Ухвала

іменем україни

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., КолодійчукаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання та зняття заборони на відчуження, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання та зняття заборони на відчуження.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 20 грудня 2012 року уклала спірний договір довічного утримання та догляду з сусідкою ОСОБА_5, яка зобов'язувалась довічно утримувати її, надаючи необхідне якісне харчування, одяг і забезпечувати належний догляд та необхідну допомогу. Проте, відповідач останнім часом взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись за допомогою до інших сусідів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 просила розірвати договір довічного утримання та догляду від 20 грудня 2012 року, укладений між нею та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кішкіною О.О. за реєстровим № 2807; зняти заборону на відчуження Ѕ частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору довічного утримання.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

В.М.Колодійчук

Т.О.Писана