У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, заінтересована особа- Івано-Франківська місцева прокуратура, про позбавлення батьківських прав за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого

2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої є ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Догляд за донькою та водночас за онукою, і у дома і в лікарні, здійснювала вона особисто, без жодної участі відповідача як чоловіка та батька. Після смерті доньки, малолітня дитина залишилась проживати з нею.

ОСОБА_5 не здійснював жодної моральної, фінансової чи іншої підтримки для дитини: не спілкувався з донькою, не здійснював дій, що вказували б про його намір брати участь у вихованні, розвитку, навчанні дитини, чи прояви батьківського піклування. Крім того, відповідач перебуває на обліку з приводу наркотичної залежності, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за що відбував покарання, а тому просила суд позбавити

ОСОБА_5 батьківських прав щодо ОСОБА_6.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 16 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду

Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо ухилення відповідача від виховання дитини внаслідок свідомої та винної поведінки та, врахувавши висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітньої доньки, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк