Справа № 683/1941/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю

представника заявниці - адвоката Віхерко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа -Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області,

встановив:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_3 з 1993 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частка квартири АДРЕСА_1, інша частина квартири належить їй. З 02 лютого 1965 року по 06 грудня 1984 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, і після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю, як подружжя. В 1993 році вона досягла пенсійного віку і з того часу перебувала на утриманні ОСОБА_3, постійним і основним джерелом для існування була заробітна плата останнього. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у прийнятті документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, оскільки факт перебування на утриманні не підтверджено. Встановлення даного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав.

Представник заявниці - адвокат Віхерко Н.О. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У відповідності до п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В силу ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним ( ст. 531 Цивільного кодексу України) не менше одного року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Старокостянтинівським районним відділом РАГС 18 листопада 1997 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частина квартири АДРЕСА_1, що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 жовтня 1994 року Старокостянтинівським цукровим заводом згідно з розпорядженням від 03 жовтня 1994 року за № 17 та зареєстрованого Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № НОМЕР_2. Власником іншої частини даної квартири вказана ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 06 грудня 1984 року Старокостянтинівським районним відділом запису актів громадянського стану Хмельницької області, 06 грудня 1984 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У довідці (Ф-7) «Про сумісну реєстрацію до дня смерті», виданій Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств від 06 червня 2016 року за № НОМЕР_4, вказано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 спільно з дружиною ОСОБА_2

Як вбачається з листа відмови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області від 08 червня 2016 року за № 199/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, не заведена.

У відповідності до повідомлення Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10 червня 2016 року за № 15/І-6, ОСОБА_2 з 12 травня 1993 року одержує пенсію за віком. В період з 1995 року по 1997 рік перебувала на обліку та отримувала пенсію в управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації.

Старокостянтинівським районним трудовим архівом надано архівну довідку № 321-І від 14 червня 2016 року на ОСОБА_3 із зазначенням його заробітної плати за 1994-1997 року під час роботи в ВСАТ «Зоря».

З аналізу вищевказаних довідок вбачається, що дохід ОСОБА_3 в порівнянні з доходом ОСОБА_2 є більшим.

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що заявниця ОСОБА_2 після виходу на пенсію з 1993 року по 1997 рік дійсно перебувала на утриманні ОСОБА_3 Хоча вони розлучилися, однак, продовжували проживати разом, як одна сім'я, до дня смерті ОСОБА_3

Проаналізувавши всі докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, якій на день смерті ОСОБА_3 було 59 років, проживала разом з ним з 1993 року і до його смерті, дохід померлого був більшим, тому заява ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, з 1993 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ______________