Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1517/15-ц
Провадження № 2/321/46/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2016

у складі: головуючого судді - Ворожбянова А.М.

при секретарі - Бородіної І.В.

за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні залу суду смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4 селищна рада, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про поділ спадкового майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та ОСОБА_5 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4 селищна рада, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про поділ спадкового майна.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_3 обґрунтовує наступним. 09 грудня 2013 року померла його матір - ОСОБА_8, Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 63 по вул. Горького смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. За життя померла не оформила належним чином своє право власності на спадковий житловий будинок, який належав її чоловікові та його батькові, який помер в 2005 році. Разом з тим, матір склала заповіт від 08.08.2011 року, згідно якого все належне їй майно і все те що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом має право - заповідала йому. В установлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а саме: на земельну ділянку та на житловий будинок.

Постановою державного нотаріуса шостої Запорізької нотаріальної контори від 10 жовтня 2014 року за №735/02-31 йому відмовлено в отриманні свідоцтва на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок №63 по вул. Горького смт.Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області. На теперішній час відповідно до діючого законодавства в сфері нерухомості виготовлення нових свідоцтв на право власності на житловий будинок не їх власникам відсутні законні підстави. За вказаних обставин звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої зустрічні позовні вимоги позивач ОСОБА_2 обґрунтовує наступним. Її батько - ОСОБА_9, помер 28.08.2005 року, не залишивши заповіту. В спільному шлюбі батьки нажили майно, яке залишилось після їх смерті і складається згідно технічного паспорту на житловий будинок № 63 по вул. Горького, в смт. Михайлівка, Запорізької області: із житлового будинку (А1), веранди (аі), літньої кухні-сарая (Б1), сарая (В 1), гаража (Г1), вбиральні (У1), огорожі (1), водопроводу (2), земельної ділянки: під житловим будинком - 72,7 кв.м, під житловими спорудами - 64,9 кв.м, усього 137,6 кв.м.

У звязку з тим, що після смерті батька ніхто із спадкоємців першої черги не подали заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦПК України, частина спадщини батька перейшла до матері, як до спадкоємця, яка постійно проживала разом з ним. 09 грудня 2013 року померла її матір - ОСОБА_8, залишивши заповіт, в якому своє майно заповідала її брату ОСОБА_3 Вона має право на обовязкову частку, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця незалежно від змісту заповіту. Просила суд поновити їй строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, визнати за нею право на обовязкову частку у спадковому майні після ОСОБА_8, визначивши частки за спадкоємцями наступним чином: в житловому будинку № 63 по вул. Горького в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області: їй - 34,4 кв. м, яка становить 11920 грн.; ОСОБА_3 - 103,2 кв.м, яка становить 35760 грн., земельна ділянка площею 6,3456 га, кадастровий номер 2323355:00:23:004:0006; їй - 1,5864 га що становить 12203 грн. ОСОБА_3 - 4,7592 га що становить 36609 грн. Зобовязати державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видати свідоцтво про право на обовязкову частку у спадковому майні ОСОБА_2 відповідно до рішення суду. Зобовязати державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 анулювати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 10.10.2014 року в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області на користь ОСОБА_3, згідно спадкової справи № 44/2014, зареєстрованої в реєстрі № 118, як видане помилково у звязку із вступом у право спадкування ОСОБА_2, як спадкоємця яка має право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_8, зокрема на земельну ділянку.

В судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав та пояснив суду наступне. Позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері - ОСОБА_8, яка померла 09.12.2013 року. А саме: на житловий будинок №63 по вул. Горького смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. З підстав відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок, постановою державного нотаріуса шостої Запорізької нотаріальної контори від 10 жовтня 2014 року за №735/02-31 йому відмовлено в отриманні свідоцтва на спадщину на житловий будинок. На теперішній час відповідно до діючого законодавства в сфері нерухомості, виготовлення нових свідоцтв на право власності на житловий будинок не їх власникам відсутні законні підстави. Отримання позивачем ОСОБА_3 спадщини, а саме: житлового будинку можливе лише не підставі рішення суду. Просив суд визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який залишився після смерті ОСОБА_8, що розташований Запорізька область Михайлівський район смт.Михайлівка вул.Горького, буд.63. Просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обємі.

В судовому засіданні позивач за своїм зустрічним позовом ОСОБА_2 наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та пояснила суду наступне.

Згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України, вона має право на обовязкову частку в спадщині, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця незалежно від змісту заповіту.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу непрацездатним особам» та ст. 75 Сімейного кодексу України, непрацездатною особою є особа, яка досягла пенсійного віку. До цієї категорії громадян відноситься і вона.

Таким чином, в житловому будинку із житловими спорудами загальною площею 137,6 кв. м. в будинку № 63 по вул. Горького в смт. Михайлівка, Запорізької області на який, ОСОБА_8, склала заповіт на користь ОСОБА_3, їй необхідно виділити обовязкову частку у спадщині, як особі яка має право на таку обовязкову частку, як повнолітній непрацездатній дитині спадкодавця незалежно від змісту заповіту. Ця частка складає половину, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто: 137,6 кв. м : 2 = 68,8 кв. м : 2 = 34,4 кв. м.(1/4)

Їй , в оціночній вартості повинна належати частина житлового будинку з житловими спорудами площею 34,4 кв.м (1/4 від усієї площі) що становить = 11920 грн., а її брату ОСОБА_3 повинна належати частина житлового будинку з житловими спорудами площею 103,2 кв.м, яка становить 35760 грн.

Крім того, їхня мати, ОСОБА_8, володіла на праві приватної власності земельною ділянкою (пай, рілля) площею 6,3456 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту від 08.08 2011 року, на підставі якого ОСОБА_8 розпорядилась своїм майном на користь ОСОБА_3, останній 10.10.2014 року оформив у нотаріуса свідоцтво про право власності за заповітом на земельну ділянку площею 6,3456 гектарів (кадастровий номер 2323355:00:23:004:0006). Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вартість спадкового майна складає 48812,00 грн.

Таким чином, із земельної ділянки, загальною площею 6,3456 га необхідно виділити обовязкову частку у спадщині, яка повинна належати їй, як особі яка має право на таку обовязкову частку, як непрацездатна повнолітня дитина спадкоємця незалежно від змісту заповіту. В даному випадку ця частка складає половину земельної ділянки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто: 6, 3456 га : 2 = 3,1728 га : 2 = 1,5864 га (1/4).

Вона вважала, що ОСОБА_3 вирішить все по совісті, т. б. поділить майно порівну, але він після смерті матері уникає з нею зустрічі. Вона також має частку в спадщині. Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки після смерті матері, її брат, ОСОБА_3 повідомив мені, що мати оформила на нього договір дарування і подарувала йому все своє майно. В шестимісячний термін після смерті нашої матері, вона звернулася до нотаріуса і попросила надати інформацію, чи є договір дарування на брата. Нотаріус відмовилась надати таку інформацію. Тільки після того, як їй надійшла повістка-запрошення для прибуття до суду, після подачі позову братом, вона дізналася, , що договір дарування мати на ОСОБА_3 не підписувала. Крім того, в 2009 році вона перенесла інсульт і лежала з цього приводу в Запорізькій обласній лікарні. Просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, в задоволенні позовних вимог позивача просила відмовити в тому обсязі, в якому він просить.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, якою просить суд розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

В судове засідання третя особа державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у її відсутність.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1, пояснення позивача за своїм зустрічним позовом ОСОБА_2, ознайомившись з наданими доказами приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги позивача ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 померла 09.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.12.2013 року. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивач ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту від 08 серпня 2011 року. Судом також встановлено, що постановою державного нотаріуса шостої Запорізької нотаріальної контори від 10 жовтня 2014 року за №735/02-31 ОСОБА_3 відмовлено в отриманні свідоцтва на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок №63 по вул. Горького смт.Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області.

Крім того, судом встановлено, що позивач за своїм зустрічним позовом ОСОБА_2 також має право на обовязкову частку в спадщині, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця незалежно від змісту заповіту, у відповідності до ст. 1241 ЦК України.

Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу непрацездатним особам» та ст. 75 Сімейного кодексу України, непрацездатною особою є особа, яка досягла пенсійного віку. До цієї категорії громадян відноситься і ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки ОСОБА_3 повідомив її, що мати підписала договір дарування на майно і тому вона не займалася цим питанням. Тільки після того, як їй надійшла повістка-запрошення для прибуття до суду, після подачі позову братом, вона дізналася, що договір дарування мати на ОСОБА_3 не підписувала. Крім того, в 2009 році вона перенесла інсульт і лежала з цього приводу в Запорізькій обласній лікарні і у неї не було можливості займатися оформленням спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в житловому будинку із житловими спорудами загальною площею 137,6 кв. м. в будинку № 63 по вул. Горького в смт. Михайлівка, Запорізької області на який, ОСОБА_8, склала заповіт на користь ОСОБА_3, ОСОБА_2 необхідно виділити обовязкову частку у спадщині, як особі яка має право на таку обовязкову частку, як повнолітній непрацездатній дитині спадкодавця незалежно від змісту заповіту. Ця частка складає половину, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто: 137,6 кв. м : 2 = 68,8 кв. м : 2 = 34,4 кв. м.(1/4).

Вся інша площа будинку повинна належати спадкоємцю за заповітом її брату позивачу ОСОБА_3: 137,6 кв. м - 34,4 кв. м = 103,2 кв. м. 13.08.2014 року ОСОБА_3 звернувся в КП ОСОБА_4 районне архітектурне-планувальне та техінвентаризаційне бюро, де йому 20.08.2014 року видали довідку на житловий будинок № 63 по вул. Горького в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області, згідно якої інвентаризаційна (балансова) вартість житлового будинку станом на 14.08.2014 року становить 47680,00 грн.

Виходячи з цього, ОСОБА_2 в оціночній вартості повинна належати частина житлового будинку з житловими спорудами площею 34,4 кв.м (1/4 від усієї площі) що становить = 11920 грн., а її брату ОСОБА_3 повинна належати частина житлового будинку з житловими спорудами площею 103,2 кв.м, яка становить 35760 грн., що складає ? частини.

Крім того, мати сторін - ОСОБА_8, володіла на праві приватної власності земельною ділянкою (пай, рілля) площею 6,3456 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту від 08.08.2011 року, на підставі якого ОСОБА_8 розпорядилась своїм майном на користь ОСОБА_3, останній 10.10.2014 року оформив у нотаріуса свідоцтво про право власності за заповітом на земельну ділянку площею 6,3456 гектарів (кадастровий номер 2323355:00:23:004:0006). Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вартість спадкового майна складає 48812,00 грн.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, із земельної ділянки, загальною площею 6,3456 га необхідно виділити обовязкову частку у спадщині позивачу ОСОБА_2, яка повинна належати їй, як особі, яка має право на таку обовязкову частку, як непрацездатна повнолітня дитина спадкоємця незалежно від змісту заповіту. В даному випадку ця частка складає половину земельної ділянки, яка належала б ОСОБА_2 у разі спадкування за законом, тобто: 6, 3456 га : 2 = 3,1728 га :2 = 1,5864 га (1/4).

Вся інша площа земельної ділянки повинна належати спадкоємцю за заповітом позивачу ОСОБА_3: 6,3456 га - 1,5864 га = 4,7592 га. В оціночній вартості, частина земельної ділянки площею 4,5864 га, яка повинна належати ОСОБА_3 становить: 48812 грн. - 2103 грн. = 36609 грн.. Суд вважає не вирішувати питання стосовно визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку у звязку з тим, що позивач ОСОБА_3 в своїх позовних вимогах не просить визнати за ним право власності на земельну ділянку.

У звязку з задоволенням вимог позивача ОСОБА_2 за її зустрічним позовом, в частині визнання за нею частки в спадщині, суд вважає також необхідним задовольнити її вимоги в частині зобовязання державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 анулювати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 10.10.2014 року в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області на користь ОСОБА_3, згідно спадкової справи № 44/2014, зареєстрованої в реєстрі № 118, як видане помилково у звязку із вступом у право спадкування ОСОБА_2, як спадкоємця, яка має право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_8, зокрема на земельну ділянку.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 15, 57, 60, 208, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1241, 1267, 1270, 1272 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 3/4 частини житлового будинку №63 по вул. Горького в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області.

В іншій частині позову відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4 селищна рада, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про поділ спадкового майна - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_2 строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, яка померла 09 грудня 2013 року.

Зобовязати державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 анулювати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 10.10.2014 року в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області на користь ОСОБА_3, згідно спадкової справи № 44/2014, зареєстрованої в реєстрі № 118, як видане помилково у звязку із вступом у право спадкування ОСОБА_2, як спадкоємця, яка має право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_8, зокрема на земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_2 1/4 частину житлового будинку №63 по вул. Горького в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_2 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 6,3456 га, кадастровий номер 2323355:00:23:004:0006.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М. Ворожбянов