Справа № 182/155/16-ц
Провадження № 2/0182/1432/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Шестакової З.С.

при секретарі Пометій Є.Т.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який під час розгляду справи доповнила та остаточно просила суд визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; внести відповідні зміни до актового запису № 918 від 07 вересня 2007 року про народження дитини; стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), стягнути додаткові фактичні витрати на утримання дитини, витрати за проведення судово - генетичної експертизи у розмірі 6 082 грн. 71 коп., послуги банку у розмірі 70 грн. 83 коп. та сплачений нею судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року до 2008 року вона знаходилася з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.

Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Біологічним батьком дитини є відповідач по справі, якому було відомо про її вагітність, він визнавав батьківство, однак, після народження сина відмовився від дитини та перестав приймати участь в його утриманні.

Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народження був проведений відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_3 є дитиною інвалідом. З дня народження сина відповідач не надавав жодної допомоги на його утримання та лікування, хоча має таку можливість.

Під час судового засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки батьком дитини себе не вважає.

Після ознайомлення з висновком експерта погодився сплачувати аліменти на утримання сина, однак просив стягувати 1/6 частину його заробітку, так як він сплачує аліменти на утримання непрацездатної своєї матері.

Також відповідач не спростовує той факт, що дитина являється інвалідом - дитинства та потребує постійного лікування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 Ю А. та ОСОБА_2 від фактичних шлюбних стосунків мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька в актовому записі №918 від 07 вересня 2007 року про народження ОСОБА_3 зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.6,35-36).

За нормою ст. 128 СК України за відсутності заяви про визнання батьківства, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як роз'яснено у пунктах 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема, ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК).

Відповідно до ч. 1ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи те, що відповідач заперечив, що він є батьком, судом відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року по даній справі були призначено судово-генетичну експертизу (а.с.27).

Згідно висновку експерта №195 КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судових експертиз" ДОР було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв"язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99, 999 % (а.с.38-40).

Таким чином, у суду не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_2 являється батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінюючи висновок експертизи, з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, вважає його допустимим доказом по справі, що доводить біологічне батьківство відповідача, а доводи відповідача щодо невірних висновків зазначеної експертизи, його необґрунтованості та невідповідності змісту висновку вимогам законодавства є не обґрунтованими, ґрунтуються на припущеннях представника відповідача та відповідача, що є недопустимим згідно ст. 61 УПК України.

А тому, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, а також внести до актового запису про народження ОСОБА_3 № 918 від 07 вересня 2007 року, складеного відділом РАЦС по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, відповідні зміни щодо батька дитини: в графі «Батько» - «Ніколенко Юрій Шамсутдинович» змінити «Целоєв Юрій Шамсутдинович», громадянин України.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 20 Розділу ІІІ "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" від 18 жовтня 2000 року № 52/5, затверджених наказом Міністерства юстиції України, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.п. 2.16.4. п.2 Розділу ІІ "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" від 12 січня 2011 року N 96/5, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Як вбачається з довідки квартального комітету № 24 від 11 січня 2016 року дитина проживає з матір"ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с.11).

Враховуючи те, що відповідача визнано батьком малолітньої дитини, від утримання свого сина він ухиляється, ніякої допомоги не надає, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 є дитиною інвалідом та потребує постійного коштовного медичного лікування, суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з ОСОБА_2, відповідно до ст.ст. 181,183 СК України повинні бути стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дитини повноліття.

Позовні вимоги щодо стягнення додаткових фактичних витрат на утримання дитини задоволенню не підлягають, оскільки дані витрати позивачем під час судового засідання не доведенні, а будь - які докази не надані.

Статтею 79 ЦПК України передбачено вичерпний перелік судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, тому відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн., а в частині вимоги про встановлення батьківства, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки він нею був сплачений при зверненні до суду у розмірі 551,20 грн., а також витрати пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 6 082 грн. 71 коп.

В той же час вимоги позивача, щодо стягнення витрати на послуги банку в розмірі 70 грн. 83 коп. задоволенню не підлягають, оскільки статтею 79 ЦПК України не передбачено даний вид судових витрат.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст.126,128,180-183,191 СК України, з урахуванням п. 17Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та керуючись ст.ст.10,11,57-61,64,88,179,208,209,212-215,218,223,294,296 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести до актового запису про народження ОСОБА_3 № 918 від 07 вересня 2007 року, складеного відділом РАЦС по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, відповідні зміни щодо батька дитини: в графі «Батько» - «Ніколенко Юрій Шамсутдинович» змінити «Целоєв Юрій Шамсутдинович», громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця, починаючи з 07 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.

В інший частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.) та витрати за проведення судово-генетичної експертизи в розмірі 6 082,71 грн. (шість тисяч вісімдесят дві грн. 71 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.)

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_5