Справа № 310/4270/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Прінь І.П.,

при секретарі - Бевз О.А,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива Плюс», про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ТОВ «Агрофірма «Нива-плюс», про солідарне стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № LC6034-11/11 від 23.11.2011 року в сумі 357312,71 грн., що складається з заборгованості по виставленим рахункам по оплаті поточних лізингових платежів 181753,86 грн.; заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу 163876,42 грн.; комісії за дострокове припинення договору фінансового лізингу 3277,53 грн., додаткових витрат 8404,90 грн. та заборгованості за договором фінансового лізингу № LC6035-11/11 від 23.11.2011 року в сумі 295962,54 грн., що складається з заборгованості по виставленим рахункам по оплаті поточних лізингових платежів 150547,23 грн.; заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу 135739,28 грн.; комісії за дострокове припинення договору фінансового лізингу 2714,79 грн.; додаткових витрат 6961,24 грн.

Ухвалою суду від 04.10.2016 року цивільна справи була прийнята до провадження суддею Прінь І.П. (а.с.138-140).

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» посилається на те, що відповідно до умов укладених між позивачем та ТОВ Агрофірма «Нива Плюс» (далі по тексту лізингоодержувач) договорів фінансового лізингу від № LC6034-11/11 та № LC6035-11/11 від 23 листопада 2011 року, позивач на підставі договору купівлі-продажу зобовязується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Специфікації (Додаток № 2 до договорів), а третя особа зобовязалась прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі.

З метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» за договорами фінансового лізингу між ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 6033-11/11 від 23 листопада 2011 року, відповідно до якого останні прийняли на себе зобовязання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобовязань ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» за зазначеними вище договорами фінансового лізингу.

Однак, лізингоодержувач та поручителі свої зобовязання за договорами не виконали, у звязку з чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 як поручителів за договорами фінансового лізингу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.145). Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася. 03.11.2016р. до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_6 ( за довіреністю а.с.91) про відкладення розгляду справи через те, що ані відповідач, ані представник не має змоги прийняти участь у судовому засіданні у звязку з участю в іншій справі. Однак жодних доказів на підтвердження прийняття участі цих осіб в іншій справі суду не надали. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд визнав причини неявки відповідача та його представника неповажними і ухвалив розглянути справу за відсутності незявившихся відповідачів та їх представника.

В матеріалах справи міститься заперечення відповідачів на позовну заяву в якій вони просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що право позивача предявити вимогу до них, як до поручителів, виникло 19.01.2014 року Проте жодних вимог на їх адресу від позивача не надходило. Таким чином, кредитор протягом шести місяців, як це передбачено ч.4 ст.559 ЦК України, не предявив ніяких вимог до поручителів. А тому договір поруки вважається припиненим.

Представник третьої особи ТОВ «Агрофірма «Нива-Плюс» в судове засідання не зявився, Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином ( а.с.142). Причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобовязаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі.

За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Як встановлено судом, 23 листопада 2011 року між ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» були укладені договори фінансового лізингу № LC6034-11/11 (а.с.7-8) та № LC6035-11/11 (а.с.17-18) відповідно до умов яких, позивач на підставі договору купівлі-продажу зобовязується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування та характеристики якого визначаються додатками № 2 до договорів, а ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» зобовязалась прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі.

Згідно з Розділом 4 договорів фінансового лізингу, лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

З метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ ««Агрофірма «Нива Плюс» за договорами фінансового лізингу № LC6034-11/11 та № LC6035-11/11 від 23.11.2011 року між ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 6033-11/11 від 23 листопада 2011 року (а.с.55).

Відповідно до п. 1.2. договору поруки відповідачі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача, які виникають за договорами лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договорами лізингу, а також виконати інші умови договорів лізингу в повному обсязі.

Пунктом 2.1. договору поруки визначено, що у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобовязань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

А згідно з п. 3.1. даного договору у випадку невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем взятих на себе зобовязань по договору лізингу, поручителі і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України).

Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором фінансового лізингу, що підтверджується актами приймання-передачі (а.с.13,23), відповідно до яких передав передмети лізингу, а лізингоодержувач прийняв предмети лізингу.

ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» свої зобовязання за договором фінансового лізингу належним чином не виконало.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.09.2016 року (а.с.152-160) було задоволено позов ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс» та ПП «Агрофірма «Нива Плюс», стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договорами фінансового лізингу № LC6034-11/11 та № LC6035-11/11 від 23.11.2011 року в загальній сумі 653275,25 грн. На виконання вказаного рішення 20.09.2016 року господарським судом Запорізької області видано наказ про примусове виконання рішення суду ( а.с.161).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Господарським судом було встановлено, що договори фінансового лізингу № LC6034-11/11 та № LC6035-11/11, укладені між ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ТОВ «Агрофірма «Нива Плюс», були розірвані в односторонньому порядку з боку позивача з 31 січня 2014 року.

Оскільки лізингоодержувачем (третьою особою) були порушені умови договорів лізингу позивач на підставі договору поруки звернувся до поручителів (відповідачів) з листом-вимогою: вих. № 195-02/2016 від 17.02.2016 року про виконання зобовязань.

За умовами п.2.6 договору поруки, обовязок поручителя виконати боргові зобовязання виникає при отриманні від лізингодавця відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо лізингодавець надіслав її поштою за адресою , вказаною в цьому договорі.

На підтвердження відправлення листа-вимоги поручителям, позивач надав копії квитанцій про відправлення цінних листів (а.с.59-60).

Вимоги позивача не були виконані поручителями.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов п. 4.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобовязань за договором лізингу. Порука за цим договором також припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобовязань не предявить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

Отже, договір фінансового лізингу вважається припиненим з 31 січня 2014 року, вимоги поручителям про погашення заборгованості направлені 17 лютого 2016 року, тобто в межах строку, встановленого в п. 4.1. договору поруки.

Наведене свідчить про те, що відсутні підстави для застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки сторонами у договорі поруки погоджений трирічний строк для предявлення вимоги до поручителів, який обраховується з дня настання строку виконання зобовязань лізингоодержувача перед лізингодавцем.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наведеного позивачем, загальна заборгованість перед позивачем за договорами фінансового лізингу становить 653275,25 грн., а саме: за договором фінансового лізингу № LC6034-11/11 від 23.11.2011 року в сумі 357312,71 грн., що складається з заборгованості по виставленим рахункам по оплаті поточних лізингових платежів 181753,86 грн.; заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу 163876,42 грн.; комісії за дострокове припинення договору фінансового лізингу 3277,53 грн., додаткових витрат 8404,90 грн.: за договором фінансового лізингу № LC6035-11/11 від 23.11.2011 року в сумі 295962,54 грн., що складається з заборгованості по виставленим рахункам по оплаті поточних лізингових платежів 150547,23 грн.; заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу 135739,28 грн.; комісії за дострокове припинення договору фінансового лізингу 2714,79 грн.; додаткових витрат 6961,24 грн.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Тобто з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 4899,57 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10,11,15, 60,61, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 13, 15, 16, 526, 543, 625 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ОСОБА_3» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ОСОБА_3» ( , р/р №3 в АТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3», МФО 380805) заборгованість за договорами фінансового лізину в загальній сумі 653275,25 грн. ( шістсот пятдесят три тисячі двісті сімдесят пять гривень двадцять пять копійок), яка складається з заборгованості:

-за договором фінансового лізингу №LС6034-11/11 від 23.11.2011р. у сумі 357312,71 грн., що складається з заборгованості по виставленим рахункам по оплаті поточних лізингових платежів 181753,86 грн.; заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу 163876,42 грн.; комісії за дострокове припинення договору фінансового лізингу 3277,53 грн., додаткових витрат 8404,90 грн.;

-за договором фінансового лізингу №LС6035-11/11 від 23.11.2011р. у сумі 295962,54 грн., що складається з заборгованості по виставленим рахункам по оплаті поточних лізингових платежів 150547,23 грн.; заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу 135739,28 грн.; комісії за дострокове припинення договору фінансового лізингу 2714,79 грн.; додаткових витрат 6961,24 грн.;

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ОСОБА_3» судовий збір у розмірі 4899,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ОСОБА_3» судовий збір у розмірі 4899,57 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7