Справа № 236/1278/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Колесник О.І.,
прокурора Городницької А.І.,
позивача ОСОБА_1,
представника органу опіки
та піклування Лиманської
міської ради Голєва С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки і піклування Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав,
В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н.. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами.
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі між собою з 04.10.2003 року по 15.01.2010 року. У шлюбі позивач народила дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., батьком якої є ОСОБА_4.
Батько дитини з грудня 2008 року проживає окремо від позивача, покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини, участі у вихованні дитини не виконує без поважних причин.
Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 07.07.2009 року по справі № 2-1300/2009 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., в розмірі ? частини всіх видів його доходів,починаючи з 20.05.2009 року і до повноліття дитини. 10.12.2009 року цим же судом позивачеві видано виконавчий лист.

Відповідач ОСОБА_4 обов'язки щодо утримання дитини виконує неналежним чином, що, на думку позивача, підтверджується рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20.04.2012 року про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, вироком Петровського районного суду м. Донецька від 26.07.2012 року, яким відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

На теперішній час ОСОБА_1 самостійно виконує батьківські обов'язки щодо утримання та виховання дитини; відповідач жодним чином не піклується про свою неповнолітню доньку, не цікавиться її станом здоров'я, умовами проживання та навчання, не спілкується з дитиною зовсім.

З огляду на це, ОСОБА_1 вважає, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо виховання дитини, і просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав.

Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_1 (Петровський район м. Донецька).

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_4 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні,навела аргументи на підтримання своєї позиції, аналогічні вказаним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом (а. с. 32), однак для участі в судовому засіданні не прибув, про наявність поважних для цього причин нічого не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав.

Позивач не заперечувала проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановлення заочного рішення. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Прокурор Городницька А.І. в судовому засіданні висловила думку стосовно можливості задоволення вимог позивача як таких, що відповідають інтересам неповнолітніх дітей.

Представник органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області Голєв С.І. в судовому засіданні надав висновок щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки , оскільки ОСОБА_4 повністю відсторонився від виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків.

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши думку прокурора та органу опіки і піклування, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Малолітня ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Донецьк Донецької області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане 05.04.2004 року відділом РАГС Петровського РУЮ м. Донецька Донецької області - а.с.21). Батьками дитини у вказаному документі зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі між собою з 04.10.2003 року по 15.01.2010 року(а.с. 19,20).

Зі змісту акта від 24.05.2016 року, складеного комісією Лиманської міської ради, вбачається, що вказані малолітня дитина на теперішній час фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1, яка доглядає і піклується про неї, в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3

Позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зареєстрована у встановленому законом порядку з 25.10.2006 року за адресою АДРЕСА_2 (а.с.24,25-26); згідно з довідкою від 12.02.2015 року № НОМЕР_1 як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, фактично проживає за адресою АДРЕСА_4 разом з малолітніми дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н. (а.с.7,15), на сьогодні тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною (а.с.6); за місцем проживання характеризується позитивно, підтримує добросусідські стосунки з мешканцями села (а. с. 8).

Позивач проживає у найманому житлі, будинок відповідає вимогам безпеки життєдіяльності та гігієни, але потребує ремонту,в ньому створені задовільні умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей (а.с.17-18).

Малолітня ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем в с. Рубці Лиманського району Донецької області, перебуває на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Рубці, має захворювання серцево-судинної системи (а.с. 9), є ученицею 6 класу Рубцівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, добре характеризується у вказаному освітньому закладі як старанна і дисциплінована учениця, батько дитини ОСОБА_4 не цікавився успіхами доньки, не відвідував школу, не спілкувався з учителями та класним керівником(а.с.16),

Батько дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., є громадянином України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_5, з 25.11.1992 року (а.с.23), з позивачем тривалий час не проживає однією сім`єю, до с. Рубці Лиманського району відвідати дитини та колишню дружину не приїздив (а.с.6), зв'язків із навчальним закладом дитини не підтримує (а.с. 16).

Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 07.07.2009 року по справі № 2-1300/2009 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., в розмірі ? частини всіх видів його доходів,починаючи з 20.05.2009 року і до повноліття дитини (а.с.14),10.12.2009 року цим же судом позивачеві видано виконавчий лист (а.с.12-13).

Відповідач ОСОБА_4 обов'язки щодо утримання дитини виконує неналежним чином, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20.04.2012 року про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів (а.с.11), вироком Петровського районного суду м. Донецька від 26.07.2012 року, яким відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (а.с.10).

Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області надав до суду висновок від 30.05.2016 року № 12 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітньої дитини (а.с.5).

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

ОСОБА_4 ухиляється від виконання обов'язків відносно утримання та виховання своєї малолітньої доньки, що суперечить вимогам чинного законодавства та відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б об'єктивно унеможливлювали чи перешкоджали відповідачеві ОСОБА_4 належно виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини.

Згідно з ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте в розглядуваній справі суд рішення щодо стягнення аліментів на дитину не ухвалює, оскільки питання утримання дитини до її повноліття вже були вирішені рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 07.07.2009 року по справі № 2-1300/2009 яке набрало законної сили. (а.с.14).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач ОСОБА_1 в травні 2015 року звернулась до суду з вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. За подання позовної заяви немайнового характеру щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,21 грн.(квитанція ТВБВ № 10004/0149 АТ «Ощадбанк» від 31.05.2016 року - а.с.2 ). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд стягує ці витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 150,155,164,165,166 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79,88, 209, 213, 214, 215, 218,224,225,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., народженого в м. Донецьку Донецької області,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н..

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., народженого в м. Донецьку Донецької області,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7 р. н., народжена в м. Донецьку Донецької області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_5; як особа, переміщена з районів проведення АТО, фактично мешкає за адресою АДРЕСА_6; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) понесені нею судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 21 копійка.

Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.07.2016 року.

Суддя -