Справа № 585/3770/16-ц
Номер провадження 4-с/585/19/16
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Ковган О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, мотивуючи тим, що на виконанні у відділі Роменського міськрайонного відділу ДВС перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з тим, що боржник ухилявся від сплати аліментів, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 23 березня 2016 року визнана мирова угода у цивільній справі № 585/1471/15-ц, провадження № 2/585/20/16 за її позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному сумісному майні. У звязку з визнанням мирової угоди та досягнутою домовленості між нею та ОСОБА_2 щодо припинення стягнення з нього на її користь аліментів та заборгованості по аліментах, вона звернулася до відділу ДВС із заявою про повернення виконавчого листа. 23.03.2016 року виконавчий лист був їй повернутий. При зверненні до центру надання адміністративних послуг м. Ромни з метою реєстрації права власності на квартиру № 3 в м. Ромни по вул. Горького,164, де їй було повідомлено, що реєстрація права власності не може бути здійсненна, оскільки 20.09.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на її відчуження. 19.07.2016 року вона звернувся до Роменського МРВ ДВС з заявою про зняття арешту з майна, проте їй було відмовлено в задоволенні її заяви, оскільки виконавче провадження вже закінчене, а державний виконавець має право приймати рішення лише в межах відкритого виконавчого провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи скарги, просила її задовольнити.

Представник Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_5 доводи скарги не визнав, пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії до закінчення виконавчого провадження. Скаржниця звернулася із заявою про зняття арешту з майна після закінчення виконавчого провадження, тому підстав для задоволення її заяви не було. У звязку з цим просить відмовити в задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

На підставі ч. 1 ст. 383, ч. 2 ст. 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Аналогічне положення міститься і у ч. 4 ст. 82 ЗУ Про виконавче провадження.

Встановлено, що на виконанні Роменського МРВ ДВС перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.09.2012 року в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження, внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна під реєстр. № 13017230 від 20.09.2012 року, опис предмета обтяження все нерухоме майно.

23.03.2016 року на підставі заяви стягувача від 23.03.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві відповідно до п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

19.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Роменського МРВ ДВС з заявою про зняття арешту з майна. Листом від 31.08.2016 року № 11588-7 у знятті арешту з майна їй відмовлено, у звязку із звершенням виконавчого провадження (а.с.4).

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що скаржниця звернулася до Роменського МВР ДВС після завершення виконавчого провадження, отже дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з майна є правомірними.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснено, що в разі якщо опис та арешт майна провадився державними виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинилися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Виходячи з вищевикладеного, порушується право власності скаржниці, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 в частині зобовязання обтяжувача скасувати арешт майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження підлягає задоволенню.

В частині вимог щодо визнання дій державного виконавця протиправними скарга задоволенню не підлягає, оскільки не встановлено порушень вимог закону Про виконавче провадження.

Керуючись ст.ст. 30, 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 Олександрівни задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження, що внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 13017230 від 20.09.2012 року, опис предмета обтяження все нерухоме майно.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_7