справа № 278/1051/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб між сторонами, який 18 грудня 2014 року був зареєстрований відділом ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2670. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).
Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому в частині вимог про розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення.
Частковість задоволення позову, в частині вимоги про стягнення з відповідача витрат, що їх поніс позивач на правову допомогу в розмірі 170 гривень, суд обґрунтовує наступним чином.
За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Окрім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у розмірі 551,20 гривня.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 84, 88, 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст.ст. 212 - 215, ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 18 грудня 2014 року, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України розірвати.
Малолітню дитину сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на вихованні матері.
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 551,20 гривня.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян