Справа № 165/1482/16-ц
Провадження № 2/165/617/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

24 жовтня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє особистих вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, -

встановив:

03 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє особистих вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

Свої вимоги ОСОБА_4 обгрунтовував тим, що 26 грудня 2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики та підписаний сторонами, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених договором позики позикодавець ОСОБА_4 передав позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 810 000 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 26.12.2014 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 45000 доларів США, а позичальник ОСОБА_2 зобов'язалась повернути позику у визначений договором строк. Відповідно до договору позики, позика за договором є з нарахуванням відсотків, а саме 4.00% за один місяць, відсотки нараховуються на повну суму позики незалежно від залишку боргу. Згідно договору позики позичальник ОСОБА_2 мала право сплачувати кожен місяць позикодавцю ОСОБА_4 лише відсотки за користування позикою, а саме 32400 грн., що в доларовому еквіваленті станом на 26 грудня 2014 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 1800 доларів США до 26 грудня 2024 року. Позика та відсотки за користування позикою повинні бути повернені позичальником ОСОБА_2 позикодавцю ОСОБА_4 у повному обсязі 26 грудня 2024 року, починаючи із другого кожен наступний платіж мав бути здійснений не пізніше 26 числа місяця, що йде за звітним, позичальник ОСОБА_2 зобов'язалась повернути всю позику 26 грудня 2024 року.

З метою забезпечення виконання договору позики від 26 грудня 2014 року, між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки нежитлового приміщення від 27 грудня 2014 року, де ОСОБА_4 виступав як іпотекодержатель, а іпотекодавцем виступала відповідач ОСОБА_2 Договір іпотеки від 27 грудня 2014 року був підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі під номером 2516. Згідно договору іпотеки предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» (літ. А-3), загальною площею 26,5 кв.м., що знаходиться в будинку під номером 2, розташованому по бульварі Шевченка у місті Нововолинську Волинської об ласті. 03 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 001 до договіру позики від 26 грудня 2014 року. Дана угода до договору була підписана як сторонами додаткової угоди та сторонами договору позики. Відповідно до вказаної додаткової угоди №001 від 03 лютого 2015 року за згодою із відповідачем ОСОБА_2 були внесені зміни до договору позики від 26 грудня 2014 року. Згідно внесених змін позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 1170000 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 6000 доларів США, а позичальник зобов'язалась повернути позику у визначений договором строк, позичальник зобов'язалась сплачувати кожен місяць позикодавцю відсотки за користування позикою, а саме 46 800 грн., що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 2 600,00 доларів США до 26 грудня 2024 року, позичальник мала право сплачувати кожен місяць позикодавцю лише відсотки за користування позикою без часткового погашення основної суми боргу, проте 26 грудня 2024 року позика та відсотки за користування позикою мали бути повернені позичальником позикодавцю у повному обсязі. Для забезпечення виконання зобовязань за цим договором позичальник зобовязалась передати в іпотеку окремим договором іпотеки позикодавцю вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» під номером А-3, розташоване по бульвару Шевченка буд. 2, у місті Нововолинську Волинської області, передати в іпотеку окремим договором іпотеки позикодавцю вбудоване приміщення загальною площею 19,0 м. кв. літера А-5, розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4. у місті Нововолинську Волинської області та вбудоване приміщення загальною площею 69.8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4. у місті Нововолинську Волинської області. Загалом для забезпечення виконання зобовязань за цим договором укладено окремих два договори іпотеки. Відповідач отримала додатково ще 20 000 доларів США, тому сума основного боргу зросла з 45000 доларів США до 65000 доларів США. На вимогу позичальника грошові кошти, а саме, сума позики, яка дотримувалась відповідачем була передана ОСОБА_2 в присутності приватного нотаріуса ОСОБА_3 в доларах США та додатково було узгоджено, що повернення відсотків за користування позикою та сума позики також буде повертатись позикодавцю в доларах США, тому виникла необхідність вказувати у договорі позики курс долара США на момент укладання договору позики та робити привязку до валюти у якій і надавалась позика. Відповідно до додаткової угоди №001 від 03 лютого 2015 року, з метою забезпечення виконання договору позики від 26 грудня 2014 року, між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено ще один договір іпотеки нежитлових приміщень від 04 лютого 2015 року, де ОСОБА_4 виступив як іпотекодержатель, а іпотекодавцем виступила відповідач ОСОБА_2 Договір іпотеки від 04 лютого 2015 року був підписаний ними як сторонами договору та посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі під номером 62. Предметом договору іпотеки від 04 лютого 2015 року є нерухоме майно, а саме, вбудоване приміщення загальною площею 19.0 м. кв. літера А-5, розташоване по вулиці Пирогова, буд.4 у місті Нововолинську Волинської області та вбудоване приміщення загальною площею 69.8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4 у місті Нововолинську Волинської області. У забезпечення виконання боргового зобовязання за договором позики та за додатковою угодою до договору позики було передано в іпотеку 3 окремих нежитлових приміщення, що підтверджується договором позики від 26 грудня 2014 року, додатковою угодою до договору позики № 001 від 03 лютого 2015 року, договором іпотеки від 27 грудня 2014 року та договором іпотеки від 04 лютого 2015 року.

Позивач вказує, що відповідно до договорів іпотеки іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за договором позики від 26 грудня 2014 року (будь-якими змінами та доповненнями до нього), укладеним між іпотекодержателем та іпотек давцем, та додаткової угоди №001 до договору позик від 26 грудня 2014 року, за умовами якої іпотекодавець зобовязаний повернути до 26 грудня 2024 року іпотекодержателю позику у розмірі 1170000 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 65000 доларів США, сплатити відсотки за користування позикою 46800 грн. за один місяць, що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 2600,00 доларів США за один місяць. До підписання додаткової угоди №001, відповідач повина була б сплатити відсотки за користування позикою у розмірі 1800 доларів США (за один місяць), так як сума позики була меншою.

Позивач зазначає, що станом на 31 липня 2016 року відповідачем не була повернута хоча б частково сума позики, а також жодного разу не було сплачено хоча б частину відсотків за користування позикою. Відповідач ОСОБА_2 з моменту отримання позики не повернула жодної суми відповідно до договору позики та додаткової угоди № 001 до договору позики, чим порушила умови договору позики (основного зобовязання). Тому виникла заборгованість по сплаті відсотків за користування позикою у розмірі 46000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 01 серпня 2016 року відповідно до курсу Національного Банку України становить 1140800 гривень.

Станом на 01 серпня 2016 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 за договором позики становить 111000 доларів США, в тому числі 65000 доларів США основного боргу, 46000 доларів США відсотків за користування позикою за період з 26 грудня 2014 року по 01 серпня 2016 року.

Позивач вказує, що при оформленні позову до суду необхідно було звернутись до експерта для переоцінки предмета іпотеки для встановлення ринкової вартості іпотечного нерухомого майна. Відповідно до експертної оцінки вартість іпотечного майна становить 386458,00 грн. - ринкова вартість вбудованого приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» під номером А-3, площею 26,5 м.кв. розташованого на бульварі Шевченка буд. 2, у місті Нововолинську Волинської області; 197917,0 гривень - ринкова вартість вбудованого приміщення загальною площею 19,0 м.кв. літера А-5, розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у Нововолинську Волинської області; 727083, 0 гривень - ринкова вартість вбудованого приміщення загальною площею 69.8 м.кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинську Волинської області. Загалом сукупна вартість предметів іпотеки становить 1311458,00 гривень. Позивач вказує, що предмет іпотеки не покриває всіх збитків нанесених йому в процесі виконання сторонами умов договору позики.

Позивач просить суд звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ним на вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» (літера А-3), загальною площею 26,5 кв.м., розташованого по бульвару Шевченка буд. 2, у місті Нововолинську Волинської області; звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ним на вбудоване приміщення загальною площею 19,0 м.кв. (літера А-5), розташоване по вулиці Пирогова, буд.4, у місті Нововолинську Волинської області; звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ним на вбудоване приміщення загальною площею 69,8 м.кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд.4, у місті Нововолинську Волинської області. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по оплаті експертних послуг в розмірі 4500,00 грн., витрати повязані із наданням правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 6890,00 грн.

21 вересня 2016 року ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області у даній справі залучено ОСОБА_1 до справи в якості правонаступника позивача ОСОБА_4

21 вересня 2016 року ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог. Просить суд звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ним на вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» (літера А-3), загальною площею 26,5 кв.м., розташованого по бульвару Шевченка буд. 2, у місті Нововолинськ, Волинської області; звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ним на вбудоване приміщення загальною площею 19,0 м. кв. (літера А-5), розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинськ, Волинської області; звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ним на вбудоване приміщення загальною площею 69,8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинськ, Волинської області та стягнути з відповідача витрати з оплати витрат повязаних із експертними послугами 4500,00 грн., витрат повязаних із наданням правової допомоги у розмірі 5000, 00 грн. що відносяться до витрат повязаних із розглядом судової справи та підготовкою позову до суду та судовий збір в розмірі 6890,00 грн.

Вимоги обгрунтовує тим, що 14 вересня 2016 року між ним та позивачем ОСОБА_4 відбулось укладання договору про відступлення права вимоги за договором позики та укладання договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки. Боржником та іпотекодавцем за вказаними договорами є відповідач ОСОБА_2. ОСОБА_1 вказує, що внаслідок укладення та підписання вказаних договорів став новим позичальником по договору позики від 26 грудня 2014 року укладеним між ОСОБА_4 та відповідачем по справі ОСОБА_2 та автоматично став і новим іпотекодержателем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу розглядати у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила.

Третя особа, що не заявляє особистих вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення.

Згідно ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено та підписано договір позики, згідно якого позикодавець ОСОБА_4 передав позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 810000 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 26.12.2014 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 45000 доларів США, а позичальник ОСОБА_2 зобов'язалась повернути позику у визначений договором строк до 26 грудня 2024 року (а.с.13).

Згідно п.3 договору позики від 26 грудня 2014 року позика за цим договором є з нарахуванням відсотків, а саме 4.00% за один місяць. Відсотки нараховуються на повну суму позики незалежно від залишку боргу (а.с.13).

Відповідно до п.18 договору позики від 26 грудня 2014 року для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором позичальник ОСОБА_2 зобов'язалась передати в іпотеку позикодавцю ОСОБА_4 вбудоване приміщення промтоварного магазину "Оптика" під номером А-3, розташоване по бульвару Шевченка, буд.2 у місті Нововолинськ, Волинської області (а.с.13).

З метою забезпечення виконання договору позики від 26 грудня 2014 року, між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки нежитлового приміщення від 27 грудня 2014 року, де ОСОБА_4 виступав як іпотекодержатель, а іпотекодавцем виступала відповідач ОСОБА_2 Договір іпотеки від 27 грудня 2014 року був підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі під номером 2516 (а.с.15-17).

Згідно договору іпотеки від 27 грудня 2014 року предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» (літ. А-3), загальною площею 26,5 кв.м., що знаходиться в будинку під номером 2, розташованому по бульварі Шевченка у місті Нововолинську Волинської об ласті (а.с.15-17).

03 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 Юрієвною була укладена та підписана Додаткова угода № 001 до договору позики від 26 грудня 2014 року, відповідно до якої за згодою із відповідачем було внесено зміни до договору позики від 26 грудня 2014 року. Згідно внесених змін позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 1170000 гривень, що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 6000 доларів США, а позичальник зобов'язалась повернути позику у визначений договором строк, позичальник зобов'язалась сплачувати кожен місяць позикодавцю відсотки за користування позикою, а саме 46 800 грн., що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 2 600,00 доларів США до 26 грудня 2024 року, позичальник мала право сплачувати кожен місяць позикодавцю лише відсотки за користування позикою без часткового погашення основної суми боргу, проте 26 грудня 2024 року позика та відсотки за користування позикою мали бути повернені позичальником позикодавцю у повному обсязі. Для забезпечення виконання зобовязань за цим договором позичальник зобовязалась передати в іпотеку окремим договором іпотеки позикодавцю вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» під номером А-3, розташоване по бульвару Шевченка буд. 2, у місті Нововолинську Волинської області, передати в іпотеку окремим договором іпотеки позикодавцю вбудоване приміщення загальною площею 19,0 м. кв. літера А-5, розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4. у місті Нововолинську Волинської області та вбудоване приміщення загальною площею 69.8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4. у місті Нововолинську Волинської області. Загалом для забезпечення виконання зобовязань за цим договором укладено окремих два договори іпотеки (а.с.14).

Відповідно до додаткової угоди №001 від 03 лютого 2015 року, з метою забезпечення виконання договору позики від 26 грудня 2014 року, між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено ще один договір іпотеки нежитлових приміщень від 04 лютого 2015 року, де ОСОБА_4 виступив як іпотекодержатель, а іпотекодавцем виступила відповідач ОСОБА_2 (а.с.20-23).

Договір іпотеки від 04 лютого 2015 року був підписаний ними як сторонами договору та посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі під номером 62. Предметом договору іпотеки від 04 лютого 2015 року є нерухоме майно, а саме, вбудоване приміщення загальною площею 19.0 м. кв. літера А-5, розташоване по вулиці Пирогова, буд.4 у місті Нововолинську Волинської області та вбудоване приміщення загальною площею 69.8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4 у місті Нововолинську Волинської області. У забезпечення виконання боргового зобовязання за договором позики та за додатковою угодою до договору позики було передано в іпотеку 3 окремих нежитлових приміщення, що підтверджується договором позики від 26 грудня 2014 року, додатковою угодою до договору позики № 001 від 03 лютого 2015 року, договором іпотеки від 27 грудня 2014 року та договором іпотеки від 04 лютого 2015 року.

Як вбачається із договору дарування вбудованого приміщення промтоварного магазину від 25 грудня 2014 року дарувальник ОСОБА_5 передала безоплатно у власність обдаровуваній ОСОБА_2, а остання прийняла в дар від дарувальника вбудоване приміщення промтоварного магазину "Оптика" /літер. А-3/, загальною площею 26,5 кв.м., що знаходиться в будинку №2, розташованому по бульвару Шевченка в місті Нововолинську Волинської області (а.с.28-29).

Згідно договору дарування вбудованого приміщення від 19 січня 2015 року дарувальник ОСОБА_5 передала безоплатно у власність обдаровуваній ОСОБА_2, а остання прийняла в дар від дарувальника вбудоване приміщення /літер. А-5/, загальною площею 19,0 кв.м., що знаходиться в будинку №4, розташованому по вулиці Пирогова в місті Нововолинську Волинської області (а.с.31-32).

Із договору дарування вбудованого приміщення від 19 січня 2015 року дарувальник ОСОБА_5 передала безоплатно у власність обдаровуваній ОСОБА_2, а остання прийняла в дар від дарувальника вбудоване приміщення /літер. А-5/, загальною площею 69,8 кв.м., що знаходиться в будинку №4, розташованому по вулиці Пирогова в місті Нововолинську Волинської області (а.с.34-35).

За статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 отримані кошти зідно договору позики ОСОБА_4 не повернула та не сплатила відсотки та інші платежі відповідно до умов договору позики від 26 грудня 2014 року та додаткової угоди №001 від 03 лютого 2015 року до договору позики від 26 грудня 2014 року.

Як вбачається із Претензії (письмової вимоги) від 04.06.2015 року, адресованої відповідачу ОСОБА_6, ОСОБА_4 просив відповідача ОСОБА_2 впродовж 20 днів погасити заборгованість по договору позики, вказавши, що вона протягом всієї дії договору позики не сплачувала відсотки за користування позикою і протягом всього терміну користування позикою не погасила частину суму основного боргу чим порушує умови договору, тому станом на 4 червня 2015 року сума заборгованості по відсотках становить 38200 доларів США (955000 грн. по середньому курсу комерційних банків) та попередив, що змушений буде звертатись до відповідних установ для звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.37,38,39,40). Дана вимога позивача залишена відповідачем без задоволення.

Із наданого ОСОБА_4 розрахунку заборгованості від 02 серпня 2016 року, станом на 01 серпня 2016 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 за договором позики становить 111000 доларів США, в тому числі 65000 доларів США основного боргу, 46000 доларів США відсотків за користування позикою за період з 26 грудня 2014 року по 01 серпня 2016 року, курс валют встановлений НБУ станом на 01.08.2016 року становить 24,8 грн за 1 долар США, загальна сума до стягнення станом на 01.08.2016 року в гривневому еквіваленті становить 2769190,00 грн. (а.с.161).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 575 ЦК України та Закону України "Про іпотеку" в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Пунктом 2.1.4. іпотечного договору від 27.12.2014, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, і пунктом 2.1.4. іпотечного договору від 04.02.2015, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, встановлено право іпотекодержателя у випадку невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами договору позики від 26.12.2014 (із змінами, внесеними додатковою угодою №001 від 03.02.2015 року), укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, встановлено, що Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 1170000,00 грн., що в доларовому еквіваленті станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становило 65000 доларів США, а Позичальник зобов'язується повернути позику до 26 грудня 2024 року. Згідно із п. 5.1. вказаного договору позики (із змінами, внесеними додатковою угодою №001 від 03.02.2015 року) Позичальник в обов'язковому порядку повинен сплачувати кожен місяць Позикодавцю відсотки за користування позикою, а саме 46800,00 грн., що станом на 03.02.2015 року згідно середнього курсу комерційних банків становило 2600,00 доларів США до 26 грудня 2024 року. При цьому Позичальник має право сплачувати кожен місяць Позикодавцю лише відсотки за користування позикою без часткового погашення основної суми боргу. 26 грудня 2024 року позика та відсотки за користування позикою повинні бути повернені Позичальником Позикодавцю у повному обсязі.

Станом на 01 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не повернула ОСОБА_4 суму позики і жодного разу не сплатила позивачеві проценти за користування позикою, тобто має місце невиконання основного зобов'язання відповідача, встановленого договором позики від 26.12.2014 року (із змінами, внесеними додатковою угодою №001 від 03.02.2015 року), укладеним між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, у забезпечення виконання якого між сторонами укладено договори іпотеки від 27.12.2014 року і 04.02.2015 року.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Згідно із ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Так, п. 4.4. іпотечного договору від 27.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, і п. 4.4. іпотечного договору від 04.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, є таким застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки у випадку настання будь-якої з підстав, передбачених п. 4.1 договору іпотеки, одним з наступних способів: шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов'язання або шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про іпотеку".

Пункт 4.1. іпотечного договору від 27.12.2014, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, і п. 4.1. іпотечного договору від 04.02.2015, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 містять аналогічні підстави для звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки. Так, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання основного зобов'язання за договором позики воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу по сплаті позичених коштів) та/ або при несплаті або частковій несплаті процентів та/ або при несплаті або частковій несплаті комісій та штрафних санкцій у строки, встановлені договором позики; якщо у разі пошкодження чи втрати прав на предмет іпотеки Іпотекодавець не здійснить його заміну у відповідності до п. 3.1.9 цього договору; порушення Іпотекодавцем та/ або позичальником обов'язків за цим договором та/ або договором позики та невиконаня вимоги Іпотекодержателя про дострокове повне або часткове виконання основного зобов'язання; смерті та/ або визнання безвісно відсутньою, в порядку встановленому чинним законодавством України, Іпотекодавця та/ або Позичальника фізичної особи.

Згідно із п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним, з урахуванням вищевказаних норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 14 вересня 2016 року первісний позикодавець ОСОБА_4 та новий позикодавець ОСОБА_1 уклали даний договір про передачу права вимоги з Договором позики від 26 грудня 2014 року з усіма змінами та доповненнями описаними та визначеними у додатковій угоді №001 від 03 лютого 2015 року до вказаного договору позики, а новий позикодавець приймає право вимоги що належне первісному позикодавцю за основним договором. З даного договру випливає,що новий позикодавець ОСОБА_1 займає місце первісного позикодавця в зобов'язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору. Договором про відступлення права вимоги від 14 вересня 2016 року передбачено, що боржником за основним договором являється ОСОБА_2 (а.с.183).

Як вбачається із п.2.1 договору про відступлення права вимоги від 14 вересня 2016 року за передане право вимоги боржника за основним договром новий позикодавець сплачує первісному позикодавцю суму у розмірі 80000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 14 вересня 2016 року згідно середнього курсу комерційних банків становить 2120000,00 грн. (а.с.183).

Згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14 вересня 2016 року первісний іпотекодержатель ОСОБА_4 та новий іпотекодержатель ОСОБА_1 уклали даний договір про відступлення прав за договором іпотеки. Відповідно до п.2.1 даного договору новому іпотекодержателю відступаються права вимоги за іпотечним договором, що укладений між іпотекодержателем ОСОБА_4 та іпотекодавцем ОСОБА_2, посвідчений 27 грудня 2014 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, реєстраційний номер 2516, з усіма додатковими угодами та додатковими договорамидо нього, що є його невід'ємною частиною, відповідно до якого іпотекодавець передав первісному іпотекодержателю в іпотеку наступне майно, а саме: вбудоване приміщення промтоварного магазину "Оптика" /літ.А-3/ загальною площею 26,5 кв.м., що знаходиться в будинку №2, розташованого на бульварі Шевченка, в місті Нововолинську, Волинської області (а.с.184-185).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що на підставі договору дарування, серія та номер 786, виданого 25.12.2014 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 вбудоване приміщення промтоварного магазину "Оптика" загальною площею 26,5 кв.м., нежитлове приміщення, за адресою: бульвар Шевченка, №2 в місті Нововолинську, Волинської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та на підставі договору іпотеки від 27.12.2014 року, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14.09.2016 року даний нежитловий об'єкт обтяжено ОСОБА_1 (а.с.186-187).

Згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14 вересня 2016 року первісний іпотекодержатель ОСОБА_4 та новий іпотекодержатель ОСОБА_1 уклали даний договір про відступлення прав за договором іпотеки. Відповідно до п.2.1 даного договору новому іпотекодержателю відступаються права вимоги за іпотечним договором, що укладений між іпотекодержателем ОСОБА_4 та іпотекодавцем ОСОБА_2, посвідчений 04 лютого 2015 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, реєстраційний номер 62, з усіма додатковими угодами та додатковими договорамидо нього, що є його невід'ємною частиною, відповідно до якого іпотекодавець передав первісному іпотекодержателю в іпотеку наступне майно, а саме: вбудоване приміщення /літ.А-5/ загальною площею 19,0 кв.м. та вбудоване приміщення /літ.А-5/ загальною площею 69,8 кв.м., що знаходиться в будинку №4, розташованого по вулиці Пирогова, в місті Нововолинську, Волинської області (а.с.188-189).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що на підставі договору дарування, серія та номер 38, виданого 19.01.2015 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 вбудоване приміщення загальною площею 19,0 кв.м., нежитлове приміщення, за адресою: вулиця Пирогова, №4 в місті Нововолинську, Волинської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та на підставі договору іпотеки від 04.02.2015 року, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14.09.2016 року даний нежитловий об'єкт обтяжено ОСОБА_1 (а.с.190-191).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що на підставі договору дарування, серія та номер 37, виданого 19.01.2015 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 вбудоване приміщення загальною площею 69,8 кв.м., нежитлове приміщення, за адресою: вулиця Пирогова, №4 в місті Нововолинську, Волинської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та на підставі договору іпотеки від 04.02.2015 року, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14.09.2016 року даний нежитловий об'єкт обтяжено ОСОБА_1 (а.с.192-193).

При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, необхідно звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» (літера А-3), загальною площею 26,5 кв.м., розташованого по бульвару Шевченка буд. 2, у місті Нововолинськ, Волинської області; звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на вбудоване приміщення загальною площею 19,0 м. кв. (літера А-5), розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинськ, Волинської області; звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на вбудоване приміщення загальною площею 69,8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинськ, Волинської області.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути на користь позивача ОСОБА_1, як правонаступника на підставі договору про відступлення права вимоги судові витрати по справі в розмірі 9890,00 грн., які поніс первісний позивач ОСОБА_4 при зверненні до суду, зокрема сплачений судовий збір в розмірі 6890,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та витрати повязані із наданням правової допомоги у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується документально (а.с.162-165). Суд частково стягує витрати на правову допомогу, оскільки у розрахунку витрат на правову допомогу (а.с.164) обліковано витрати із врахуванням безпосередньо участі у судових засіданнях та транспортні витрати, проте вказані витрати не були понесені оскільки справа розглянулась без участі позивача за його заявою. Витрати по оплаті експертних послуг в розмірі 4500,00 грн. суд не стягує, оскільки дані витрати не віднесені до переліку судових витрат.

Керуючись ст.ст.11, 60, 88, 213-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 16, 509, 510, 524, 525, 530, 533, 611, 651, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на вбудоване приміщення промтоварного магазину «ОПТИКА» (літера А-3), загальною площею 26,5 кв.м., розташованого по бульвару Шевченка буд. 2, у місті Нововолинськ, Волинської області.

Звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на вбудоване приміщення загальною площею 19,0 м. кв. (літера А-5), розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинськ, Волинської області.

Звернути стягнення за договором позики від 26 грудня 2014 року на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на вбудоване приміщення загальною площею 69,8 м. кв., розташоване по вулиці Пирогова, буд. 4, у місті Нововолинськ, Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9890 (дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков