Справа № 456/2701/16-ц
Провадження № 2/456/1654/2016
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нежухівської сільської ради Львівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності,

встановив:

в обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 25.08.1989р. зазначено, що жилий будинок №11 по вул.Шевченка в с.Нежухів Стрийського району Львівської області дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 Згідно запису в погосподарських книгах, станом на 15 квітня 1991 року, тобто на момент набрання чинності Законом України «Про власність», головою колгоспного двору була ОСОБА_2, а членами колгоспного двору були: син ОСОБА_6, невістка ОСОБА_3, внучки ОСОБА_7І, ОСОБА_8, ОСОБА_5 Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. 28 червня 2004 року ОСОБА_6 помер. В свою чергу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявили бажання використати своє право на майно колгоспного двору та відмовляються від права власності на спірні житловий будинок в користь позивачки, про що подали заяви. У звязку із вступом в силу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконком Нежухівської сільської ради не вправі оформляти право власності на житловий будинок та/або видавати свідоцтво про право власності. Відсутність правовстановлюючого документа унеможливлює розпорядження нерухомим майном, в тому числі оформлення житлових субсидій, реєстрації місця проживання членів сімї, а також вона не має можливості приватизувати земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, враховуючи думку третьої особи ОСОБА_4, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтв про народження від 08.05.1985р., актовий запис №28, 25.04.1985р., актовий запис №10, 10.03.1988р., актовий запис №13, батьками ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.08.1989р., цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Нежухів Стрийського району по вул. Шевченка,11 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про одруження від 01.09.2000р., актовий запис №7, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 одружились 01.09.2000р. Після одруження дружині присвоєно прізвище «Матвіїв».

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 28.06.2004р., актовий запис №20, ОСОБА_9 помер 28.08.2004р. в с. Нежухів Стрийського району Львівської області.

Згідно свідоцтва про шлюб від 14.02.2007р., актовий запис №5, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14.02.2007р. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Гринище».

Як вбачається з технічного паспорта від 05.07.2016р., в с. Нежухів по вул. Шевченка,11 знаходиться житловий будинок «А-1», загальною площею 135,3 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами: сараєм «Б», убиральнею «В», огорожею №2, хвірткою №3, воротами №4, огорожею №5, огорожею №6, хвірткою №7, колонкою питною «к».

Як вбачається з витягу з погосподарської книги від 25.07.2016р. №831, станом на 15.04.1991р. будинковолодіння №11 по вул. Шевченка в с. Нежухів Стрийського району рахується за ОСОБА_2 власник, члени двору ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5

Із заяв ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 12.08.2016р. вбачається, що вони відмовляються від своєї частки житлового будинку на користь ОСОБА_1

Як вбачається з листа Нежухівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 02.09.2016р. №125, ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок по вул.Шевченка,11 в с.Нежухів Стрийського району Львівської області.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ЗУ «Про власність» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Частина 1 ст. 13 ЗУ «Про власність» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визначає, що об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок по вул.Шевченка,11 в с.Нежухів Стрийського району Львівської областіналежав суспільній групі господарств колгоспний двір, членом якого була позивач ОСОБА_1

Після припинення існування «колгоспного двору», у звязку з прийняттям ЗУ «Про власність» (втратив чинність на підставі Закону № 997-V від 27.04.2007) позивач набула право власності на спірний житловий будинок.

Враховуючи, що інші члени колишнього колгоспного двору, до якого належав житловий будинок по вул.Шевченка,11 в с.Нежухів Стрийського району Львівської області, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовилися від права на належні їм частки в цьому будинку на користь позивача, про що вони ствердили в судовому засіданні, та що вбачається з їх заяв, які знаходяться в матеріалах справи, а позивач, у звязку з прийняттям ЗУ «Про власність», набула право власності на цей житловий будинок, та зважаючи на позицію відповідача, який визнав позовні вимоги повністю, тому, за наведених обставин, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, суд,

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 01.05.1985р.н., і.н., право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 135,3 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами: сараєм «Б», убиральнею «В», огорожею №2, хвірткою №3, воротами №4, огорожею №5, огорожею №6, хвірткою №7, колонкою питною «к», що знаходиться по вул.Шевченка,11 в с.Нежухів Стрийського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_11