КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1619/16-ц
Провадження № 2-п/552/22/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

В С Т А Н О В И В:

29.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 02.06.2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини, встановлення опіки . Посилався на те, що він не отримував судових повісток, та з поважної причини не був присутнім у судовому засіданні, не зміг надати докази у справі. Також зазначав, що із матеріалів справи взагалі не вбачається, що йому направлялись судові повістки. Вважає рішення суду незаконним в частині призначення опікуна, так як його дочка не визнана в установленому порядку дитиною, позбавленої батьківського піклування.

Просив скасувати вказане рішення суду та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заяву, просили її задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що він не спілкується з дочкою протягом останніх трьох років, оскільки вона відмовляється з ним спілкуватись та зустрічатись , а також те, що він немає наміру в судовому порядку визначити місце проживання дитини разом із ним. Вважає, що позивачі впливають його дочку негативно та настроюють її проти нього.

ОСОБА_5 просила задовольнити заяву.

ОСОБА_6, ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні заяви.

Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради вважає, що якщо наявні підстави для скасування заочного рішення суду суд повинен задовольнити заяву, а якщо відсутні відмовити у її задоволенні.

Представник органу опіки та піклування виконкому Київської районної у м. Полтаві ради просив відмовити у задоволенні заяви.

Малолітня ОСОБА_4 просила не задовольняти заяву. Пояснила, що батьки з нею не спілкуються, не взнають її при зустрічах. Оскільки батьки не виконують батьківські обов»язки, а вона проживає з дідусем і бабусею вони повинні бути наділені повноваженнями щодо неї, бо в процесі життя виникає багато питань щодо надання згоди батьків на будь-які дії відносно неї, а саме надання дозволу на проведення медичного огляду, проведення щеплення , поїздки на екскурсії, тощо, а так як батьки з нею не проживають та не спілкуються з нею, виникають труднощі у вирішенні вказаних питань.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Матеріалами справи не підтверджуються посилання ОСОБА_1 та його представника, що ОСОБА_1 не направлялись судові повістки про виклик до суду у судове засідання.

ОСОБА_1 зазначив місце свого проживання та отримання поштової кореспонденції м. Полтава, вул. Довженка, 8, куди суд направляв йому судові повідомлення про час і місце судового розгляду справи. На попередні судові засідання ОСОБА_1 за вказаною адресою отримав судову повістку ( а.с. 30) та надавав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судовий розгляд справи призначений на 20.05.2016 року, повістку для ОСОБА_1 для передачі отримав його представник . адвокат ОСОБА_7, однак судове засідання перший раз не відбулося із-за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

В подальшому ОСОБА_1 направлялась судова повістка про виклик до суду на 02.06.2016 року за вказаною адресою, але повернулась за закінченням терміну зберігання. ( а.с.64,66а, 66б, 66в).

За таких обставин суд з урахуванням вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження.

ОСОБА_1 та його представник не навели підстав, передбачених ст.. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення суду, оскільки не надав суду доказів того, що він не з»яився у судове засідання та не повідомив суд про причини своєї неявки з поважних причин.

ОСОБА_1 не навів суду жодного доказу , які б мали істотне значення для правильного, як на його думку ,вирішення справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що він на протязі останніх трьох років з дитиною не спілкується, що вона категорично проти спілкування із ним, що він не бачиться із дитиною та не вирішував питання щодо прийняття участі у її вихованні у встановленому законом порядку, а саме не звертався до органу опіки та піклування чи до суду для вирішення питання щодо своєї дочки.

На час розгляду заяви про перегляд заочного рішення дитина проживає із позивачами, ОСОБА_1 не спілкується з дочкою, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та внутрішнім світом, не піклується про дочку, що виключає підстави для скасування заочного рішення суду.

Керуючись ст. 231 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 02.06.2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини, встановлення опіки залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Головуючий Л.М. Васильєва