Справа № 201/9623/16-ц
Провадження № 2/201/2319/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання іпотеки припиненою та скасування заборон на відчуження майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в забезпечення виконання грошового зобовязання за договором позики, укладеним 20 липня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, між цими ж сторонами 22 вересня 2009 року був укладений договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку ОСОБА_4 ОСОБА_1 передала належну їй на праві власності квартиру № 6, розташовану в будинку 2-б по вул. Жуковського в м.Дніпропетровську. Суму боргу за договором позики від 20 липня 2009 року ОСОБА_1 сплатила у повному обсязі в процесі виконання відповідного виконавчого провадження, проте в реєстрі відсутні відомості щодо припинення іпотеки та зняття обтяження з квартири. Оскільки приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, якою був посвідчений договір іпотеки та до реєстру внесені відомості щодо заборони відчуження майна, на теперішній час не працює та не може здійснити передбачені законом дії щодо внесення відомостей про припинення іпотеки та зняття заборони на відчуження майна, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом та просила суд визнати припиненою іпотеку за договором від 22 вересня 2009 року, порядковий № 2804, на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 49,6 м2, загальною площею 71,4 м2, що належить ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, посвідченим та зареєстрованим в реєстрі за № 2804 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та скасувати внесені нею обтяження за договором іпотеки, реєстраційний номер 9078277 від 22 вересня 2009 року та заборону відчуження нерухомого майна (зазначеної квартири), реєстрацій номер 9078213 від 22 вересня 2009 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника ГТУЮ у Дніпропетровській області на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач просить суд здійснити розгляд даної цивільної справи без його участі та відмовити в задоволенні позову як у безпідставному та необґрунтованому /а. с. 38-41/.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання грошового зобовязання за договором позики, укладеним 20 липня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, між цими ж сторонами 22 вересня 2009 року був укладений договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку ОСОБА_4 ОСОБА_1 передала належну їй на праві власності квартиру № 6, розташовану в будинку 2-б по вул. Жуковського в м.Дніпропетровську. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за зареєстрований в реєстрі за № 2804, заборона відчуження нерухомого майна зареєстрована в реєстрі за № 2805/а. с. 9-11,12,13/.

З постанови старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 23 жовтня 2014 року вбачається, що виконавче провадження № 23236616 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на квартиру № 6, розташовану в будинку 2-б по вул. Жуковського в м.Дніпропетровську та задоволення вимог ОСОБА_3 у розмірі 431 457,00 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири було закінчено у звязку зі сплатою ОСОБА_1 у повному обсязі грошових коштів за зазначеним виконавчим документом /а. с. 15, 16/.

Листом за вих. № С-1109-042 від 13 травня 2016 року Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області на звернення ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим повідомило останню, що набуття, зміну або припинення обтяжень здійснює державний реєстратор або нотаріус /а. с. 17/.

Відповідно до інформаційної довідки № 70338312 від 12 жовтня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 перебуває під забороною відчуження на підставі договору іпотеки від 22 вересня 2009 року, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /а. с. 44-50/.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відомості внесені до Державного реєстру є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач в порушення встановленого порядку не зверталась до нотаріальних органів України із заявою про внесення до реєстру відомостей про припинення іпотеки та скасування заборони на відчуження предмету іпотеки, суд приходить до висновку про передчасність звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити в його задоволенні.

Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання іпотеки припиненою та скасування заборон на відчуження майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили. після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова