У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Буцяка З.І.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній частковій власності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній частковій власності задоволено.

Виділено відповідно до варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 201091-ЮШ від 20 березня 2013 року у власність ОСОБА_1 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями як окрему цілу квартиру № 2 за адресою м. Рівне, вул. Винниченка, 7; ОСОБА_2 68/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями як окрему цілу квартиру № 1 за адресою м. Рівне, вул. Винниченка, 7.

Виділено ОСОБА_1 земельну ділянку площею 88,1 кв.м., що дорівнює ідеальній частці (88,1 кв.м. додати 1/2 площі спільного користування дорівнює 136 кв.м.). Ділянка, що відводиться складається з двох окремих земельних ділянок площами 52,5 кв.м. та 35,6 кв.м.

Виділено ОСОБА_2 земельну ділянку площею 216,1 кв.м., що дорівнює ідеальній частці (216,1 кв.м. додати 1/2 площі спільного користування дорівнює 264, кв.м.). Ділянка, що відводиться складається з двох окремих земельних ділянок площами 168,2 кв.м. та 47,9 кв.м.

Визначено, що площа загального користування земельної ділянки становить 95,8 кв.м. (складається з двох ділянок площами 83,4 кв.м. та 12,4 кв.м.).

Припинено право спільної часткової власності на будинковолодіння та земельну ділянку по вул. Винниченка, 7 в м. Рівне.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року додатково вирішено, що «після поділу майна за адресою м. Рівне по вул. Винниченка, 7, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського міського суду від 13 червня 2013 року, за ОСОБА_3 припинено право спільної часткової власності на будинковолодіння та право приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул. Винниченка, 7 в м. Рівне.

25 квітня 2016 року додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області вирішено, що після поділу майна за адресою м. Рівне, по вул. Винниченка, 7, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до варіанту № 2 судово будівельно-технічної експертизи від 20.03.2013 року № 20109/1-ЮШ земельна ділянка, яка знаходиться по вул. Винниченка, 7 в м. Рівне між сторонами розділилась наступним чином:

- до частини 1 (власник ОСОБА_1М.) - виділена земельна ділянка загальною площею 136 кв.м., що відповідає частці 34/100;

- до частини ІІ (власник ОСОБА_2М.) - виділена земельна ділянка загальною площею 264 кв.м., що відповідає частці 66/100.

В поданій на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на його незаконність, оскільки судом не враховано, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2013 року його позовні вимоги були задоволені, а будь-яких інших додаткових вимог ним не заявлялось.

Вказує, що суд визначивши частки сторін у праві власності на спірну земельну ділянку не врахував того, що право власності ОСОБА_3 на 1/3 її частину не припинено.

Посилається на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 20 березня 2013 року №20109/І-ЮШ, яким частки співвласників у праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку надвірних будівель і споруд визначено не було, а тому вважає безпідставність такого поділу згідно якого до 1/3 частки ОСОБА_3 додано до частки заявника ОСОБА_2 66/100 замість належних йому 33,3/100.

Зазначає, про порушення судом норм процесуального права, оскільки вимоги ОСОБА_4 мають розглядатися в загальному позовному порядку, а не в порядку визначеному ст. 220 ЦПК України.

Просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2013 року, позовні вимоги про поділ спільного нерухомого майна у вигляді частини домоволодіння №7 по вул. Винниченка в м. Рівне та земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до часток у праві власності сторін було задоволено та проведено розподіл спірного домоволодіння і земельної ділянки між сторонами відповідно до варіанту № 2 та додатку №4 графічної частини висновку судової будівельно-технічної експертизи № 201091-ЮШ від 20 березня 2013 року, а також припинено право спільної часткової власності на будинковолодіння та земельну ділянку по вул. Винниченка, 7 в м. Рівне.

Зазначене рішення сторони виконали добровільно та розділили земельну в натурі відповідно до рішення суду, проте зареєструвати своє право власності на земельну ділянку не можуть, оскількив в резолютивній частині рішення, щодо поділу земельної ділянки між сторонами, не вказано розмір частки сторін відповідно до їх права власності на будинок, що відповідає виділеній їм площі земельної ділянки.

Розмір часток у домоволодінні позивача становить 34/100 частини, що відповідає 136 кв.м земельної ділянки, а відповідача - 66/100 частини що відповідає 264 кв.м площі земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи додаткове рішення від 25 квітня 2016 року суд першої інстанції за межі позовних вимог не вийшов та не змінив по суті основне рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді: