У х в а л а

іменем україни

6 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Карпенко С.О., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Романцов ІгорАнатолійович, П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_6, після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входять 61/75 частка квартири АДРЕСА_1, яка належала останньому на підставі договору дарування від 25 травня 2007 року, 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 та Ѕ частка автомобіля «Chevrolet Aveo», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який було придбано подружжям під час шлюбу. Спадкоємцями першої черги після смерті її чоловіка, крім неї, є батьки спадкодавця: ОСОБА_2 і ОСОБА_7 Посилаючись на те, що між останніми виник спір з приводу розподілу спадкового майна, просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати за нею право власності на 2/3 частки автомобіля Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 1/9 частку квартири АДРЕСА_2 61/225 частку квартири АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідач ОСОБА_7 помер, ухвалою Шевченківського районного суду Запоріжжя від 19 жовтня 2015 року до участі у справі залучений його правонаступник ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_2, 2/3 частки автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Aveo SF69Y», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні вимог скасовано, ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_1 право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на 61/225 частку квартири АДРЕСА_1 яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 25 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Романцовим І.А., зареєстрованого в реєстрі за № 685.

ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 25 травня 2007 року було укладено нотаріально посвідчений договір дарування, за умовами якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_6 61/75 частку квартири АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина - ОСОБА_1, батьки - ОСОБА_2 і ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер, ухвалою Шевченківського районного суду Запоріжжя від 19 жовтня 2015 року до участі у справі залучений його правонаступник ОСОБА_3

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст. 722 ЦК України).

Зміст наведених норм права не свідчить, що виникнення права власності на дарунок пов'язується із вчиненням обдарованим будь-яких дій, крім прийняття дарунку, в т. ч. проведення реєстрації права власності.

На те, що обдарований прийняв дарунок вказує укладення ОСОБА_6, як власником 61/75 частки вказаної квартири, 8 травня 2009 року з ВАТ «Запоріжгаз» договору про надання населенню послуг з газопостачання, 18 квітня 2012 року - з КП «ВРЕЖО № 10» договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 18 квітня 2012 року - з ВАТ «Запоріжжяобленерго» договору про користування електричною енергією, здійснення оплати за комунальні послуги та утримання нерухомого майна.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги про те, що в обдарованого не вникло право власності на дарунок, у зв'язку з тим, що договір дарування підлягав державній реєстрації, а така не була проведена, підлягають відхиленню, оскільки договір дарування є укладеним із моменту його нотаріального посвідчення і державної реєстрації не потребує.

Виходячи із преамбули ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV цей Закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, а державна реєстрація прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 3 Закону).

З огляду на наведене, предмет регулювання і цілі вказаного Закону апеляційний суд дійшов правильного висновку, що відсутні підстави вважати, що непроведення ОСОБА_6 реєстрації права власності на подаровану йому частину квартиру позбавляє його спадкоємців права ставити питання про визнання в порядку спадкування права на майно набуте спадкодавцем за договором дарування, який не оспорений і не визнаний судом недійсним.

Правильно визначившись із законодавством, яке підлягає застосуванню при вирішенні спору, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у частині визнання за нею права на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на 61/225 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 25 травня 2007 року.

Зроблені судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні висновки відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З огляду на те, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, касаційна скарга підлягає відхиленню згідно із положеннями ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:С.О. Карпенко Т.Л. Ізмайлова