Справа № 141/352/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

за участю секретаря Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2. ОСОБА_2 заповіту не залишив. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом, є брат позивача - син спадкодавця ОСОБА_3, який від прийняття спадщини відмовився, про що написав відповідну заяву. Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не відкрита.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай), розташовану на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, належну спадкодавцеві згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 08.07.1997 року на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області 23.05.1997 року № 112.

Так як у правовстановлюючому документі на землю є неточності в написанні прізвища спадкодавця,то є необхідність встановити факт належності документу, встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини, тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 08.07.1997 року, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту виданого на ім'я ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 08.07.1997 року, розташовану на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача - голова Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кашперівка Козятинського району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Чернявка Погребищенського району Вінницької області, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_2, «мати» ОСОБА_5.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданим Оратівською районною державною адміністрацією 08.07.1997 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Чернявка» с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Вартість земельної частки (паю) становить вісім тисяч дев'ятсот п'ятнадцять гривень.

Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 284 від 31.03.2016 року, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП «Чернявка» с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат НОМЕР_1 за порядковим № 595 зареєстровано 10.07.1997 року на ОСОБА_2, який проживав на території с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,46 га. Вартість земельної частки (паю) становить 75086 грн. (сімдесят п'ять тисяч вісімдесят шість гривень). Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 23.05.1997 року за № 112. Вартість земельної частки (паю) на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 21574 грн. (двадцять одна тисяча п'ятсот сімдесят чотири гривні).

Згідно заяви від 04.04.2016 року ОСОБА_3 від прийняття належної йому частки спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовляється. Справжність підпису ОСОБА_1 засвідчено секретарем виконкому Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_6, та зареєстровано в реєстрі за № 50.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення зазначеного факту заявнику ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадкових прав, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкуваня» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) та до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, спадкоємець по закону, який б міг вступили у спадщину, надав відмову від прийняття спадщини, спадщина не визнана відумерлою. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР в ред. 1963 року, керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 61, 208, 209, 212- 215, 256, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, про те що сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 08.07.1997 року, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту виданого на ім'я ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 08.07.1997 року, розташовану на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.В. Круглик