Справа № 183/1934/16
№ 2/183/1528/16
29 липня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,
04 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що 21 січня 2015 року померла його мати ОСОБА_3
За життя, 19 березня 2011 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала йому, ОСОБА_4 все своє майно.
Позивач зазначив, що він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 14 березня 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після матері ОСОБА_3, померлої 21 січня 2012 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка, вул. Щорса, № 2, в звязку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно.
Позивач зазначив в заяві, що за життя, ОСОБА_3 не встигла отримати правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на спірний житловий будинок.
В звязку з наведеним. в позовній заяві ОСОБА_1Ф просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка, вул. Щорса, № 2, в порядку спадкування за заповітом після матері ОСОБА_3, померлої 21 січня 2012 року.
В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача - Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
Третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 21 січня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
За життя, 19 березня 2011 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала ОСОБА_4 все своє майно.
Згідно спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлої 21 січня 2012 року, звернувся син спадкодавця ОСОБА_1.
Встановлено, що постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 14 березня 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після матері ОСОБА_3, померлої 21 січня 2012 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка, вул. Щорса, № 2, в звязку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно.
Судом встановлено, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10 травня 1998 року, за ОСОБА_3 було визнане право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка, вул. Щорса, № 2.
У відповідності до технічного паспорту, житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка, вул. Щорса, № 2, складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м.; сіней літ.а; сараю літ.Б; вбиральні літ.В; колодязя - №1; огорожі - №2, всі споруди збудовані до 1992 року.
Також встановлено, що за життя ОСОБА_3 не оформила правовстановлюючі документи на будинок.
Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації.
В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.
Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкодавець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький.