У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу з 10 грудня 2003 року до 04 березня 2006 року та з 01 серпня 2010 року до 28 листопада 2012 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Під час спільного проживання ними було придбано майно: кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 20,8 кв. м, що знаходиться у підземному переході на АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; нежитлове приміщення по АДРЕСА_3, загальною площею 12,7 кв. м, у шлюбі було придбано: адміністративне приміщення, площею 249,8 кв. м по АДРЕСА_4; адміністративне приміщення, площею 209,2 кв. м, по АДРЕСА_4; адміністративне приміщення, площею 456,4 кв. м, по АДРЕСА_4; адміністративне приміщення, площею 523,5 кв. м, по АДРЕСА_4; 3/25 частини нежитлового приміщення, площею 313,7 кв. м, по АДРЕСА_5; стояночне місце НОМЕР_1 в прибудованій закритій автостоянці до житлового будинку по АДРЕСА_6. У вересні 2014 року позивач запропонувала відповідачу здійснити поділ усього зазначеного майна в рівних частках, проте отримала відмову. Позивач просила встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнати зазначене майно спільною сумісною власністю та поділити спільне майно.

В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила також визнати сумісним майном чоловіка та жінки набутим в період проживання однією сім'єю з 01 серпня 2010 року до 28 листопада 2012 року автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» 2012 року випуску; визнати спільним сумісним майном набутим за час перебування в шлюбі з 05 березня 2006 року до 24 червня 2010 року майнові права не нежитлове приміщення, площею 293,2 кв. м, по АДРЕСА_7; поділити майно, що є спільною сумісною власністю, виділивши в особисту приватну власність ОСОБА_4 автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» 2012 року випуску, майнові права на нежитлове приміщення площею 293,2 кв. м по АДРЕСА_7.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без шлюбу з 10 грудня 2003 року до 04 березня 2006 року та з 01 серпня 2010 року до 28 листопада 2012 року.

Визнано спільною сумісною власністю майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_4 під час проживання однією сім'єю без шлюбу: кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 20,8 кв. м, що знаходиться у підземному переході на АДРЕСА_2, вартістю 185 744 грн; квартиру АДРЕСА_1, вартістю 612 800 грн; нежитлове приміщення по АДРЕСА_3, площею 12,7 кв. м, вартістю 119 663 грн; адміністративне приміщення, площею 249,8 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 1 998 400 грн; адміністративне приміщення, площею 209,2 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 1 674 600 грн; адміністративне приміщення, площею 456,4 кв. м по АДРЕСА_4, вартістю 3 651 200 грн; адміністративне приміщення, площею 523,5 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 3 882 080 грн; 3/25 частини нежитлового приміщення, площею 313,7 кв. м, по АДРЕСА_5, вартістю 2 126 007 грн; стояночне місце НОМЕР_1 в закритій автостоянці до житлового будинку по АДРЕСА_6, вартістю 292 685 грн; автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» 2012 року випуску, вартістю 991 588 грн; майнові права на нежитлове приміщення, площею 293,2 кв. м по АДРЕСА_7, на суму 1 181 952,50 грн.

Поділено майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Виділено у власність ОСОБА_4 таке майно: квартиру АДРЕСА_1, вартістю 612 800 грн; нежитлове приміщення по АДРЕСА_3, площею 12,7 кв. м, вартістю 119 663 грн; 3/25 частини нежитлового приміщення, площею 313,7 кв. м, по АДРЕСА_5, вартістю 126 007 грн; стояночне місце НОМЕР_1 в закритій автостоянці до житлового будинку по АДРЕСА_6, вартістю 292 685 грн; автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» 2012 року випуску, вартістю 991 588 грн; майнові права на нежитлове приміщення, площею 293,2 кв. м, по АДРЕСА_7, на суму 1 181 952,5 грн. Всього майна на загальну суму 5 324 695,5 грн;

Виділено у власність ОСОБА_2 таке майно: кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 20,8 кв. м, що знаходиться у підземному переході на АДРЕСА_2, вартістю 185 744 грн; адміністративне приміщення, площею 249,8 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 1 998 400 грн; адміністративне приміщення, площею 209,2 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 1 674 600 грн; адміністративне приміщення, площею 456,4 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 3 651 200 грн; адміністративне приміщення, площею 523,5 кв. м, по АДРЕСА_4, вартістю 3 882 080 грн. Всього майна на загальну суму 11 392 024 грн.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2015 року в частині визнання приміщення кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 20,8 кв. м, розташованого у підземному переході на АДРЕСА_2, об'єктом права спільної сумісної власності під час проживання однією сім'єю без шлюбу та виділення вказаного нерухомого майна у власність ОСОБА_2 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання приміщення кіоску «»ІНФОРМАЦІЯ_1» об'єктом права спільної сумісної власності під час проживання однією сім'єю без шлюбу та виділення вказаного нерухомого майна у власність ОСОБА_2, мотивуючи свою вимогу порушенням судом нормпроцесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги в іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому касаційним судом не переглядається.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання приміщення кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 20,8 кв. м, розташованого у підземному переході на АДРЕСА_2, об'єктом права спільної сумісної власності під час проживання однією сім'єю без шлюбу та виділення вказаного нерухомого майна у власність ОСОБА_2 та в цій частині ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов