Провадження № 2п/201/105/2016
У Х В А Л А

09 листопада 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 лютого 2016 року у цивільній справі № 201/14914/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 25 лютого 2016 року було ухвалене вищезазначене заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди в розмірі 58 594,12 грн.

До суду 20 вересня 2016 року надійшла заява відповідача про його перегляд з посиланням на поважність причини його неявки у судове засідання у звязку із відсутністю належного повідомлення, а також з посиланням на те, що при винесенні рішення судом не були враховані інші обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями указану справу для розгляду автоматизованою системою розподілено судді Черновському Г.В. 20 вересня 2016 року, але у звязку із звільненням указаного судді з посади судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи, яка згідно із протоколом від 03 жовтня 2016 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки в матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору.

Для усунення указаних недоліків судом був установлений строк терміном у 2 дні з дня отримання заявником ухвали, яку було надіслано на адресу заявника вказану у заяві.

Відповідно до поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду 08 листопада 2016 року дане повідомлення залишено без вручення та повернуто у звязку із закінченням терміну зберігання.

Приписами ч. 2, 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко унормовано, що позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви та до неї додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Статтею 121 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-121 ЦПК України або по якій не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Згідно ч. 5, 6, 7 ст. 229 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження. За подання заяви про перегляд заочного рішення судовий збір не сплачується. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, зловживання правом не допускається (положення статей 11-14, ст. 5, ст. 10, ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 2 ст.ст. 27, 31 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»; рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України».

Як вбачається із матеріалів справи у визначений строк недоліки зазначені в ухвалі суду від 21 вересня 2016 року заявник не усунув, що унеможливлює відкриття провадження за заявою про перегляд заочного рішення і прийняття ї до провадження судді.

У звязку із наведеними обставинами та відповідними їм приписами процесуального законодавства слід дійти висновку, що заяник не усунув визначені судом недоліки, а тому зазначена заява підлягає визнанню неподаною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 перегляд заочного рішення від 25 лютого 2016 року у цивільній справі № 201/14914/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вважати неподаною та повернути заявнику - ОСОБА_1.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний термін з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя М.П.Ходаківський