Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ЖуравельВ.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету селищної ради та визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, подану представником - ОСОБА_15, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року у справі,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4. ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартир, що розташовані на третьому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_1. Вказували, що з часу вселення користувалися допоміжними приміщеннями, які знаходяться на третьому поверсі.

31 липня 2013 року Воловецькою селищною радоюВоловецького району Закарпатської області було прийнято рішення «Про передачу у власність громадян селища майна» № 117, яким нежитлове допоміжне приміщення третього поверху, що ними використовувалося, передано у власність ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 як квартира НОМЕР_1, які на підставі вказаного рішення 1 серпня 2013 року отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Вважали, що Воловецька селищна рада Воловецького району Закарпатської області, видавши оскаржуване рішення, порушила їх права, як власників квартир цього будинку на користування допоміжними приміщенням. Крім цього, позивачі зазначають що при ухваленні Воловецькою селищною радою оскаржуваного рішення, нею булу порушено вимоги ч. 2 ст. 8 «Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме, вказують що ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 не проживали у наданому їм житловому приміщенні взагалі.

На підставі вищенаведеного позивачі просили суд: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області від 1 липня 2013 року «Про передачу у власність громадян селища державного майна» № 117, яким ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 передано у власність нежитлове приміщення в гуртожитку малосімейного типу в АДРЕСА_1 визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської областівід 19 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4. ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради Закарпатської області від 31 липня 2013 року «Про передачу у власність громадян селища державного майна» № 117 щодо передачі у власність в порядку приватизації ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 квартири НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво на право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2, видане органом приватизації житлового фонду виконавчого комітету Воловецької селищної ради 1 серпня 2013 року ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на квартиру НОМЕР_1, по АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_4. ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, в особі представника - ОСОБА_15, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення районного суду залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку, про те, що позивачами не доведено (ст. ст. 10, 60 ЦПК України) належними та допустимими доказами, що оскаржуваним рішенням селищної ради було порушено їх права, зокрема рішенням виконавчого комітету Воловецької селищної ради від 22 грудня 2011 року «Про затвердження нумерації житлових приміщень в будинку малосімейного типу за адресою: АДРЕСА_1» всі нежитлові приміщення колишніх загальних кухонь, душових, холів та буфету передані в житлові приміщення з подальшою їх реконструкцією та заселенням. Вказане рішення Воловецької селищної ради ніким не оспорювалося та не скасовано, а будинок в якому проживають сторони не є гуртожитком, а повноцінним житловим будинком та перебуває у комунальній власності селищної ради, відповідно всі нежитлові приміщення передані в житлові приміщення можуть передаватися у користування чи у власність виключно рішенням Воловецької селищної ради, а тому приватизація виділеної ОСОБА_11 та його сім'ї квартири права позивача не порушує.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Отже, рішення апеляційного суду є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, подану представником - ОСОБА_15, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик