Провадження № 2/127/5876/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

07 листопада 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі - Поливаній Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1. Відповідно до домової книги в даному будинку зареєстровано троє людей: він, його син ОСОБА_1 та колишня дружина ОСОБА_3 Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та з того часу ОСОБА_3 виїхала з квартири забравши свої речі. Де проживає наразі, позивачу не відомо.

Оскільки остання порушує права позивача, так як він змушений нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, тому ОСОБА_2 змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у її відсутність, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2012 року, ОСОБА_2 є спадкоємцем житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав, право власності на житловтий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано 04.10.2012 року за ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області 22.09.2015 року, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.10)

Як вбачається з акту від 13.08.2016 року, складеного мешканцями будинковолодінь АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак не проживає в ньому на протязі року. Місце проживання відповідача не відоме (а.с. 6). В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами позивача, пояснили, що відповідач не проживає в спірному житлі з червня 2015 року.

Також факт реєстрації відповідача в спірному житлі підтверджується домовою книгою (а.с. 8-9).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїх майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частинами 2, 3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача у будинку АДРЕСА_1 понад один рік, а саме з червня 2015 року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. витрат на оплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 (п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: