УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про порушення прав споживача,за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2015 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) про захист порушених прав споживача, мотивуючи свій позов тим, що 24 жовтня 2014 року він уклав із відповідачем договір №АY2-5895-Ф14 RIV про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки. За умовами вищезгаданого договору Банк зобов'язувався приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням Платіжної картки, в межах витратного ліміту. До 20 січня 2015 року банк у повній мірі виконував взяті за договором зобов'язання. В цілому своєчасно проводилось зарахування коштів на картковий рахунок та видача коштів у відповідності з Тарифами. Згідно тарифного плану він сплачував банку за зняття готівки за кордоном 1,5%, мінімально 6 Євро. 20 січня 2015 року працівник Володимир-Волинського відділення № 114/02 повідомив йому, що з 20 січня 2015 року у відділенні електронною поштою отримана інформація про зміни до тарифів про те, що незалежно від операції за безготівкові та готівкові операції в мережі закордонних банків та банкоматів за межами України встановлено додаткову комісію в розмірі 30 відсотків. 27 січня 2015 року йому надійшло повідомлення, що в нього виникла заборгованість перед банком по комісії в межах 30 відсотків в сумі 14528,00 грн. 08 січня 2015 року з його карткового рахунку стягнуто 1288,06 грн на погашення нестандартного кредиту по договору. Аналогічно 14 січня 2015 року списано 684,54 грн. З 20 січня 2015 року з його карткового рахунку почали зніматись кошти з порушенням умов договору на обслуговування. Банк самостійно з 20 січня 2015 року в порушення умов договору в односторонньому порядку встановив додаткову комісію за безготівкові та готівкові операції в мережі закордонних банків та банкоматів за межами України, в розмірі 30 відсотків. З урахуванням уточнених вимог просив визнати недійсним односторонній правочин до договорів на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ АБ «Укргазбанк» та договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у формі публічної пропозиції за тарифними планами «PRO-Запас+» від 20 січня 2015 року, скасувати заборгованість, яка нарахована йому банком по односторонньому правочину від 20 січня 2015 року в розмірі 30% в сумі 14528,88 грн. та нараховані відсотки на суму заборгованості 1 761,68 грн станом на 30 червня 2015 року, що становить 16 290,56 грн.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ПАТ АБ «Укргазбанк» скасувати ОСОБА_4 заборгованість, яка нарахована за одностороннім правочином від 20 січня 2015 року в розмірі 30% в сумі 14528,88 грн та нараховані відсотки на суму заборгованості 1761,68 грн станом на 30 червня 2015 року, що становить 16290,56 грн. Визнано недійсним односторонній правочин до договорів на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ АБ «Укргазбанк» та договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у формі публічної пропозиції за тарифними планами «PRO-Запас+» від 20 січня 2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, доповнено резолютивну частину рішення після слова «недійсним» словами «щодо ОСОБА_4.». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк»просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Відповідно до п. 32.3.2 ст. 32, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором..

Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. (ст. 15 Закон України «Про захист прав споживачів»).

В тарифному плані «PRO-Запас+» за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відкритого за вищезазначеним пакетом, передбачено стягнення плати за наступні операції та послуги: п. 2.5.1 безготівкова оплата товарів чи послуг за допомогою платіжної картки 1,00 грн, п. 2.6.3 готівкові операції в мережі закордонних банків та банкоматів за межами України 1,5%, мін. 6 євро.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дотримуючись вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки 20 січня 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» прийняв односторонній правочин, згідно з яким була введена комісія у розмірі 30 % від суми операції при безготівковій оплаті товарів чи послуг та операціями видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої в національній валюті.

Прийнявши зміни до тарифного плану 20 січня 2015 року, банком не було дотримано вимог п.п. 8.3.1, 8.3.2 договору та п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в частині повідомлення користувача не пізніше за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, про такі зміни з метою реалізації позивачем права на незгоду з такими змінами та розірвання договору. Позивач зазначав, що про такі зміни він дізнався у телефонному режимі саме 20 січня 2015 року, що не спростовано представником відповідача.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зокрема, про недотримання відповідачем процедури повідомлення та внесення змін до укладеного між сторонами договору і як наслідок про порушення прав позивача, як споживача банківських послуг, що є підставою для визнання правочину недійсним. Апеляційним судом правильно доповнено рішення суду першої інстанції з урахуванням того, що недійсним визнається односторонній правочин саме до договорів, що укладені між сторонами.

Доводи касаційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, і не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року та рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2015 року у його незміненій частині, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року та рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2015 року у його незміненій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова