УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Юлії Михайлівни, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»(далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк», банк) звернулось до суду із вказаною скаргою, у якій просило:

- визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві) Шеремет Ю.М. щодо закінчення виконавчого провадження № 47916685;

- скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 47916685;

- зобов'язати державного виконавця продовжити вказане виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 755/25826/14-ц до повного погашення боржником ОСОБА_6 залишку боргу в розмірі 2 190,25 доларів США.

На обґрунтування скарги посилався на те, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року солідарно стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь банку заборгованість в загальній сумі 4 808,62 доларів США, в еквіваленті національної валюти станом на дату розрахунку боргу - 16 жовтня 2014 року в розмірі 62 225 грн 92 коп.

ПАТ «Креді Агріколь Банк» вказувало, що 10 червня 2015 року видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 47916685, а 20 листопада 2015 року до них надійшли кошти з виконавчої служби в сумі 62 225 грн 92 коп. в рахунок виконання виконавчого провадження, які були зараховані в такому порядку: 230 грн 21 коп. на погашення пені, 61 995 грн 71 коп. проконвертовані в долари США по курсу 23,839146 станом на 20 листопада 2015 року, що склало 2 600,58 доларів США, в результаті чого залишок боргу за вказаним рішенням суду є 2 190,25 доларів США, і підлягає подальшому примусовому виконанню.

27 листопада 2015 року на адресу виконавчої служби банком було направлено заяву з обґрунтуванням підстав для продовження виконання рішення суду, однак з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 30 листопада 2015 року встановлено, що 24 листопада 2015 року державний виконавець закінчив виконавче провадження у зв'язку із повним виконанням.

Посилаючись на те, що заборгованість за рішенням суду була стягнута в доларах США і державний виконавець не мав підстав для закінчення провадження, банк просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Креді Агріколь Банк» відхилено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Креді Агріколь Банк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні скарги, виходили з того, що під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2015 року державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень, наданих йому законом, а оскаржувана постанова складена державним виконавцем з дотриманням вимог закону, оскільки рішенням суду борг стягнуто в доларах США із зазначенням саме гривневого еквіваленту - 62 225 грн 92 коп., а тому постановою від 19 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПрАТ «Креді Агріколь Банк» боргу в сумі 62 225 грн 92 коп., яка сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась; 03 листопада 2015 року боржником було повністю погашено борг у сумі 62 225 грн 92 коп. і 13 листопада 2015 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві вказані грошові кошти були перераховані банку, що підтверджується платіжним дорученням № 3534, у зв'язку із чим суди дійшли обґрунтованого висновку про необґрунтованість та безпідставність скарги.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана