15.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/3499/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Басової Н.В.

при секретарі Волкобоєвій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 04 травня 2016 року звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона зареєстрована та проживає у домоволодінні № 18 по вул. Курильській в м. Дніпропетровську, право власності на яке за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2010 року визнано за ОСОБА_5. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2003 року ОСОБА_5 була визнана недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 370 від 21.11.2003 р. позивача призначено опікуном недієздатної, інваліда II групи ОСОБА_5, а рішенням № 655 від 16.10.2009 року також призначено опікуном над її житлом, яким є вищевказане домоволодіння. 09.08.2015 року ОСОБА_5 померла. Спадкодавець ОСОБА_5, народилася 01.04.1951 року, її матір`ю була ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 була рідною сестрою матері позивача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. Мати спадкодавиці ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_8 померла 23.02.2000 року. Мати позивача ОСОБА_9 померла 21.11.2012 року, однак актовий запис про її народження взагалі відсутній. Зазначена обставина унеможливлює встановлення у нотаріальному порядку факту родинних відносин між матір`ю позивача та спадкодавцем, відтак й отримання спадщини за правом представлення. Із свідоцтва про одруження вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, 19.01.1952 року уклала шлюб з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, та після реєстрації шлюбу отримала прізвище «Погрібна». У паспорті ОСОБА_9 зазначено, що вона народилася 01.07.1927 року у с. Мала Софіївка Криничанського району Дніпропетровської області. Позивач народилася 31.12.1951 року батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Згідно з актовим записом у книзі реєстрації шлюбів від 06.08.1972 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_11 і змінила прізвище на «Рибак». Таким чином, з викладеного вбачається, що позивач є двоюрідною сестрою спадкодавця ОСОБА_5. Спадкодавець ОСОБА_5 у шлюбі не знаходилася та власних дітей не мала. Позивач просила встановити факт родинних відносин, за яких її мати ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 21.11.2012 року є рідною тіткою спадкодавця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка померла 09.08.2015 року; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за правом представлення, як за донькою ОСОБА_9 на домоволодіння № 18 по вул. Курильській у м. Дніпропетровську.

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином, письмово просили слухати справу у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння № 18 по вул. Курильська в м. Дніпропетровську належить на праві власності ОСОБА_5, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2010 року (а.с.8-9,10).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2003 року визнано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 недієздатною (а.с.12).

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 21.11.2003 року № 370 встановлено опіку ОСОБА_12 над ОСОБА_5 (а.с.13).

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 16.10.2009 року № 655, призначено опікуном над житлом недієздатної ОСОБА_5, її опікуна ОСОБА_1 (а.с.14).

Встановлено, що ОСОБА_5 09 серпня 2015 року померла (а.с.11).

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Необхідність визнання факту родинних відносин заявник пов`язує з підтвердженням права свого спадкування після смерті ОСОБА_9 та права спадкування ОСОБА_9 до майна ОСОБА_5 При цьому на момент подання заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_5 є померлими, хоча у своїй заяві заявник висуває вимоги щодо встановлення родинних відносин між цими померлими особами та те, що останні є тіткою та племінницею.

Однак, родство це кровний зв'язок між людьми, з наявністю якого закон повязує виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків. Померлі особи не мають цивільної правоздатності та не являються учасниками цивільних правовідносин.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ст. 24 ЦК України).

Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають всі фізичні особи.

Оскільки цивільна правоздатність виникає у момент народження фізичної особи і припиняється у момент її смерті, обидві особи, тітка та племінниця родинні відносини між якими просить встановити заявник , не є учасниками цивільних правовідносин.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 652572 (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_5 померла 09 серпня 2015 року.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 491117 (а.с.22) встановлено, що ОСОБА_9 померла 21 листопада 2012 року

За свого життя ОСОБА_9 не підтвердила родинні відносини з ОСОБА_5

З огляду на вказане за судовим рішенням, ухваленим після смерті, не можуть виникнути, змінитись чи припинитись права та обовязки.

Зважаючи на те, що діючим законодавством не передбачено можливості встановлення факту, який має юридичне значення між померлими особами, у задоволенні вимог позовної заяви в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить суд визнати право власності в порядку спадкування на підставі ч.4 ст. 1266 ЦК України, яка передбачає, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження законності позовних вимог суду не подано.

А тому, враховуюче вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у звязку з чим поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Басова