Справа № 202/412/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді- Бєльченко Л.А

при секретарі - Терещук Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства

« Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» ( далі ПАТ «Промінвестбанк») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення за надурочний час роботи,

в с т а н о в и в :

26 січня 2016 року позивач звернулась до відповідача з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала на посаді головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк». 18 лютого 2015 року вона звільнена з посади у зв*язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України.

Вважає, що її звільнення відбулося із порушенням норм діючого законодавства.

Так, позивач указує, що до самого звільнення вона працювала в ПАТ «Промінвестбанк» на різних посадах, маючи високий рівень кваліфікації, користуючись повагою співробітників та керівництва. 15 грудня 2014 року вона була ознайомлена з наказом № 3520-к про наступне звільнення з роботи за скороченням чисельності та штату працівників 18 лютого 2015 року. В цей же день вона була звільнена.

Позивач вважає, що при її звільненні відповідачем в порушення норм діючого законодавства, а саме статей 49,42 КЗпП України, не враховано її переважне право на залишення на роботі.

Позивач указує, що на момент її звільнення у відділі клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк» на посадах головного економіста також працювали ОСОБА_4, та ОСОБА_5 Вона, позивач, переконана, що має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці, порівняно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також більш тривалий безперервний стаж роботи у відповідача. Тому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «Промінвестбанк» № 367 к від 17 лютого 2015 року про припинення дії трудового договору, поновити її на роботі на посаді головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Також позивач указала, що в порушення вимог статті 116 КЗпП України позивач при звільнення не провів з нею повного розрахунку. В період з 1997 по 2010 роки вона регулярно працювала надурочний час, входила до складу комісії, яка щоденно здійснювала відкриття і закриття каси, робочий час її був 18-00 години, проте фактично вона працювала до 19-00 20-00 годин, а іноді і довше. Тому просила суд стягнути з відповідача заробітну плату за надурочні роботи.

Позивач також указує, що незаконне звільнення та порушення інших трудових прав з боку відповідача протягом тривалого часу призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають додаткових зусиль для організації її життя. Тому на відшкодування моральної шкоди просила стягнути з відповідача 1 000 000 гривень.

Звертаючись з вимогами щодо поновлення на роботі, позивач просила суд поновити строк звернення до суду, указуючи, що 16 березня 2015 року вона звернулась до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з аналогічним позовом . 06 травня 2015 року суддею цього суду було відкрито провадження у справі. 16 листопада 2015 року апеляційний суд Дніпропетровської області скасував ухвалу про відкриття провадження у справі. 25 листопада 2015 року суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу про повернення позовної заяви, яка була отримала нею,позивачем 22 січня 2016 року. У зв*язку з тим, що вона, ОСОБА_3, в строк, визначений законом, звернулася до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за захистом свої трудових прав, вважає, що порушення строку звернення до суду відбулося з поважної причини.

В судовому засіданні 23 червня 2016 року представник позивача, ОСОБА_1, просив залишити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди без розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 статті 207 ЦПК України.

Решту позовних вимог представник позивача в судовому засідання підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та зазначила, що позивач працювала на посаді головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк» з 01.07.2013 року по 18.02.2915 року. Рішенням Правління ПАТ «Промінвестбанк» , оформленого Протоколом засідання Правління ПАТ «Промінвестбанк» № 328 від 09 грудня 2014 року «Про внесення змін до організаційно - штатної структури Операційного департаменту», з метою підвищення ефективності роботи, керованості та зменшення адміністративно - господарських витрат банку, було вирішено скоротити штатні одиниці в підрозділах Операційного департаменту відповідно до додатку і зобов*язано Департамент управління персоналом внести відповідні зміни до штатного розкладу банку та провести скорочення штату і чисельності працівників відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до додатку до указаного Протоколу засідання Правління ПАТ «Промінвестбанк» скороченню підлягають головні економісті відділів клієнтського обслуговування Управління супроводу розрахунків Головного офісу, ОСОБА_6, Західного, Південного, Східного регіонів, Управління і валютного контролю Головного офісу, зокрема підрозділу банку, за яким штатна одиниця закріплена територіально Обласне відділення в м. Дніпропетровськ. Наказом ПАТ «Промінвестбанк» від 15 грудня 2014 року № 3520-к , у зв*язку зі змінами в організації виробництва і праці ОСОБА_3 було попереджено про наступне вивільнення з роботи з 18.02.2915 року у зв*язку із скороченням чисельності та штату працівників, ознайомлено про наявність відкритих вакансій в системі ПАТ «Промінвестбанк» та подання письмової заявки щодо участі у конкурсі на заміщення вакансій. Проте позивач не направляла письмової заяви щодо участі у конкурсі на заміщення вакансій.

Відповідно до вимог статті 43 КЗпП України питання щодо можливого звільнення позивача у зв*язку із скороченням штату і чисельності працівників розглядалося 17.02.2015 року на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників центрального апарату ПАТ «Промінвестбанк», яке погодило припинення дії трудового договору та дозволило звільнити 18.02.2015 року головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ОСОБА_3 у зв*язку із скороченням штату відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України. При цьому 10.02.2015 року позивач подала голові профспілкового комітету працівників центрального апарату ПАТ «Промінвестбанк» заяву про розгляд подання про її звільнення з роботи у зв*язку із скороченням штату працівників без її присутності.

Наказом № 367-к від 17.02.2015 року позивача було звільнено з посади головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк» з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та виплатою грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку 21 день.

Представник відповідача також указала, що на виконання вимог статті 49-2 КЗпП України щодо переважного права залишення на роботі, Протоколом засідання комісії з визначення осіб, що мають переважне право на залишення на роботі № 3 від 10.12.2014 року, із урахуванням професійної та ділової якості, досвіду роботи та продуктивності праці ухвалено рішення про звільнення із займаної посади у зв*язку із скороченням штату та чисельності працівників ОСОБА_3 При прийнятті цього рішення комісією було проаналізовано, що у відділі клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту на посадах головного економіста працюють : ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 Остання має статус одинокої матері, що дає їй перевагу на залишення на роботі ( ст. 184 КЗпП), ОСОБА_3 та ОСОБА_4. мають однаковий рівень кваліфікації та досвіт роботи. Тому в першу чергу були взяті до уваги професійні якості ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відгуки клієнтів, внутрішньоколиктивні стосунки, особисте відношення до дорученої справи. Незважаючи на менш тривалий час роботи ОСОБА_4, продуктивність її праці, якість виконуваної роботи , виконання складних завдань - вищі в порівнянні з роботою ОСОБА_3 Протягом роботи ОСОБА_4 кар*єрно зростала, активна, зорієнтована на результат; за короткий час опанувала нове програмне забезпечення, ініціативна, здатна брати на себе прийняття складних і відповідальних рішень, успішно вирішувала конфліктні ситуації, що виникали в процесі роботи з клієнтами має добре розвинуті комунікативні навики. Виходячи з цього, було вирішено звільнити у зв*язку із скороченням штату ОСОБА_3

Посилаючись на указане, представник відповідача зазначила, що звільнення позивача із займаної посади за пунктом першим частини першої статті 40 КЗпП України відбулося із дотримання вимог трудового законодавства.

Щодо невиплати позивачеві при розрахунку заробітної плати за надурочні роботи у період з 1997 по 2010 роки, представник відповідача зазначила, що позивачем не наведено, не надано жодного належного та допустимого доказу, що та чи інша посадова особа Банку примушувала її до роботи в надурочний час.

Так, з 20.07.1995 року по 31.03.2000 року позивач працювала на посаді заступника начальника операційного управління - начальника відділу розрахунково позичкових операцій Дніпропетровського ОСОБА_6 відділення Промінвестбанку України. З 01.04.2000 року по 31.01.2004 року вона працювала заступником начальника операційного відділу начальником сектору розрахунково позичкових операцій філії «Дніпропетровське ОСОБА_6 відділення Промінвестбанку». З 01.02.2004 року по02.10.2006 року позивач працювала заступником начальника Операційного відділу філії «Дніпропетровське ОСОБА_6 відділення Промінвестбанку». З 03.10.2006 року по 26.01.2010 року позивач працювала на посаді заступника начальника операційного управління начальника відділу розрахунково- позичкових операцій філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк м. Дніпропетровськ». З 27.01.2010 року по 15.08.2010 року вона працювала на посаді начальника відділу клієнтського обслуговування Операційного управління філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк м. Дніпропетровськ».

Відповідно до пункту 11 Розділу 1 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 337 від 14.08.2003 року, банк призначає відповідальними особами сховища цінностей, на яких покладаються обов*язки щодо зберігання готівки операційної каси та інших цінностей у сховищі цінностей банку або філії, посадових осіб, стаж роботи яких у банківський системі становить не менше ніж один рік, а у відділеннях банку не менше ніж шість місяців. Аналогічна норма міститься і у пункті 13 розділу 1 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011 року.

У відповідності до пункту 4.3 Колективного договору, укладеного між Головою Правління Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку та Головою ОСОБА_6 профспілки працівників Промінвестбанку 11 липня 1997 року, додаткові відпустки тривалістю до семи календарних днів можуть надаватися працівникам з ненормованим робочим днем згідно з переліком посад, який затверджується цієї Колективною угодою, до яких відноситься керівник структурного підрозділу ( департаменту, управління, відділу, сектору), його заступник ( п.2 Додатку № 1). У відповідності до пункту 4.3 Колективного договору, укладеного між Головою Правління Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку та Головою ОСОБА_6 профспілки працівників Промінвестбанку 01 березня 2004 року, щорічні додаткові відпустки /можуть надаватися працівникам з ненормованим робочим днем згідно з додатком № 1, до яких відносяться : керівники структурних підрозділів департаментів - 6 днів, начальники відділів департаментів, начальники управлінь 5 днів; начальники відділів, завідуючі касою 4 дні; заступники начальників управлінь, відділів, начальники секторів 3 дні ( п.2 Додатку № 1).

Тож позивач згідно займаних посад мала ненормований графік роботи, який компенсувався наданням їй додаткової відпустки.

Час відкриття та закриття сховища банку, із-за яких як указує позивач, вона вимушена була затримуватися на робочому місці, то є обов*язковими діями, щоденною операцією, здійснюваною в установі банку, є невід*ємною частиною роботи банківської установи. Закриття сховища після робочого часу свідчить про несвоєчасно виконану працівниками роботу протягом робочого часу. У випадку, якщо затримання закриття сховища було зумовлено діями інших працівників банку, від роботи яких також залежить своєчасність закриття сховища, тобто з причин не залежних від позивача, такі обставини мають підтверджуватися відповідними доказами, якими, зокрема, можуть бути доповідні записки позивача щодо неналежного виконання трудових обов*язків іншими працівниками; доповідні записки про порушення регламенту роботи, вихід з ладу техніки, недостатнє матеріально - технічне забезпечення, тощо. Проте з такими доповідними записками позивач до керівника не зверталась.

Представник відповідача вважає позовні вимоги в цій частині позови не доведеними позивачем та просила відмовити у задоволені позовних вимог позивачеві повністю.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7пояснила ,що вона працює директором філії обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Дніпропетровськ та була безпосереднім керівником ОСОБА_3 Вона, свідок, приймала участь в засіданні комісії при вирішенні питання про переважне право залишення на посаді при скорочені чисельності штату. Комісією було прийнято до уваги професійні якості, досвіт роботи, ставлення до роботи. Також було враховано, що більшість клієнтів крупних компаній виявили бажання працювати з ОСОБА_4

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала позивач працювала на посаді головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк» з 01.07.2013 року по 18.02.2915 року ( а.с. 17-22).

Рішенням Правління ПАТ «Промінвестбанк» , оформленого Протоколом засідання Правління ПАТ «Промінвестбанк» № 328 від 09 грудня 2014 року «Про внесення змін до організаційно - штатної структури Операційного департаменту» було вирішено скоротити штатні одиниці в підрозділах Операційного департаменту відповідно до додатку і зобов*язано Департамент управління персоналом внести відповідні зміни до штатного розкладу банку та провести скорочення штату і чисельності працівників відповідно до вимог чинного законодавства( а.с. 177).

Відповідно до додатку до указаного Протоколу засідання Правління ПАТ «Промінвестбанк» скороченню підлягають головні економісті відділів клієнтського обслуговування Управління супроводу розрахунків Головного офісу, ОСОБА_6, Західного, Південного, Східного регіонів, Управління і валютного контролю Головного офісу, зокрема, підрозділу банку, за яким штатна одиниця закріплена територіально - Обласне відділення в м. Дніпропетровськ ( а.с. 178).

Протоколом засідання комісії з визначення осіб, що мають переважне право на залишення на роботі № 3 від 10.12.2014 року, із урахуванням професійної та ділової якості, досвіду роботи та продуктивності праці ухвалено рішення про звільнення із займаної посади у зв*язку із скороченням штату та чисельності працівників ОСОБА_3 При прийнятті цього рішення комісією було проаналізовано, що у відділі клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту на посадах головного економіста працюють : ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_5 має статус одинокої матері, що дає їй перевагу на залишення на роботі ( ст. 184 КЗпП), ОСОБА_3 та ОСОБА_4. мають однаковий рівень кваліфікації та досвіт роботи. Тому в першу чергу були взяті до уваги професійні якості ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відгуки клієнтів, внутрішньоколиктивні стосунки, особисте відношення до дорученої справи. ( а.с. 179).

Наказом ПАТ «Промінвестбанк» від 15 грудня 2014 року № 3520-к, у зв*язку зі змінами в організації виробництва і праці ОСОБА_3 було попереджено про наступне вивільнення з роботи з 18.02.2915 року у зв*язку із скороченням чисельності та штату працівників, її ознайомлено про наявність відкритих вакансій в системі ПАТ «Промінвестбанк» та подання письмової заявки щодо участі у конкурсі на заміщення вакансій ( а.с. 180).

17.02.2015 року на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників центрального апарату ПАТ «Промінвестбанк» було погоджено припинення дії трудового договору та дозволено звільнити 18.02.2015 року головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ОСОБА_3 у зв*язку із скороченням штату відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України

( а.с. 183).

ОСОБА_3 на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників центрального апарату ПАТ «Промінвестбанк» присутня не була, 10.02.2015 року остання подала голові профспілкового комітету працівників центрального апарату ПАТ «Промінвестбанк» заяву про розгляд подання про її звільнення з роботи у зв*язку із скороченням штату працівників без її присутності ( а.с.181).

Наказом № 367-к від 17.02.2015 року позивача було звільнено з посади головного економіста відділу клієнтського обслуговування Південного регіону Управління Клієнтського обслуговування Операційного департаменту ПАТ «Промінвестбанк» з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та виплатою грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку 21 день ( а.с. 184).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності та штату працівників.

Відповідно до положень статті 43 цього Кодексу розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 1 статті 40 , може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат.

Відповідно до вимог статі 49-2 КЗпП України при вивільнені працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право залишення на роботі, передбачене законодавством; власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про вивільнення пропонує працівникові роботу на підприємстві. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також в разі відмови працівника від переведення на іншу роботу, працівник за своїм розсудом, звертається до допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як зазначено у абзаці першому пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» , розглядаючи трудові спори, пов*язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов*язані з*ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне звільнення.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, надані сторонами відповідні письмові докази, суд вважає, що звільнення ОСОБА_3 відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП відбулося з дотримання з боку відповідача норм діючого законодавства.

Крім того, слід зазначити, що посилання представника позивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про поновлення на роботі, на думку суду, не може вважатися слушним.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 звільнено з посади 18 лютого 2015 року.

Відповідно до вимог статті 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Судом встановлено, що з аналогічним позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позивач звернулась 16 березня 2015 року ( а.с. 6).

Ухвалою судді від 25 листопада 2015 року позовна заява ОСОБА_3 була повернута на підставі пункту 4 частини 3 статті 121 ЦПК України, для звернення до належного суду

( а.с. 13).

Позивач зазначає, що ця ухвала була отримана позивачем 22 січня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред*явалення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Проте подача позову з недодержанням правил підвідомчості або підсудності не перериває перебігу такого строку. Указана позиція висловлена в рішенні Верховного Суду України від 02.12.2015 року.

Суд також вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заробітної плати за виконання надурочних робіт з 1997 по 2010 роки задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.1995 року по 31.03.2000 року позивач працювала на посаді заступника начальника операційного управління - начальника відділу розрахунково позичкових операцій Дніпропетровського ОСОБА_6 відділення Промінвестбанку України. З 01.04.2000 року по 31.01.2004 року вона працювала заступником начальника операційного відділу начальником сектору розрахунково позичкових операцій філії «Дніпропетровське ОСОБА_6 відділення Промінвестбанку». З 01.02.2004 року по 02.10.2006 року позивач працювала заступником начальника Операційного відділу філії «Дніпропетровське ОСОБА_6 відділення Промінвестбанку». З 03.10.2006 року по 26.01.2010 року позивач працювала на посаді заступника начальника операційного управління начальника відділу розрахунково- позичкових операцій філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк м. Дніпропетровськ». З 27.01.2010 року по 15.08.2010 року вона працювала на посаді начальника відділу клієнтського обслуговування Операційного управління філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк м. Дніпропетровськ»( а.с.17-22).

Відповідно до пункту 11 Розділу 1 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 337 від 14.08.2003 року, банк призначає відповідальними особами сховища цінностей, на яких покладаються обов*язки щодо зберігання готівки операційної каси та інших цінностей у сховищі цінностей банку або філії, посадових осіб, стаж роботи яких у банківський системі становить не менше ніж один рік, а у відділеннях банку не менше ніж шість місяців. Аналогічна норма міститься і у пункті 13 розділу 1 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011 року.

У відповідності до пункту 4.3 Колективного договору, укладеного між Головою Правління Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку та Головою ОСОБА_6 профспілки працівників Промінвестбанку 11 липня 1997 року, додаткові відпустки тривалістю до семи календарних днів можуть надаватися працівникам з ненормованим робочим днем згідно з переліком посад, який затверджується цієї Колективною угодою, до яких відноситься керівник структурного підрозділу ( департаменту, управління, відділу, сектору), його заступник ( п.2 Додатку № 1). У відповідності до пункту 4.3 Колективного договору, укладеного між Головою Правління Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку та Головою ОСОБА_6 профспілки працівників Промінвестбанку 01 березня 2004 року, щорічні додаткові відпустки /можуть надаватися працівникам з ненормованим робочим днем згідно з додатком № 1, до яких відносяться : керівники структурних підрозділів департаментів - 6 днів, начальники відділів департаментів, начальники управлінь 5 днів; начальники відділів, завідуючі касою 4 дні; заступники начальників управлінь, відділів, начальники секторів 3 дні ( п.2 Додатку № 1).

Таким чином, позивач згідно займаних посад мала ненормований графік роботи, який компенсувався наданням їй додаткової відпустки відповідно до положень Колективного договору.

Про те, що позивачеві надавалась додаткова відпустка, остання не заперечувала в судовому засіданні.

Згідно із статтею 50 КЗпП нормальна тривалість робочого часу працівників не можу перевищувати 40 годин на тиждень.

Відповідно до положень статті 62 КЗпП надурочні роботи, як правило, не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня. Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи лише у виключних випадках, передбачених законом.

У пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 244.12.1999 року № 13 «Про практику застосування чудами законодавства про оплату праці» зазначено, що не є надурочною робота працівника з ненормованим робочим днем понад установлену норму робочого часу, крім випадків виконання за дорученням роботодавця роботи, що не входила до кола його обов*язків.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За встановлених судом обставин, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідачем позивач залучалася до виконання роботи понад норму робочого часу.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача оглянуті журнали прийняття об*єктів під охорону за період з 01.04.2009 року по 08.02.2010 року та з 19.12.2013 року по 09.01.2014 року, в яких приймала участь ОСОБА_3.

З даних журналів убачається, що ОСОБА_3 дійсно затримувалась на роботі після 18-00 години. Як пояснила сама позивач в судовому засідання її затримка на робочому місці була пов*язана з перерахунком грошових коштів, що відповідно до діючого законодавства не є роботою понад норму часу.

Журнали прийняття/ зняття об*єктів під охорону за період з 1997 року по 2007 роки

( спірний період часу) знищені, що підтверджується відповідними актами ( а.с. 147-158). Проте причини затримки ОСОБА_3 на робочому місці не були обумовлені нічим іншим як виконання кола її обов*язків.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову є не доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог позивачеві в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.3,10, 11,60, 209, 213-215 ЦПК України , ст..ст. 36, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 у позовних вимогах до Публічного акціонерного товариства « Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення за надурочний час роботи в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у справі, але були відсутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя-- ОСОБА_8