АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про виділення в натурі частини зі спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні власністю, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про виділення в натурі частини зі спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні власністю залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права.

Справа № 759/3835/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11658/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Т.О. Величко
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
Помилковим, на думку заявника, є висновок суду першої інстанції про повторну неявку належним чином повідомлених позивача та його представників у судове засідання, оскільки про розгляд справи 17.06.2016 року позивач та представник належним чином повідомлені не були. Представником ОСОБА_2 було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, про розгляд справи вона випадково дізналась за день до 17.06.2016 рок. З посиланням на Конституцію України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає порушеним своє право на доступ до правосуддя та право на судовий захист.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності з урахуванням вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб (їх представників), які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається, у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, уточненим у подальшому, до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, Департаменту державної архітектурнобудівельної інспекції у м. Києві, про визнання права власності на самочинне будівництво та виділення в натурі частини зі спільної часткової власності.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року було залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, Департаменту державної архітектурнобудівельної інспекції у м. Києві про зобов'язання вчинити дії. Продовжено розгляд справи в часині позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про виділення в натурі частини зі спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про виділення в натурі частини зі спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні власністю залишено без розгляду з підстав неявки належним чином повідомлених позивача та його представників в судове засідання 08.06.2016 року та 17.06.2016 року.

Суд дійшов висновку про те, що заява представника позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи є неналежним доказом поважності причини неявки до суду позивача та усіх його представників, оскільки позивачем не повідомлено суд про скасування довіреностей на представництво його інтересів, а неявка одного із представників позивача не є поважною причиною для неявки позивача та його інших представників. При цьому суд послався на розумні строки розгляду справи передбачені ч.1 ст. 157 ЦПК України.

Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.06.2016 року позивач та його представники у судове засідання не з'явились (а.с.127-128), у зв'язку із чим судом було відкладено розгляд справи на 17.06.2016 року.

Частиною 4 статті 74 ЦПК України визначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки у суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка - повідомлення завчасно.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили, повертається до суду.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення

Як вбачається, судова повістка адресована позивачу про призначення судового засідання на 17.06.2016 року на 09-10 год. датована 08.06.2016 року (а.с.130).

Проте, у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи 17.06.2016 року. Разом з тим, представникам позивача судові повістки не направлялися. Розписки щодо належного їх повідомлення матеріали справи також не містять.

Разом з тим, із доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що про призначення судового засідання у даній справі на 17.06.2016 року на 09-10 год. стало відомо представнику позивача ОСОБА_2 лише 15.06.2016 року о 22-37годині, яка у подальшому повідомила позивача вже вранці 16.06.2016 року. Оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 брала участь у іншій цивільній справі у якості представника відповідача ОСОБА_10, розгляд якої було призначено на 17.06.2016 року о 10-00 год., нею особисто до канцелярії суду 16.06.2016 року було подано заяву про відкладення розгляду справи із зазначенням причини та до заяви були додані належні докази.

Як вбачається із журналу судового засідання по справі № 755/4387/16-ц за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про поділ майна подружжя шляхом визначення розміру частки, яка перебуває у провадженні Дніпровського районного суду м.Києва17.06.2016 року ОСОБА_2 брала участь у розгляді цієї справи та представляла інтереси відповідача ОСОБА_10

Отже, з метою недопущення порушення прав позивача ОСОБА_1 його представник ОСОБА_2 з урахуванням неможливості бути присутньою у судовому засіданні 17.06.2016 року через неналежне її повідомлення та відсутність достатнього часу для належної підготовки до судового засідання вжила заходів та направила до суду відповідну заяву із зазначенням причин неявки у судове засідання.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та не маючи в матеріалах справи розписки, яка б свідчила про дату повідомлення позивача про розгляд справи 17.06.2016 року, дійшов помилкового висновку про те, що позивач та його представники були належним чином повідомлені про розгляд справи призначений на 17.06.2016 року, а тому передчасно залишив позовну заяву без розгляду. Позивач та його представники не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Заява представника позивача від 16.06.2016 року про відкладення розгляду справи не свідчить про те, що вона та позивач були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Отже, посилання заявника на порушення судом норм процесуального права, щодо безпідставності залишення позовубез розгляду є доведеними та підтвердженими належними та допустимими доказами у справі. Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: