№ 201/9490/16-ц
провадження 2-з/201/238/2016
УХВАЛА

04 листопада 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «Максімус» та товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «АТІС СТРОЙ» про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «Максімус» та товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «АТІС СТРОЙ» про витребування майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року по справі вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу задоволено частково, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року скасовано та передано питання на новий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову, проте надане суду клопотання не відповідає вимогам даної статті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову позивач в ній не обґрунтовує, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний у заяві вид забезпечення позову; не зазначає обставини та не надає документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не наведено підстав та доказів, які підтверджують порушення прав позивача та не доведено і не надано документи, які підтверджують, що спірне майно дійсно знаходиться в державній будівлі.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «Максімус» та товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «АТІС СТРОЙ» про витребування майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя