РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що 13.06.2008 між ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір споживчого кредиту № 13/06/2008/840-ЖР/1085, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у сумі 64 244 доларів США 00 центів із кінцевим строком повернення до 13.06.2028 та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,49 % на місяць. Позивач зазначає, що в порушення ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ПАТ «КБ «Надра» не надав йому, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також; орієнтовану скупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги законодавства. За словами ОСОБА_1, кредитний договір від 13.06.2008 не містить умов, які відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, визнані обов'язковими. Також до кредитного договору не було надано графік платежів. Додав, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 13.06.2008 між сторонами по справі був укладений договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку було передано майнове право на квартиру та саму квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на викладене у позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати недійсними кредитний договір № 13/06/2008/840-ЖР/1085 від 13 червня 2008 та договір іпотеки від 13 червня 2008, укладені між ним та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав. викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник ПАТ «КБ «Надра» в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні, надав письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 21-23).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.06.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») був укладений кредитний договір № 13/06/2008/840-ЖР/1085, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 64 244 доларів США 00 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49 % на місяць та кінцевим строком повернення кредиту до 13.06.2028 року (а.с. 3-5).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами у справі 13.06.2008 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку майнове право на квартиру № 18 та саму квартиру №18, яка знаходиться у м. Житомирі по вул. Котовського, 6.

Із наявної в матеріалах справи анкети-заяви клієнта на оформлення Кредитного пакету «Житлові рішення» від 26.05.2008 слідує, що ОСОБА_3 із умовами кредитування споживчої нерухомості ознайомлений, про що свідчить підпис позивача на анкеті-заяві (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, на час укладання оспорюваних договорів) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе встановлену ст.ст. 15 і 23 цього Закону відповідальність.

Сукупною вартістю кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги.

Встановлено, що згідно з умовами укладеного 13 червня 2008 року кредитного договору, зокрема п. п. 1.3.1 1.5 відсоткова ставка за користування кредитом становить 14,49 % на місяць; комісія за розрахунки за цим договором складає 3,8 % від суми виданих коштів; строк повернення кредиту до 13 червня 2028 року.

Положеннями пунктів 3.3 та 3.4 спірного кредитного договору визначений порядок повернення кредиту та порядок розподілу банком грошових коштів, що надішли від позичальника як чергові (обовязкові) платежі, передбачені договором.

Підпунктами 4.3.12, 4.4.1 оспорюваного кредитного договору передбачено право позивача як позивальника на повне або часткове дострокового погашення кредиту та визначений порядок такого погашення.

Проаналізувавши зміст кредитного договору № 13/06/2008/840-ЖР/1085 від 13.06.2008, суд вважає, що умовами оспорюваного кредитного договору були передбачені розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, кількість платежів та їх періодичність, а також обсяги платежів тощо.

Крім того, як було встановлено Апеляційним судом Житомирської області у справі №0609/2-132/11 за позовом ВАТ КБ „Надра" в особі філії ВАТ КБ „Надра" Житомирське регіональне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач з умовами кредитного договору укладеного з позивачем був ознайомлений та з ними погодився. Зазначені умови кредитного договору не визнані недійсними в установленому законом порядку.У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 належним чином умов договору не виконував, кредит та відсотки за користування кредитом своєчасно не погашав. У зв'язку з цим та відповідно до розрахунку станом на 05.08.2009 року утворилася заборгованість у розмірі 69 987,95 доларів США, що еквівалентно 533 126 грн.21 коп.

Судом також встановлено, що заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира, ухваленим 26.12.2011 у справі №2-132/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18.07.2012, зазначена у попередньому абзаці сума заборгованості була стягнута банком із позичальника (а.с. 26-28).

На виконання рішення суду про стягнення заборгованості у справі №2-132/11 Корольовським районним судом м. Житомира виданий виконавчий лист, а державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 626 та 638 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи із недоведеності обставин щодо невідповідності кредитного договору вимогам ст.ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 № 168, оскільки оспорюваний правочин був укладений між сторонами за їх взаємною згодою та відповідно до вимог чинного законодавства; при його укладенні сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних його умов, про що свідчать підписи сторін у кредитному договорі.

При цьому позивач не скористався своїм правом на відкликання згоди на укладення кредитного договору відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Також суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 просив змінити або роз'яснити окремі положення оспорюваного кредитного договору.

Суд вважає за можливе відмовити і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору іпотеки від 13 червня 2008, так як позивачем не доведено наявність підстав для визнання недійсним такого договору, зокрема передбачених ст. 215 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов