Справа № 2-319/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., скаржника ОСОБА_1, державного виконавця Мартин К.М., розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1, як представник ОСОБА_2, звернувся в суд із скаргою, в якій просить зобовязати державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 задовольни вимоги заявника, викладені у заявах від 22.06.2016 року та від 01.07.2016 року, зняти арешт з майна ОСОБА_2, накладений в ході примусового виконання виконавчих проваджень ВП № 50054333, ВП № 49999870, ВП №49994306. Для обєктивного розгляду скарги витребувати з Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області матеріали зведеного виконавчого провадження ЗВП № 50194324 від 16.02.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу, просить суд її задовольнити.

Державний виконавець Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу заперечила, представила суду письмове заперечення, просить суд відмовити в задоволенні вимог скаржника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні у Бродівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало зведене виконавче провадження ЗВП № 50194324 від 16.02.2016 року на підставі виконавчих листів, виданих Бродівським районним судом Львівської області на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Зведене виконавче провадження включає в себе виконавчі три виконавчих провадження:

1)ВП № 4999306 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4828,50 грн. судового збору та 800,00 грн. за проведення експертизи;

2)ВП № 49999870 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 844624,80 грн. грошової компенсації частки у спільній сумісній власності;

3)ВП № 50054333 на підставі виконавчого листа про виділення у власність ОСОБА_4 автомобіля марки SSANG YONG Rexton RX270XDI, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

В ході проведення виконавчих дій в межах цього зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 29.01.2016 року накладено арешт на все майно боржника. Окрім того, 04.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт транспортного засобу марки SSANG YONG Rexton RX270XDI, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Також 16.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 50194324.

08.06.2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року та передано справу на новий апеляційний розгляд.

Саме на підставі цього рішення суду касаційної інстанції, державним виконавцем закінчено зведене виконавче провадження ЗВП № 50194324 від 16.02.2016 року, яке включає в себе ВП № 49994306, ВП № 49999870, ВП № 50054333, про що 04.07.2016 року винесено три відповідні постанови про закінчення виконавчих проваджень, проте, арешт з майна боржника не знято.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для закінчення виконавчого провадження є, серед іншого, скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем

накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення

виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до

суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,

державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на

майно боржника.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Проте, ці вимоги закону державним виконавцем не виконано.

В судовому засіданні встановлено з пояснень державного виконавця Мартин К.М., що інших виконавчих документів немає на виконанні у Бродівському ВДВС, у яких боржником є ОСОБА_2. Отже, вона на даний час немає жодних зобов»язань перед іншими особами.

Саме тому 22 червня 2016 року боржник ОСОБА_2 звернулася в Бродівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про необхідність закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна, накладеного в ході його примусового виконання судового рішення. Не отримавши відповіді на заяву, ОСОБА_2 01.07.2016 року повторно звернулася до державного виконавця із вимогою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна. Проте, її вимогу державним виконавцем не виконано та повідомлено про те, що підстав для зняття арешту з майна немає.

Скаржник ОСОБА_1 звертає увагу суду, що оскільки арешт на майно ОСОБА_2 накладено державним виконавцем Мартин К.М. в ході примусового виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року, а не судом, то дії державного виконавця є неправомірними та такими, що порушують права ОСОБА_2, адже гідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з скаргою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності ОСОБА_2, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що скарга є законною і обґрунтованою, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у різі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 319 ЦК України, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 49994306 відповідно до виконавчого листа № 2-319/2012, виданого 22.01.2016 року Бродівським районним судом Львівської області на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4828,50 грн. судового збору та 800,00 грн. за проведення експертизи.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 49999870 відповідно до виконавчого листа № 2-319/2012, виданого 22.01.2016 року Бродівським районним судом Львівської області на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 844624,80 грн. грошової компенсації частки у спільній сумісній власності.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 50054333 відповідно до виконавчого листа № 2-319/2012, виданого 22.01.2016 року Бродівським районним судом Львівської області на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 року про виділення у власність ОСОБА_4 автомобіля марки SSANG YONG Rexton RX270XDI, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Зобов»язати державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 зняти арешт з майна ОСОБА_2, накладений в ході виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП № 50194324, що включає в себе виконавчі провадження ВП № 49994306, ВП № 49999870, ВП № 50054333.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5