Справа № 605/196/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" червня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Ігнатової Г.В.,

при секретарі Чебан Т. В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що 28.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобовязання, а відповідач їх неналежно виконує. Станом на 29.02.2016 року за відповідачем виникла заборгованість в сумі 17587,51 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом 7985,20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 7758,27 грн.; заборгованості по процентам 7615,55грн.; заборгованості за пенею та комісією 900 грн.; штрафи: 500 грн. фіксована частина; 813,69 грн.процентна складова. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним договором в розмірі 17587,51грн. та судові витрати

Представник позивача в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач позов не визнав . вказав, що 28.12.2007 року підписала з відповідачем кредитну угоду з використанням платіжної картки «Копілка» , згідно якої користується кредитними коштами наданими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та вносив платежі для погашення кредиту. Однак 05.04.2015 року невідомою особою шахрайским способом знято з кредитної картки кошти в сумі 8000грн., Виконавши всі умови договору він повідомив відділення Банку про вказаний факт, у звязку з чим позивач заблокував дану картку, та взамін видав іншу кредитну картку. Якою він на сьогоднішній день користується. Окрім того, звернувся в відділення міліції, внаслідок чого розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні за ч.1 ст. 190 КК України.Вважає, предявлений позов до нього про стягнення заборгованих коштів є безпідставним оскільки їх він не отримував, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повинен самостій но встановити в який спосіб з його кредитної картки були зняті двома платежами грошові кошти.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився повторно , про про час і місце судового засідання повідомлялався належним чином, про що свідчать вручені йому судові повістки.

Проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача , суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28.12.2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у формі анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На виконання вказаного договору відповідач отримав кредитну картку «Вклад копилка» «ПриватБанк» та отримав ПІН-код до неї і здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій із використанням платіжної картки.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором.

Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник зобов'язаний, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Відповідно до п.6.9., 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Так, відповідач підтвердив розуміння умов укладеного договору та ознайомився з умовами і правил надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується підписанням відповідної заяву, копія якої міститься в матеріалах справи.

Нормами ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до норм ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.

Отже, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі видав позивачу кредитну картку, якою він користувався та здійснив видачу кредитних коштів. Вказані обставини не заперечив і сам відповідач.

В свою чергу за свідченнями відповідач 05.04.2015 року невідома особа, зловживаючи довірою, шахрайським способом, зняла з його кредитної картки 8000 грн. шляхом проведення переказу коштів двома несанкціонованими трансакціями в один день , зокрема на суму 6570 грн. та 712 грн.

Пунктом 6.11 умов та правил, надання банківських послуг передбачені обов'язки клієнта, згідно яких клієнт зобов'язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися у відділення банку в якому обслуговується картка, або за телефоном .

Зазначені умови договору відповідач виконав, зокрема, проце свідчить той факт, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заблокували карту та видали нову кредитну картку ОСОБА_1 про що ствердив в судовому засіданні ОСОБА_1

Таким чином, позивач свої зобов'язання передбачені пунктом 4.7 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ KБ "ПРИВАТБАНК" за договором належним чином виконав .Відповідно до яких (п.4.7) у випадку виникнення Овердрафту або отримання усного або письмового повідомлення держателя або довіреної особи, переданого в порядку передбаченому правилами, про втрату/крадіжку картки або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами,- забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки.

Пунктом 9 розділу VI Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів визначено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, згідно застережень даної спеціальної норми, підставою звільнення користувача карти від відповідальності за проведенні операції є умова проведення таких без фізичного пред'явлення карточки та/або електронної ідентифікації такої.

Однак, з матеріалів справи безспірно встановлено, з чим погодився в засіданні відповідач, що на час здійснення спірних трансакцій карта з володіння ОСОБА_1 не вибувала. Наступного дня після спірних переказів коштів позивачем у відділенні ПриватБанку проведено обмін кредитної картки на нові.

Поряд з цим суд бере до уваги пояснення відповідача проте, що вказаною кредитною карткою крім нього могла користуватись і його дружина, якій був відомий ПІН-код цієї кредитної картки. Хоча відповідач заперечує,будь-яку можливість скористатися кредитною карточкою без його відома дружина . проте суд вважає, що за таких обставин має місце порушення обовязків відповідачем визначених пунктом 6.1. Умов та правил надання банківських послуг, якою передбачено не передавати Карти, ПІНи третім особам…..

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами. Доведенню підлягають обставини, що мають значення для постанови рішення по справі і відносно яких у сторін виникає спір.

Позивач довів факт неналежного виконання умов кредитного договору відповідачем та факт наявності несплаченого боргу за кредитним договором разом із відсотками за користування кредиту комісії та пені та штрафами.

Станом на 29.02.2016 р. відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 175887,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 7758,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7615.55 грн., заборгованості за пенею та комісії за користуванням кредитом - 900 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 813,69 грн.

Суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, оскільки останній стороною відповідача не спростований при судовому розгляді справи в розрізі ст. 60 ЦПК України.

Разом з цим, посилання відповідача на те, що у нього було викрадено з платіжної картки грошові кошти і він не має плати заборгованість, що утворилася за вищезазначеним договором суд оцінює критично, оскільки доказів щодо встановлення винних осіб у суду відповідачем не надано. Заборгованість за договором не погашена, відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором.

Також, за відсутності відповідної інформації від Банку про здійснення трансакцій, що ідентифікують спірні перекази коштів, суд позбавлений можливості встановити обставини передбачені п. 9 розділу VI Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року, відтак, приходить до висновку, що відсутні підстави покладати відповідальність за проведені перекази коштів на ПАТ КБ Приватбанк»

Поряд з цим, заслуговує на увагу суду, пояснення відповідача, щодо суми викрадених грошових коштів з кредитної картки. Так, вказані суми відрізняються один від одної. При судовому розгляді відповідач ствердив про викрадення з його кредитної картки 8000 грн., яка складається з 6570 грн. та 712 грн. , що фактично становить 7282 грн., в запереченні проти позову поданому до суду ( вх.№907 від 14.04.2016 р.) цей розмір становить 7300 грн., а в двох заявах адресованих на імя керівника Івано-Франківського відділення ПАТКБ « Приват банк» та на слідче відділення Івано-Франківського ВПГУНП в Івано-Франківській області суми зазначені як наближені , а саме: більше ніж 7500 грн. та відповідно більше ніж 2500 грн.

За обставин встановлених вище,суд, надає критичної оцінки та не приймає за підставні покликання відповідача, щодо переказу спірних сум.

Доводи відповідача у справі про те, що з його кредитної картки в 05 квітня 2015 році шахрайським шляхом були списані грошові кошти не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки жодних доказів про те, що крадіжка грошових коштів була з вини позивача у справі немає. Підстави для звільнення відповідача у справі від юридичної відповідальності відсутні .

Суд також вважає, що саме на відповідача покладені обов'язки по виконанню вимог за кредитним договором і саме він несе відповідальність за неналежне виконання таких. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що відповідач ОСОБА_1 має право звернутися до суду із позовом до банку про відшкодування шкоди.

Суд приймає рішення у відповідності до ч.3 ст.267 ЦК України, за якою позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач по справі не заявив про застосування позовної давності .

Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в загальному розмірі 175887,51грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі зазначеного ст. 509, 510, 525-530, 549. 610, 625, 1054-1056-1 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року; Умов та правил надання банківських послуг і керуючись ст.ст.7,15,16,10,60,61,88,209,213-218, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: с. Гнильче Підгаєцького району, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 28 грудня 2007 року станом на 29.02.2016року у розмірі 17587 (сімнадцять тисячі п'ятсот вісімдесять сім) гривень 51 копійок яка складається в т.ч. заборгованість за кредитом 7758.27 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7615,55 грн., пеня та комісія за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 900 грн., а також штрафи відповідно: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 813.69 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_2