Справа № 345/1228/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1553/2016
Головуючий у 1 інстанції Гавриленко В. Г.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 15 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15 квітня 2016 року заяву задоволено. Накладено арешт на готель «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по АДРЕСА_1 та є предметом іпотеки за договором іпотеки від 15 листопада 2006 року, заборонено укладати угоди щодо нього, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

На вказану ухвалу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права. Так, судом не враховано, що заява представника ОСОБА_2 про забезпечення позову не відповідає вимогам закону. Зокрема, в ній не міститься посилання на причини необхідності забезпечення позову, обґрунтування застосування такого заходу.

Поза увагою суду залишена і та обставина, що вимог про визнання недійсним договору іпотеки в цілому позивач до суду не заявляла, а оспорює тільки окремі положення цього договору. Відповідно необхідності в накладенні арешту на іпотечне майно немає.

Крім того, в ухвалі суду не зазначено, які саме положення іпотечного договору оскаржуються і чи стосуються ці положення передачі нерухомого майна в іпотеку.

З цих підстав просив ухвалу скасувати, постановивши нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим та подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно наведена обставина не перешкоджає розглядові справи в його та довірителя ОСОБА_2 відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як підтверджується матеріалами справи в провадженні Калуського міськрайонного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилалася на порушення її прав внаслідок одностороннього права продажу банком предмету іпотеки за ціною та на умовах, які він визначає на власний розсуд та просила визнати недійсними окремі умови п. п. 24, 29 договору іпотеки (а.с.2-7, 27). Даний спір має немайновий характер.

Обґрунтовуючи необхідність застосування судом заходів забезпечення позову представник ОСОБА_2 вказував, що ухвалою Калуського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмету іпотеки - готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по АДРЕСА_1. Зокрема, укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження до набрання законної сили рішення у справі. Проте, постановою старшого державного виконавця ВДВС Калуського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вказаної ухвали, оскільки в ній не вказано про її виконання шляхом накладення арешту на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення доказів зазначаються причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В той же час заява про забезпечення позову не містить обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме. Не надано позивачем належних та допустимих доказів і на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відтак, враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви.

А тому оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 червня 2016 року було скасовано попередню ухвалу Калуського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року про забезпечення позову в цій справі. Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки відмовлено.

Також матеріалами справи підтверджується, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 7 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки. Рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили (а.с.73-76).

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 15 квітня 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук