Справа № 569/2732/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника Головного управління ДФС у Рівненській області

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного підприємства «Рівне вечірнє», ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, уточнила позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та просить суд:

- визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 29 січня 2016 року о 10:16 год. в статті «Квартиру батьків начальника Рівненської митниці обшукали знайшли десятки тисяч доларів» (http://rivnepost.rv.ua/lenta_msgshow.php?id=65593): «…начальника митниці ОСОБА_4, якого власна безпека звинувачує у розтраті державного майна, а відтепер і у корупції», «Як зазначає заступник начальника відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Рівненській області ГУВБ ДФС України ОСОБА_5, вилучили з квартир митників також речі, які мають значення для вказаного кримінального провадження та можуть бути доказами.» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4;

- визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 29 січня 2016 року о 16:55 год. в статті «За начальником Рівненської митниці стежили. Вилучені у батьків гроші його, стверджують у ДФС» (http://rivnepost.rv.ua/lenta_msgshow.php?id=65617): «…у ДФС, вже два місяці триває розслідування кримінального провадження, яке стосується ОСОБА_4 і в якому йдеться про зловживання службовим становищем задля отримання неправомірної вигоди. За ствердженням відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області, підприємці не сплачували повну вартість за розмитнення товарів на Рівненській митниці, що спричинило тяжкі наслідки для бюджету, а за це нібито «дякували» керівництву митниці. Слідчі, зазначають у ДФС, стежили за паном ОСОБА_4 і встановили, що після зустрічі з підприємцями начальник митниці їхав до батьків, після останнього випадку до ОСОБА_9. За ствердженням ДФС, вилучені кошти і у квартирі батьків, і у квартирі інспектора митниці належать ОСОБА_4. Додають, що батько та мачуха начальника Рівненської митниці не працюють, а тому не можуть мати таких великих статків, бо йдеться не лише про валюту, яку вилучили, а й про кілька квартир, що їм належать, зокрема у Києві» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4;

- визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 04 лютого 2016 року (http://rivnepost.rv.ua/showarticle.php?art=046154) та опубліковану в друкованому виданні газети «Рівне вечірнє» від 04 лютого 2016 року № 5 у статті «На митниці не колядують»: «Судячи із того, що підозрювані у корупції митники досі не затримані і спокійно дають пояснення.» та «У ДФС готують клопотання про оголошення підозри ОСОБА_4 у корупції, бо впевнені, що майно та гроші його батьків наслідок незаконної діяльності сина.», «В офіційному поясненні йдеться, що деякі підприємці під час митного оформлення транспортних засобів не сплачували в повному обсязі митні платежі до бюджету, натомість, "дякували" начальнику митниці.» та опубліковані пояснення ОСОБА_8, начальника відділу власної безпеки ГУ ДФС у Рівненській області: « Під час слідчих дій ми стежили за начальником Рівненської митниці. Після зустрічей із суб'єктами ЗЕД (зовнішньоекономічної торгівлі) він їхав до батьків, під час останнього разу до ОСОБА_9, а тому ми і прийняли рішення про проведення обшуків у цих двох квартирах. Вилучені гроші долучили до матеріалів справи як доказ. Наразі ми готуємо клопотання про оголошення підозри і ОСОБА_4, і ОСОБА_9 за статтею 364 Кримінального кодексу України (зловживання владою або службовим становищем). Проте слідчий суддя Шевченківського райсуду Києва має перекваліфікувати провадження за статтею 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). Додам, що ми перевіряємо дані про те, що у батьків начальника митниці, які ніде не працюють, є кілька об'єктів нерухомості, зокрема у Києві.» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4;

- визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 25 лютого 2016 року (http://rivnepost.rv.ua/showarticle.php?art=046343) та у друкованому виданні газети «Рівне вечірнє» від 25 лютого 2016 року № 8 в статті «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!»: «Це почалося з ним тоді, коли у помешканнях його батьків та його ж підлеглої ОСОБА_9 слідчі знайшли під час обшуку понад шістдесят тисяч доларів. Знайшли не випадково були зафіксовані факти поїздок ОСОБА_4 до батьків та пані ОСОБА_9 одразу ж після зустрічей із підприємцями, які, вірогідно, давали митнику хабарі. Саме із цієї причини Шевченківський райсуд Києва дав дозвіл на обшук в оселях згаданих вище громадян, де й знайшли оті самі шістдесят тисяч».» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4;

- зобовязати приватне підприємство «Рівне вечірнє», ОСОБА_7, ОСОБА_6 протягом десяти днів від дня набрання рішенням законної сили опублікувати на веб-сайті rivnepost.rv.ua спростування недостовірної інформації відносно ОСОБА_10 наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! Редакція газети «Рівне вечірнє» спростовує недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4 опубліковану в статтях «Квартиру батьків начальника Рівненської митниці обшукали знайшли десятки тисяч доларів», «За начальником Рівненської митниці стежили. Вилучені у батьків гроші його, стверджують у ДФС», «На митниці не колядують», «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!» розміщені на веб-сайті rivnepost.rv.ua. з повідомленням про ухвалене у справі судове рішення, включаючи його резолютивну частину;

- зобовязати приватне підприємство «Рівне вечірнє», головного ОСОБА_7, ОСОБА_6 не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили опублікувати на першій шпальті газети «Рівне Вечірнє» й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення, спростування недостовірної інформації відносно ОСОБА_4 наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! Редакція газети «Рівне вечірнє» спростовує недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4 опубліковану в статтях «На митниці не колядують» та «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!» з повідомленням про ухвалене у справі судове рішення, включаючи його резолютивну частину;

- стягнути солідарно з приватного підприємства «Рівне вечірнє», Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 55000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказана позивачем інформація, яка була розміщена на веб-сайті rivnepost.rv.ua. у чотирьох статтях та опублікована на першій шпальті газети «Рівне Вечірнє» у двох статтях, є недостовірною і порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Поширення недостовірної інформації спричинило позивачу моральні страждання, що викликані постійним психологічним та емоційним стресом, негативними емоціями, порушенням спокою та сну. Враховуючи характер, глибину і тривалість душевних страждань, а також заходи, які необхідно вживати для відновлення попереднього стану, моральну шкоду позивач визначив у розмірі 55000 грн.

Позивач ОСОБА_4 подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_4 не визнала та, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях на позовну заяву, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Зокрема посилається на те, що інформація, поширена співробітниками відділу внутрішньої безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Рівненській області щодо ОСОБА_11, є достовірною. Державною фіскальною службою України була проведена перевірка стану організації роботи Рівненської митниці ДФС, в результаті якої були виявлені непоодинокі факти неправомірних дій посадових осіб митного органу, що знайшли своє відображення, серед іншого, і в порушенні ряду кримінальних проваджень.

Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 подали суду письмові клопотання про визнання їх неналежними відповідачами. Посилаючись на те, що інформація поширювалася ними, як співробітниками відділу внутрішньої безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Рівненській області та при виконанні своїх посадових обовязків, вважають, що відповідачем може бути лише юридична особа, в якій вони працюють, а не вони особисто. Також вважають, що заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Представник приватного підприємства «Рівне вечірнє» ОСОБА_12 подав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких у задоволенні позову просить суд відмовити у повному обсязі з наведених у запереченні підстав.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку. Заперечень на позов не подали, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що на протязі січня-лютого 2016 року в мережі Інтернет на веб-сайті rivnepost.rv.ua газети «Рівне вечірнє» було опубліковано ряд статей, де викладена певна інформація щодо позивача ОСОБА_4

Так, 29 січня 2016 року о 10:16 год. була розміщена стаття під назвою «Квартиру батьків начальника Рівненської митниці обшукали знайшли десятки тисяч доларів» (http://rivnepost.rv.ua/lenta_msgshow.php?id=65593), в якій, зокрема, наведено таку інформація: «…начальника митниці ОСОБА_4, якого власна безпека звинувачує у розтраті державного майна, а відтепер і у корупції», «Як зазначає заступник начальника відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Рівненській області ГУВБ ДФС України ОСОБА_5, вилучили з квартир митників також речі, які мають значення для вказаного кримінального провадження та можуть бути доказами.»

29 січня 2016 року о 16:55 год. була розміщена стаття під назвою «За начальником Рівненської митниці стежили. Вилучені у батьків гроші його, стверджують у ДФС» з використанням фотознімку, на якому зображений позивач ОСОБА_4А.(http://rivnepost.rv.ua/lenta_msgshow.php?id=65617), в якій, зокрема, викладено інформацію такого змісту: «…у ДФС, вже два місяці триває розслідування кримінального провадження, яке стосується ОСОБА_4 і в якому йдеться про зловживання службовим становищем задля отримання неправомірної вигоди. За ствердженням відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області, підприємці не сплачували повну вартість за розмитнення товарів на Рівненській митниці, що спричинило тяжкі наслідки для бюджету, а за це нібито «дякували» керівництву митниці. Слідчі, зазначають у ДФС, стежили за паном ОСОБА_4 і встановили, що після зустрічі з підприємцями начальник митниці їхав до батьків, після останнього випадку до ОСОБА_9. За ствердженням ДФС, вилучені кошти і у квартирі батьків, і у квартирі інспектора митниці належать ОСОБА_4. Додають, що батько та мачуха начальника Рівненської митниці не працюють, а тому не можуть мати таких великих статків, бо йдеться не лише про валюту, яку вилучили, а й про кілька квартир, що їм належать, зокрема у Києві».

04 лютого 2016 року в мережі Інтернет на веб-сайті rivnepost.rv.ua (http://rivnepost.rv.ua/showarticle.php?art=046154) та в друкованому виданні газети «Рівне вечірнє» № 5 на першій шпальті була розміщена стаття під назвою «На митниці не колядують» з фотозображенням позивача на фоні грошових купюр, в якій, зокрема, викладена інформація такого змісту: «Судячи із того, що підозрювані у корупції митники досі не затримані і спокійно дають пояснення.» та «У ДФС готують клопотання про оголошення підозри ОСОБА_4 у корупції, бо впевнені, що майно та гроші його батьків наслідок незаконної діяльності сина.», «В офіційному поясненні йдеться, що деякі підприємці під час митного оформлення транспортних засобів не сплачували в повному обсязі митні платежі до бюджету, натомість, "дякували" начальнику митниці.» та опубліковані пояснення ОСОБА_8, начальника відділу власної безпеки ГУ ДФС у Рівненській області: « - Під час слідчих дій ми стежили за начальником Рівненської митниці. Після зустрічей із суб'єктами ЗЕД (зовнішньоекономічної торгівлі) він їхав до батьків, під час останнього разу до ОСОБА_9, а тому ми і прийняли рішення про проведення обшуків у цих двох квартирах. Вилучені гроші долучили до матеріалів справи як доказ. Наразі ми готуємо клопотання про оголошення підозри і ОСОБА_4, і ОСОБА_9 за статтею 364 Кримінального кодексу України (зловживання владою або службовим становищем). Проте слідчий суддя Шевченківського райсуду Києва має перекваліфікувати провадження за статтею 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). Додам, що ми перевіряємо дані про те, що у батьків начальника митниці, які ніде не працюють, є кілька об'єктів нерухомості, зокрема у Києві.» Автор статті ОСОБА_6.

25 лютого 2016 року в мережі Інтернет на веб-сайті rivnepost.rv.ua (http://rivnepost.rv.ua/showarticle.php?art=046343) та у друкованому виданні газети «Рівне вечірнє» № 8 на першій шпальті була розміщена стаття під назвою «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!», яка містить світлини з фотозображенням ОСОБА_4 та Русли ОСОБА_9, та у якій викладена, зокрема, інформація такого змісту: «Це почалося з ним тоді, коли у помешканнях його батьків та його ж підлеглої ОСОБА_9 слідчі знайшли під час обшуку понад шістдесят тисяч доларів. Знайшли не випадково були зафіксовані факти поїздок ОСОБА_4 до батьків та пані ОСОБА_9 одразу ж після зустрічей із підприємцями, які, вірогідно, давали митнику хабарі. Саме із цієї причини Шевченківський райсуд Києва дав дозвіл на обшук в оселях згаданих вище громадян, де й знайшли оті самі шістдесят тисяч».

Наведену у статтях та зазначену у даному рішенні інформацію суд визнає недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_4

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно розяснень, наведених у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації розуміють опублікування в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Факт поширення статей підтверджується розміщенням їх на вказаних веб-сайтах та опублікування в друкованому засобі масової інформації - газеті «Рівне вечірнє».

Наведена у статтях інформація, що була поширена за повідомленням співробітників відділу власної безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Рівненській області, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_5, є інформацією негативного спрямування відносно позивача ОСОБА_4

Як розяснено в абзаці 4 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у випадку, коли інформація була поширена у засобах масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

Характер поширеної інформація свідчить про її негативне спрямування, оскільки особа позивача фактично прирівнюється до корупціонера. Позивач звинувачується у керівництві протиправними схемами, повязаними із зловживанням службового становища, хабарництвом. Неправдиво зазначається про те, що позивач є підозрюваним, що відкрито кримінальне провадження відносно нього та проводиться досудове розслідування по зловживанню ним службовим становищем, розтраті державного майна та корупції.

У вказаних публікаціях недостовірно викладена інформація, щодо проведеного 27 січня 2016 року обшуку у квартирі батька позивача ОСОБА_4 ОСОБА_13

Зокрема, у статтях неправдиво зазначено про те, що обшук проведено у позивача, керівника Рівненської митниці, або, що обшук проведено за місцем його фактичного проживання.

Як слідує з повідомлення Рівненської митниці ДФС від 26 лютого 2016 року, за даними особової справи позивача, місцем його проживання є АДРЕСА_1., що не могло не бути відомо особам, які поширювали інформацію, і які є співробітниками відділу власної безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Рівненській області.

Вказані у статтях грошові кошти були вилучені не у позивача ОСОБА_4, як це поширено в оспорюваних статтях, а у його батька ОСОБА_13

В спірних статтях недостовірно зазначається про те, що вилучені грошові кошти, начебто, належать позивачу ОСОБА_4, мають злочинне походження та являються наслідком його протиправної діяльності, зловживанням службовим становищем чи-то хабарем.

Слід зазначити, що вилучені під час вказаного вище обшуку грошові кошти, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року були повернуті власнику ОСОБА_13, чим фактично підтверджено набуття останнім цих коштів у законний спосіб.

Крім того, недостовірно зазначено, що батько позивача та його мачуха не працюють, оскільки, з наданих позивачем письмових доказів слідує, що мачуха позивача ОСОБА_14 з 2001 року по теперішній час працює терапевтом в Рівненському обласному центрі медико-соціальної експертизи, а батько позивач ОСОБА_13 на даний час є особою пенсійного віку, отримує пенсію, а раніше займався підприємницькою діяльністю, а тому, відповідно, може мати певні заощадження.

Неправдиво викладена інформація і про те, що кримінальні провадження порушені по фактам зловживання позивачем ОСОБА_4 службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди шляхом проведення митного оформлення транспортних засобів без належної сплати субєктами ЗЕД в повному обсязі митних платежів до бюджету.

З приводу інформації, наведеної у статтях, позивачу не пред'явлено ні підозри, ні будь-якого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у публікаціях, не відкрито щодо позивача жодних кримінальних проваджень, не постановлено вироків суду.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У частинах 1, 2, 5 статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Як слідує з листів прокуратури Рівненської області від 21 січня 2016 року № 17-1975-15 та від 01 березня 2016 року № 15/1-1303-16, ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, як свідок для надання показань не викликався, про підозру йому не повідомляли, жодні негласні слідчі (розшукові) дії відносно нього не проводилися.

Враховуючи наведене, викладену у статтях інформацію щодо позивача ОСОБА_4 суд визнає недостовірною.

Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, є частиною національного законодавства, встановлює, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Довженко проти України», предметом розгляду якої було порушення прав заявника на презумпцію невинуватості висловлюваннями високопоставленої особи, заяви відповідальної посадової особи передували оцінці відповідних фактів компетентним судовим органом і спонукали громадськість вважати заявника винним. При цьому Європейський суд з прав людини вважав, що має місце порушення пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд визнає обґрунтованими твердження позивача про те, що поширення негативної та недостовірної інформації саме посадовими особами начальником та заступником начальника відділу власної безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Рівненській області ОСОБА_8 і ОСОБА_5, дискредитує позивача в очах оточуючих, формуючи відповідну негативну оцінку його ділових та професійних якостей, може сформувати або вже сформувало у громадськості думку про його причетність до кримінальної діяльності, корупції та хабарництва, що не відповідає дійсності та ганьбить позивача, порушує його право на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації.

Поширена інформація викладена у формі конкретних фактів і є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, оскільки у спірних статтях містяться фрагменти, які не можна розцінювати як гостру критичну оцінку діяльності позивача, так як в них прямо вказується на вчинення позивачем тих чи інших правопорушень. Зазначені обставини можуть бути перевірені на предмет їх правдивості і достовірності.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтею 299 ЦК України передбачено право фізичної особи на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Як розяснено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною третьою статті 277 ЦК України передбачено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Розповсюдження вказаної недостовірної інформації, яка має негативний характер, завдає шкоди не тільки честі та гідності позивача, але і його діловій репутації.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

При ухваленні рішення суд враховує, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України та статті 10 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Натомість, належних та допустимих доказів на підтвердження достовірності поширеної інформації, яка оспорюється позивачем, відповідачі суду не надали.

За встановлених судом обставин, позовні вимоги в частині визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4, а також щодо зобовязання спростувати таку інформацію, суд визнає доведеними та обґрунтованими, а тому ці позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди, то ці вимоги суд визнає недоведеними та безпідставними, а тому вони задоволенню не підлягають.

Суд приймає до уваги, що позивач належними та достатніми доказами не довів ні самого факту заподіяння йому моральної шкоди, ні обставин, які визначають її характер та обсяг. Не зазначив позивач і того, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, суд визнає, що сам факт спростування недостовірної інформації буде слугувати достатньою моральною сатисфакцією для позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 29 січня 2016 року о 10:16 год. в статті «Квартиру батьків начальника Рівненської митниці обшукали знайшли десятки тисяч доларів» (http://rivnepost.rv.ua/lenta_msgshow.php?id=65593): «…начальника митниці ОСОБА_4, якого власна безпека звинувачує у розтраті державного майна, а відтепер і у корупції», «Як зазначає заступник начальника відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Рівненській області ГУВБ ДФС України ОСОБА_5, вилучили з квартир митників також речі, які мають значення для вказаного кримінального провадження та можуть бути доказами.» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4.

Визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 29 січня 2016 року о 16:55 год. в статті «За начальником Рівненської митниці стежили. Вилучені у батьків гроші його, стверджують у ДФС» (http://rivnepost.rv.ua/lenta_msgshow.php?id=65617): «…у ДФС, вже два місяці триває розслідування кримінального провадження, яке стосується ОСОБА_4 і в якому йдеться про зловживання службовим становищем задля отримання неправомірної вигоди. За ствердженням відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Рівненській області, підприємці не сплачували повну вартість за розмитнення товарів на Рівненській митниці, що спричинило тяжкі наслідки для бюджету, а за це нібито «дякували» керівництву митниці. Слідчі, зазначають у ДФС, стежили за паном ОСОБА_4 і встановили, що після зустрічі з підприємцями начальник митниці їхав до батьків, після останнього випадку до ОСОБА_9. За ствердженням ДФС, вилучені кошти і у квартирі батьків, і у квартирі інспектора митниці належать ОСОБА_4. Додають, що батько та мачуха начальника Рівненської митниці не працюють, а тому не можуть мати таких великих статків, бо йдеться не лише про валюту, яку вилучили, а й про кілька квартир, що їм належать, зокрема у Києві» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4.

Визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 04 лютого 2016 року (http://rivnepost.rv.ua/showarticle.php?art=046154) та опубліковану в друкованому виданні газети «Рівне вечірнє» від 04 лютого 2016 року № 5 у статті «На митниці не колядують»: «Судячи із того, що підозрювані у корупції митники досі не затримані і спокійно дають пояснення.» та «У ДФС готують клопотання про оголошення підозри ОСОБА_4 у корупції, бо впевнені, що майно та гроші його батьків наслідок незаконної діяльності сина.», «В офіційному поясненні йдеться, що деякі підприємці під час митного оформлення транспортних засобів не сплачували в повному обсязі митні платежі до бюджету, натомість, "дякували" начальнику митниці.» та опубліковані пояснення ОСОБА_8, начальника відділу власної безпеки ГУ ДФС у Рівненській області: « Під час слідчих дій ми стежили за начальником Рівненської митниці. Після зустрічей із суб'єктами ЗЕД (зовнішньоекономічної торгівлі) він їхав до батьків, під час останнього разу до ОСОБА_9, а тому ми і прийняли рішення про проведення обшуків у цих двох квартирах. Вилучені гроші долучили до матеріалів справи як доказ. Наразі ми готуємо клопотання про оголошення підозри і ОСОБА_4, і ОСОБА_9 за статтею 364 Кримінального кодексу України (зловживання владою або службовим становищем). Проте слідчий суддя Шевченківського райсуду Києва має перекваліфікувати провадження за статтею 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). Додам, що ми перевіряємо дані про те, що у батьків начальника митниці, які ніде не працюють, є кілька об'єктів нерухомості, зокрема у Києві.» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4.

Визнати інформацію розміщену на веб-сайті rivnepost.rv.ua 25 лютого 2016 року (http://rivnepost.rv.ua/showarticle.php?art=046343) та у друкованому виданні газети «Рівне вечірнє» від 25 лютого 2016 року № 8 в статті «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!»: «Це почалося з ним тоді, коли у помешканнях його батьків та його ж підлеглої ОСОБА_9 слідчі знайшли під час обшуку понад шістдесят тисяч доларів. Знайшли не випадково були зафіксовані факти поїздок ОСОБА_4 до батьків та пані ОСОБА_9 одразу ж після зустрічей із підприємцями, які, вірогідно, давали митнику хабарі. Саме із цієї причини Шевченківський райсуд Києва дав дозвіл на обшук в оселях згаданих вище громадян, де й знайшли оті самі шістдесят тисяч».» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4.

Зобовязати приватне підприємство «Рівне вечірнє», ОСОБА_7, ОСОБА_6 протягом десяти днів від дня набрання рішенням законної сили опублікувати на веб-сайті rivnepost.rv.ua спростування недостовірної інформації відносно ОСОБА_4 наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! Редакція газети «Рівне вечірнє» спростовує недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4 опубліковану в статтях «Квартиру батьків начальника Рівненської митниці обшукали знайшли десятки тисяч доларів», «За начальником Рівненської митниці стежили. Вилучені у батьків гроші його, стверджують у ДФС», «На митниці не колядують», «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!» розміщені на веб-сайті rivnepost.rv.ua. з повідомленням про ухвалене у справі судове рішення, включаючи його резолютивну частину.

Зобовязати приватне підприємство «Рівне вечірнє», ОСОБА_7, ОСОБА_6 не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили опублікувати на першій шпальті газети «Рівне Вечірнє» й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення, спростування недостовірної інформації відносно ОСОБА_4 наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! Редакція газети «Рівне вечірнє» спростовує недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4 опубліковану в статтях «На митниці не колядують» та «Шістдесят тисяч для Києва не хабар!» з повідомленням про ухвалене у справі судове рішення, включаючи його резолютивну частину.

В частині позову ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок, що складаються із судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі 04 листопада 2016 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь