Справа № 344/4872/16-ц
Провадження № 2/344/3377/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги щодо утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які надає позивач, однак відмовляється здійснювати оплату за спірні житлово-комунальні послуги, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з їх оплати в примусовому порядку в сумі 1154,79 гривень.

Представник позивача подав заяву про розгляд спору без його участі, в якій підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечили позов з тих підстав, що між сторонами спору не було укладено договору про надання спірних послуг; якість послуг та періодичність їх надання не задовольняють відповідача; представник відповідача просила суд застосувати позовну давність до даного позову.

В ст. 10 ЦПК України встановлено змагальність сторін в якості загальної засади цивільних процесуальних відносин.

Судом встановлено наступні обставини.

15/09/2011 р. рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 затверджено структуру строки та періодичність сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 02/06/2011 р. №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з управління будинками, утриманням будинків та прибудинкових територій, ремонту приміщень, будинків та споруд.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 13/07/2011 р. №427 встановлено вартість послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради позивача визначено в якості виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

27/12/2011 рішенням Івано-Франківської міської ради №842 затверджено по будинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25/04/2013 р. №1043-35 затверджено тимчасові схеми прибудинкових територій.

Відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Отже відповідач також зобов`язаний нести витрати на утримання спільного майна та спільної прибудинкової території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач отримує житлово-комунальні послуги, тобто є споживачем житлово-комунальних послуг відповідно до змісту закону.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Форма та зміст типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування розрахунку позивача щодо платежів за житлово-комунальні послуги із урахуванням якості таких послуг і його претензій щодо якості послуг. Також суду не надано жодного доказу фіксування обставин якості і претензій щодо такої якості, у формі і спосіб, які передбачені положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» або Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак відповідно до п. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач просив суд стягнути з відповідача спірні грошові кошти за період з 01/10/2011 р. по березень 2016 р. у сумі 1154,79 гривень.

Відповідач просив суд застосувати позовну давність в цьому спорі.

В ст. 256 ЦПК України вказано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В ст. 257 ЦК України вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

20/11/2015 р. було скасовано судовий наказ від 28/08/2015 р. за заявою позивача до відповідача про стягнення 1069,89 гривень.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В підготовчій частині судового засідання судом роз`яснено, що відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони та їх представники зобов`язані подати суду свої докази до початку розгляду справи по суті.

Однак доказу дати подання заяви про видачу судового наказу позивач та його представник суду не надали.

Із змісту судового наказу, позову та з урахуванням розрахунку щомісячних платежів, зазначених в розрахункових документах, які позивач виставляє відповідачу до оплати вбачається розмір заборгованості щодо оплати спірних послуг за період з жовтня 2011 р. і до 28/08/2012 р. в сумі 300 гривень.

До вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період із жовтня 2011 року по 28/08/2012 р. підлягає застосуванню позовна давність.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору за розгляд даного позову, який підлягає стягненню з відповідача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_1 на користь КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія 854,79 гривень заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 28/08/2012 р. по березень 2016 р., 1378 гривень судового збору;

в іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський