Справа № 152/185/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 квітня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Строгого І.Л.,

народних засідателів Поліщук Г.П., Шейгеця В.М.,

за участі:

секретаря Коновальчука О.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представників заінтересованих

осіб ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

заінтересованої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи - Джуринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_6, ОСОБА_5,

у с т а н о в и в:

1 лютого 2016 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернулася до суду з заявою про оголошення особи померлою. Зазначила, зокрема, що її батько ОСОБА_7 є власником частини квартири АДРЕСА_1.

У 1997 році батько заявника вибув із с. Джурин і по теперішній час не дає про себе знати.

Через відсутність батька тривалий час, його частина квартири АДРЕСА_1 не може належним чином утримуватися та використовуватись за призначенням, окрім того, частина квартири батька заявника може бути визнана безхозною, або вона може бути придбана за набувальною давністю.

З урахуванням наведеного заявник просить оголосити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, посилаючись на ті самі обставини. Заявник, зокрема пояснила, що в останнє свого батька вона бачила у 1997 році, з тих пір ні вона, ні її брат і син ОСОБА_7 ОСОБА_5, ні її бабка і мати ОСОБА_7 ОСОБА_6 нічого не знають про долю ОСОБА_7

Представники Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_1

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області у судове засідання не зявився, у листі від 22 березня 2016 року № 681-2-04-39 начальник відділу ОСОБА_10 просить справу розглянути у відсутність їх представника (а.с. 73).

ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, у заяві від 23 лютого 2016 року ОСОБА_6, посилаючись на стан здоровя, просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечує, оскільки вважає свого сина ОСОБА_7 живим і займається його пошуками (а.с. 51).

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти оголошення ОСОБА_7 померлим, зазначивши, що вона та її мати ОСОБА_6 вважають ОСОБА_7 живим, проте на теперішній час його місце знаходження не відоме.

ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти заяви ОСОБА_1, посилаючись на те, що він є братом заявника та сином ОСОБА_7 Свого батька він майже не памятає, оскільки коли батько зник, ОСОБА_5 був ще малим. На теперішній час місце знаходження батька ОСОБА_5 не відоме.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, пояснення заінтересованої особи та представників заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, суд установив наступні обставини.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-АМ № 370055 та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_9 1-АМ № 085385 (а.с. 6, 7).

ОСОБА_7 є власником частини квартири АДРЕСА_1, що вбачається із технічного паспорта та рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 липня 1996 року (а.с.10-14).

Згідно з листом Шаргородського РС УДМС від 17 березня 2016 року № 46/485 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 6 грудня 1984 року зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 72).

Із копій погосподарських книг за 1995-2015 роки вбачається, що ОСОБА_7 значиться зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 80-84).

Заявник стверджує, що її батько ОСОБА_7 залишив своє місце проживання у 1997 році та до цього часу відомості про його місце перебування відсутні.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_3

Так, свідок ОСОБА_11 суду показав, що зимою 1997 року він, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 поїхали у м. Москву РФ на роботу. Робота їх полягала у копанні траншей для проведення комунікацій. Навесні 1997 року внаслідок злочинних дій раніше невідомого йому чоловіка, свідок отримав ножове поранення, після чого більше не міг працювати та поїхав додому в с. Джурин. На вокзалі у м. Москва свідка проводжав ОСОБА_7, і тоді ОСОБА_11 бачив ОСОБА_7 та спілкувався з ним в останнє.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_7 був її сусідом. 21 січня 1997 року ОСОБА_7 та її брат ОСОБА_14 поїхали у м. Москву РФ на роботу. Через деякий час її брат зник, а у 2005 році рішенням суду його було визнано безвісті відсутнім. В останнє ОСОБА_7 як і свого брата ОСОБА_12 бачила у січні 1997 році. На теперішній час їх місце перебування свідку не відоме.

Свідок ОСОБА_13 у суді показала, що вона була одружена з ОСОБА_7 і від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_15 та син ОСОБА_16. Після розлучення з ОСОБА_7 вони почали жити окремо. На підставі рішення суду ОСОБА_7 був зобовязаний сплачувати аліменти на дітей, проте з 1997 року він перестав платити аліменти і його місце перебування було невідоме, у звязку із чим ОСОБА_7 судом оголошувався у розшук. Однак розшукати ОСОБА_7 так і не вдалось.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_7 У січні 1997 року її брат разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 поїхав на роботу у м. Москву РФ. Остання звістка від ОСОБА_7 була ще у березні 1997 року, коли він листівкою вітав маму з 8 Березня. З тих пір інформація про його місце знаходження відсутня. З метою розшуку ОСОБА_7 ОСОБА_3 з мамою у 2009 році зверталися у програму «Жди меня», проте безрезультатно.

Згідно з довідкою виконкому Джуринської сільської ради № 1238, ОСОБА_7 з 1997 року у с. Джурин не проживає (а.с. 19).

Згідно з актом від 29 березня 2016 року, комісія Джуринської сільської ради встановила, що ОСОБА_13 на погосподарському номері проживає з дорослим сином, на цьому номері зареєстрований також ОСОБА_7, який зі слів колишньої дружини та сусідів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на погосподарському номері не проживає з 1997 року (а.с.78).

У листах Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області від 11 березня 2015 року № 1636, від 14 травня 2015 року № 3096, від 27 травня 2015 року № 3423 зазначено, що ОСОБА_7 за місцем реєстрації у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області відсутній близько 18 років, місце його знаходження не відоме (а.с. 21, 23, 24).

Із листів УДМС у Вінницькій області та Головного центру обробки спеціальної інформації вбачається, що ОСОБА_7 закордонний паспорт не отримував, державний кордон за останні 5 років не перетинав (а.с. 26, 27).

Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області від 21 квітня 2015 року № 911-2-2-04-39 факт реєстрації смерті ОСОБА_7 по відділу відсутній (а.с. 28).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_7 не заводилася (а.с. 44).

Згідно із частинами 1, 3, 4 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом установлено, що більше девятнадцяти років за місцем проживання ОСОБА_7 немає відомостей про місце його перебування, а тому є достатні законодавчі підстави для оголошення його померлим, і відповідно для задоволення заяви ОСОБА_1

Ухвалюючи це рішення, суд зауважує, що відповідно до статей 47, 48 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред'явника.

Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов'язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива.

У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 208, 212215, 234, 235, 249 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Оголосити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий

Народні засідателі Г.П.Поліщук

ОСОБА_19