Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4599/16 Головуючий у 1 інстанції: Гасанбеков С.С.
Є.У. № 320/921/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року про визнання неподаною і повернення позовної заяви ОСОБА_3 до судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. про визнання дій судді протиправними та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій судді і відшкодування шкоди. В обґрунтування свого позову зазначав, що в провадженні судді Ковальової Ю.В. у 2014-2015 р.р. перебувало декілька його справ, які розглядалися з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального права, що спричинило йому моральну і майнову шкоду. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати дії судді протиправними, стягнути з державного бюджету України 5 000 грн. моральної і 100 грн. майнової шкоди, розяснити казначейській службі її право стягнути у субсидіарному або регресному порядку з ОСОБА_4 5100 грн.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК. Частиною 2 вказаної норми права передбачені підстави відмови у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до судді міськрайонного суду про визнання неправомірними дій судді при розгляді справ і відшкодування шкоди,.(а.с.5-11).

Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року позовну заяву залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам п.п.3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України: наведений у позовній заяві зміст позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача при винесенні судових рішень є неконкретним, оскільки не містить реквізитів (дати винесення, номеру справи, найменування сторін) тих судових рішень, під час винесення яких відповідач, на думку позивача, діяв протиправно; позовна заява не містить посилання на докази, якими підтверджується кожна обставина. ОСОБА_3 надано пятиденний строк для усунення недоліків позову.

Оскільки ОСОБА_3 ухвалу суду не виконав, недоліки позову не усунув, оскаржуваною ухвалою від 26 вересня 2016 року позовну заяву визнано неподаною і повернуто заявникові.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Залишаючи позовну заяву без руху, а потім повертаючи її позивачеві як таку, що за формою і змістом не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України суд фактично дійшов висновку про відсутність передбачених ч.2 ст.121 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження у справі і вдався до оцінки зазначених у позовній заяві обставин, наведених ОСОБА_3 в обґрунтування своїх вимог, що суперечить вищеназваними положенням процесуального закону.

Разом з тим, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів(суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду (судді) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді(суду), повязаних із розглядом кримінальної чи цивільної справи, нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень Конституції України про те, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала судді про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_3 не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,313 п.3 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: