АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2206/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1850/16Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Чумак О.В.,

суддів: Абрамова П.С., Лобова О.А.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 травня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж, про скасування рішення садівничого товариства, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4 з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог позивач вказувала, що з 2012 року являється членом садівничого товариства «Джерело-2». В межах даного садового товариства знаходиться земельна ділянка площею 0,12 га і садовий будинок, які належать позивачці на праві приватної власності. Зазначала, що 11 липня 2015 року за вказівкою голови садівничого товариства ОСОБА_4 її садовий будинок було відключено від електропостачання, у звязку з чим протягом тривалого часу позивач була позбавлена можливості користуватися електроенергією. Вважає відключення неправомірним і безпідставним.

Зважаючи на наведене, уточнивши позовні вимоги, прохала суд визнати дії садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4 по відключенню електропостачання від садового будинку по вул. Виноградна, 44 с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, розташованого на території садівничого товариства «Джерело», та виключення ОСОБА_2 із членів садівничого товариства неправомірними. Зобовязати садівниче товариство «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4 безоплатно відновити електропостачання до садового будинку по вул. Виноградна, 44 с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, розташованого на території садівничого товариства «Джерело», в десятиденний термін з дня набрання рішенням суду апеляційної інстанції законної сили. Стягнути з садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4, на її користь моральну шкоду у розмірі 5 тисяч гривень, а також судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4 відмовлено.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27 травня 2016 року резолютивну частину рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 травня 2016 року доповнено абзацом наступного змісту: в позовних вимогах про визнання недійсним рішення загальних зборів садівничого товариства «Джерело» від 05 липня 2015 року щодо виключення ОСОБА_2 зі списків садівничого товариства та відключення від електропостачання її будинку, скасування протоколу загальних зборів СТ «Джерело» від 05 липня 2015 року та зобовязання СТ «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4, безоплатно відносити електропостачання до її будинку відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач по справі, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вказує, що загальними зборами садівничого товариства, членом якого є позивач, не приймалось рішення про виключення ОСОБА_2 з членів кооперативу, а також відключення садового будинку останньої від електропостачання, а наявні в матеріалах справи протоколи загальних зборів від 05 липня 2015 року вказують лише про намір здійснити вищезазначені дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав, визначених п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 353565 від 15 серпня 2008 року, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,12 га, розташована в с. Петрівка, садівниче товариства «Джерело-2», Полтавського району Полтавської області /т. 1 а.с. 12/

Згідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 вересня 2012 року ОСОБА_2 на праві власності належить садовий будинок з господарськими будівлями в с. Петрівка, садівниче товариства «Джерело-2», Полтавського району Полтавської області по вул. Виноградна, 44 /т. 1 а.с. 13/.

Змістом статуту садівничого товариства «Джерело-2», затвердженого загальними зборами засновників та членів садівничого товариства «Джерело-2» підтверджується, що садівниче товариство «Джерело-2» створено шляхом виділу із садівничого товариства «Джерело», на підставі протоколу № 7 від 24 лютого 2012 року (п. 1.1.).

Садівниче товариство «Джерело-2» є юридичною особою. Статус юридичної особи садівниче товариство набуває з дня його державної реєстрації (п. 2.1.) /т. 1 а.с. 15-25/.

Відповідно до копій виписок з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, садівниче товариство «Джерело» і «Джерело-2» є окремими юридичними особами, з індивідуальними ідентифікаційними кодами /т. 1 а.с. 28-29/.

Згідно до списку членів садівничого товариства «Джерело-2» Бричківської сільської ради с. Петрівка Полтавського району Полтавської області станом на 01 травня 2015 року, ОСОБА_2 перебувала у членстві зазначеного товариства /т. 1 а.с. 30/.

Також, відповідно до протоколу зборів садівничого товариства «Джерело-2» с. Петрівка Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05 липня 2015 року, садівниче товариство в складі 13 членів садівничого товариства «Джерело-2» і запрошених 14 членів садівничого товариства «Джерело» заслухали голову правління садівничого товариства «Джерело-2» ОСОБА_4, який повідомив колектив про те, що ОСОБА_2 не передала документацію, печатку та фінансовий звіт до цього часу. За результатами голосування члени товариства ухвалили протягом доби ОСОБА_2 передати статутні документи, печатку та фінансовий звіт відповідно Голові правління та членам ревізійної комісії. У разі невиконання рішення загальних зборів, керуючись статутом садівничого товариства «Джерело», ОСОБА_2 буде виключена із членів садівничого товариства та її ділянка відключена від електропостачання 11 липня 2015 року о 10 годині /т. 1 а.с. 99-105/.

Відповідно до протоколу зборів садівничого товариства «Джерело» с. Петрівка Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05 липня 2015 року, садівниче товариство в складі 14 членів садівничого товариства «Джерело» і запрошених 13 членів садівничого товариства «Джерело-2» заслухали голову правління садівничого товариства «Джерело» ОСОБА_4, який повідомив колектив про те, що ОСОБА_2 не передала документацію, печатку та фінансовий звіт до цього часу. За результатами голосування члени товариства ухвалили протягом доби ОСОБА_2 передати статутні документи, печатку та фінансовий звіт відповідно Голові правління та членам ревізійної комісії. У разі невиконання рішення загальних зборів, керуючись статутом садівничого товариства «Джерело», ОСОБА_2 буде виключена із членів садівничого товариства та її ділянка відключена від електропостачання 11 липня 2015 року о 10 годині /т. 1 а.с. 107-113/.

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23 березня 2016 р. № 21805544, державним реєстратором Полтавського міського управління юстиції в Полтавській області здійснено державну реєстрацію припинення діяльності юридичної особи Садівничого товариства «Джерело-2» Бричківської сільської ради с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, без правонаступництва номер запису в реєстрі 3003998, дата внесення 23 березня 2016 року, на підставі внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації /т. 1 а.с. 67-69/.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 31 березня 2016 року провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Джерело-2» в особі голови правління ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж, про скасування рішення садівничого товариства, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди закрито, у звязку з ліквідацією юридичної особи.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем по справі є садівниче товариство «Джерело-2», однак, оскільки воно було ліквідоване без правонаступництва, то позовні вимоги до садівничого товариства «Джерело» є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками районного суду, з огляду на наступне.

Статтею 8 закону України «Про кооперацію» передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

За приписами ст. 13 Закону України «Про кооперацію», членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.

Згідно до абзацу 6 розділу 4 статуту садівничого товариства «Джерело-2», затвердженого загальними зборами засновників та членів садівничого товариства «Джерело-2», член садівничого товариства може бути виключеним із товариства, якщо він не визнає статут товариства, не сплачує визначених внесків та не виконує рішень загальних зборів.

Як вбачається зі змісту протоколу зборів садівничого товариства «Джерело-2» с. Петрівка Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05 липня 2015 року, садівниче товариство в складі 13 членів садівничого товариства «Джерело-2» і запрошених 14 членів садівничого товариства «Джерело» зобовязали протягом доби ОСОБА_2 передати статутні документи, печатку та фінансовий звіт голові правління та членам ревізійної комісії. Попереджено ОСОБА_2, що у разі невиконання рішення загальних зборів, керуючись статутом садівничого товариства «Джерело», ОСОБА_2 буде виключена із членів садівничого товариства та її ділянка відключена від електропостачання 11 липня 2015 року о 10 годині.

Пунктом 2 абзацу 3 розділу 8 статуту садівничого товариства «Джерело-2», встановлено, що виключної компетенції загальних зборів садівничого товариства належить прийняття нових членів та виключення членів із товариства.

Аналіз зазначених норм закону і положень статуту товариства дає підстави для висновку, що виключення членів товариства допускається лише за результатами розгляду зазначеного питання загальними зборами членів товариства, яке має бути оформлене відповідним рішенням про виключення конкретного члена товариства із його складу.

Проте, як вбачається зі змісту протоколу зборів садівничого товариства «Джерело-2» від 05 липня 2015 року, який на думку відповідача по справі є рішенням про виключення члену кооперативу із його складу, питання щодо виключення ОСОБА_2 із складу садівничого товариства «Джерело-2» членами товариства не обговорювалось. Так, за результатами розгляду питання голови правління ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 не передала чинним органам управління документацію, печатку та фінансовий звіт, було прийнято рішення про зобовязання позивачки передати вищевказані документи протягом доби. Крім того, зазначено про намір виключити ОСОБА_2 із членів садівничого товариства, а її ділянку від електропостачання у разі невиконання названих зобовязань.

Однак, на думку колегії суддів, попередження ОСОБА_5 про намір виключити її із складу членів кооперативу у разі невиконання нею вимоги загальних зборів у добовий термін не є належно прийнятим і оформленим рішенням загальних зборів садівничого товариства про виключення члену із його складу, а тому, встановивши відсутність в матеріалах справи рішення загальних зборів садівничого товариства «Джерело-2» про виключення ОСОБА_5 із членів садівничого товариства, а також рішення про відключення її земельної ділянки від електропостачання, колегія суддів вважає, що відключення земельної ділянки ОСОБА_5 від електропостачання відбулося без відповідних на те правових підстав та є неправомірним.

Зважаючи на наведене, на думку колегії суддів, вимоги апелянта про визнання недійсним рішення загальних зборів садового товариства про виключення її з членів садівничого товариства, а також визнання неправомірним подальшого виключення її з членів садівничого товариства задоволенню не підлягають, оскільки, як було встановлено судом апеляційної інстанції, загальними зборами садівничого товариства «Джерело-2» рішення про виключення позивачки з членів кооперативу не приймалось, процедура виключення позивачки із членів СТ «Джерело-2» була проведена з порушенням встановленого законом порядку, а тому виключення ОСОБА_5 із його членів слід вважати таким, що не відбулося.

Судова колегія суддів критично відноситься до висновку суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_5 до садівничого товариства «Джерело», як такого, що не є належним відповідачем по справі, виходячи з наступного.

Так, згідно до повідомлення від 09 липня 2015 року, ділянка ОСОБА_2 підлягає відключенню від електричної мережі на підставі рішень загальних зборів обєднань садівничих товариств «Джерело-2», та «Джерело». Зазначене повідомлення підписане членами активу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, двоє з яких згідно до списку членів садівничого товариства «Джерело-2» (станом на 01 травня 2015 року) не були членами вищевказаного товариства /т. 1 а.с. 106/. Крім того, з матеріалів справи вбачається і не оспорюється сторонами по справі, що відключення земельної ділянки ОСОБА_2 від електричної мережі 11 липня 2015 року відбувалось у присутності членів садівничого товариства «Джерело».

Проте, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_5 була членом товариства «Джерело-2» а не «Джерело», а тому вирішення питання виключення позивачки по справі із садівничого кооперативу «Джерело-2» і відключення її ділянки від електропостачання товариством в членстві якого ОСОБА_2 не перебувала спричинило порушення прав останньої, як члена садівничого товариства «Джерело-2» бути забезпеченою електроенергією (розділ 3 Статуту садівничого кооперативу «Джерело-2»).

Враховуючи наведене, судова колегія критично відноситься до висновків місцевого суду і обґрунтування відмови у задоволенні позову, оскільки вони є помилковими і такими, що прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також невідповідністю обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 до садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4, яким визнати неправомірними дії садівничого товариства «Джерело» в частині відключення садового будинку позивачки від електропостачання, зобов'язавши відновити електропостачання до вказаного садового будинку за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У п. 3, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (з відповідними змінами) зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак, на думку колегії суддів позивач не надав доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Доводи апеляційної скарги, що протиправна поведінка відповідача призвела до перебування на лікуванні самої позивачки і членів її родини не підтверджені відповідними доказами, які б свідчили про наявність причинного зв'язку між здійсненням відключення садового будинку від електропостачання і подальшим зверненням ОСОБА_2 до медичних закладів, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Окрім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у рішеннях від 25 жовтня 1993 року у справі «Гольм проти Швеції», від 29 листопада 1996 року у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства»,від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 13 липня 2006 року у справі «Сілін проти України», від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» та інших визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Також, судова колегія приходить до необхідності часткового задоволення позовних вимог про відшкодування позивачці понесених судових витрат.

Судові витрат, згідно до положень ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу, які за нормою ст. 84 ЦПК України несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги.

Зігдно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, апелянтом на підтвердження понесених витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, надано суду договір на представництво інтересів у цивільній справі від 22 липня 2015 року і приєднано до нього квитанцію про оплату 200 грн. від 22 липня 2015 року /т. 1 а.с. 239-241/. Проте, зазначені витрати не є судовими, оскільки згідно до п. 2.2. договору обовязком виконавця встановлено проведення консультацій і направлення запитів з правових питань щодо відключення позивачки від електромережі, тобто не з питань, повязаних з провадженням цивільної справи. Крім того, апелянтом надано суду угода на представництво інтересів у цивільній справі від 09 липня 2015 року, до якої додана квитанція про оплату 3 000 грн. /т. 1 а.с. 246-247/. Проте, апелянтом не подано суду розрахунку які саме послуги і в якому розмірі були надані адвокатом в межах сплаченого гонорару, що позбавляє суд можливості встановити відповідність розміру витрат на правову допомогу граничному розміру компенсації таких витрат, встановленому Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а тому колегія суддів вважає такі витрати недоведеними.

Між тим, на думку колегії суддів до судових витрат понесених позивачем підлягають віднесенню грошові кошти в розмірі 800 грн.(квитанція від 05 серпня 2015 року /т. 1 а.с.243/), сплачених в рахунок угоди від 03 серпня 2015 року про складання позовної заяви, відповідність оплати отриманої правової допомоги граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу, встановленому Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» підтверджується актом виконаних робіт згідно угоди від 03 серпня 2015 року /т. 1 а.с. 244-245/.

Не підлягають задоволенню вимоги позивачки про відшкодування витрат на копіювання документів у сумі 134, 25 грн., оскільки такі витрати не відноситься до судових, у розумінні положень ст. 79 ЦПК України.

Частковому відшкодуванню підлягають понесені позивачкою судові витрати, повязані зі сплатою судового збору. Так, за звернення до суду з вищевказаним позовом ОСОБА_2 сплачено 487 грн. судового збору /т.1 а.с. 1/, а за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 535, 70 грн. /т. 3 а.с.162/, що в загальному розмірі становить 1 022, 70 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно до абз. 2 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Оскільки рішенням суду апеляційної інстанції позовні вимоги ОСОБА_2 немайнового характеру задоволено частково, то понесені позивачем судові витрати, що складаються судових витрат повязаних зі сплатою судового збору, а також судових витрат повязаних з оплатою правової допомоги мають бути відшкодовані пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме розділені між сторонами в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3, 4 ч. 1 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 травня 2016 року та додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 травня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж, про скасування рішення садівничого товариства, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати дії садівничого товариства «Джерело» по відключенню електропостачання від садового будинку по вулиці Виноградна, 44 село Петрівка Полтавського району Полтавської області, розташованого на території садівничого товариства «Джерело-2» неправомірними.

Зобовязати садівниче товариство «Джерело» за власний рахунок відновити електропостачання до садового будинку по вулиці Виноградна, 44 село Петрівка Полтавського району Полтавської області, розташованого на території садівничого товариства «Джерело-2».

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Джерело» в особі голови правління ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж відмовити.

Стягнути з садівничого товариства «Джерело» на користь ОСОБА_2 511, 35 грн. (пятсот одинадцять гривень 35 копійок) в рахунок відшкодування судових витрат повязаних зі сплатою судового збору, а також 400 грн. (чотириста гривень) в рахунок відшкодування судових витрат повязаних з оплатою правової допомоги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя (підпис) О. В. Чумак

Судді: (підпис) ОСОБА_10

(підпис) ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1