворіла, в неї були розлади з памяттю, вона уходила з дому та не могла самостійно повернутися, але до лікарів психіатрів її мати не зверталася, наприкінці червня 2009 року у ОСОБА_5 був інсульт, вона мала поганий стан здоровя, за життя її мати мала бажання залишити спірну квартиру у спадок своєму онуку сину позивача, намір скласти заповіт на користь відповідача не висловлювала.

Представник відповідача з позовом не згоден та надав пояснення, що обставини, викладені в позові не відповідають дійсності, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 за життя поводила себе адекватно, на момент складення заповіту - 23.01.2009 року - психічних розладів не мала та розуміла значення своїх дій, заповіт на користь відповідача ОСОБА_6 склала добровільно.

Представник третьої особи Четвертої Харківської державної нотаріальної контори надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності.

Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, дослідивши матеріали справи та надані докази,суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 мала на праві власності квартиру № 63 в будинку № 9 по вулиці 2-ї Пятирічки у місті Харкові. За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 26 березня 1999 року, яким вона заповіла зазначену квартиру своїй дочці позивачу ОСОБА_1 (а.с.12). 23.01.2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, зареєстрований Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за № 4-145, яким вона заповіла спірну квартиру дочці відповідачу ОСОБА_4 (а.с.17). 22.08.2014 року ОСОБА_5 померла у віці 85 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.08.2014 року з відповідним актовим записом № 11982. (а.с.6). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть за № 350 від 22 серпня 2014 року причиною смерті ОСОБА_5 вказано склероз судин головного мозку з наслідками ішемічного інсульту.(а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.1234 Цивільного Кодексу України право на заповіт має особа з повною цивільною дієздатністю.

В ч.2 ст.1257 ЦК України зазначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

На підставі ухвали суду за клопотанням позивача по справі була проведена судово психіатрична експертиза на розгляд якої були надана наявна медична документація відносно ОСОБА_5 та поставлені питання, зокрема, чи хворіла ОСОБА_5 хворобами, які могли викликати розлад психічної діяльності, чи мала вона психічні розлади, чи могла розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент вчинення правочину складення заповіту від 23.01.2009 року.

Відповідно до висновків судово психіатричної експертизи за № 48 від 25.01.2016 року спадкодавець ОСОБА_5П на період складення заповіту від 23.01.2009 року ознак хронічного або тимчасового психічного розладу не мала та була здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними та в змозі вільно та розумно виявляти своє волевиявлення.(а.с.138-140).

З довідки головного лікаря комунального закладу охорони здоровя «Обласний психоневрологічний диспансер» від 06.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у психіатра не перебувала. (а.с.110).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено суду, що на момент складення заповіту від 23.01.2009 року спадкодавець ОСОБА_5 була не дієздатною, та що волевиявлення заповідача ОСОБА_5 не було вільним і не відповідало її волі.

Тому у суду не має підстав для визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_5 на користь відповідача ОСОБА_4 та посвідченого 23.01.2009 року Четвертою ХДНК за р.№4-145.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1234, 1257 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 81, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК, суд

В и р і ш и і в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення підлягає оскарженню до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.М. Лігус