АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4938/16 Справа № 2-4039/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа, поновленні строку для предявлення виконавчого документу до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року у задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі банк просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення вимог заяви у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2010 року у повному обсязі задоволені вимоги ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитом 5 198,71 грн., по процентах 11 379,16 грн., по сумі дострокового стягнення кредиту 30 839,33 грн., по підвищених відсотках 2474,03 грн., витрати по сплаті судового збору - 498,91 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього стягнуто суму в розмірі 50 510,14 грн. Заочне рішення суду набрало законної сили, у зв'язку із чим, позивачу було видано виконавчий лист.

Ленінським ВДВС ДМУЮ за результатами вжитих державним виконавцем заходів було встановлено, що боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із чим, виконавче провадження було закінчено, та направлено постанову про закінчення провадження та оригінал виконавчого листа до ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції.

Відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного юстиції на підставі постанови про повернення виконавчого документа від 23 березня 2012 року було повернуто виконавчий лист №2-4039/10 стягувачу та направлено на його адресу.

Станом на 08 липня 2015 року виконавче провадження відносно ОСОБА_2 на виконанні Ленінського ВДВС ДМУЮ не перебуває.

Виходячи з цього суд дійшов висновку, що заявником не надано достатніх, достовірних та належних доказів того, коли фактично він дізнався про втрату виконавчого документа і з вини кого він не був поданий вчасно до виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині поновлення строків для предявлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заявником не надано жодних доказів у відповідності до вимог ст. 60, 61 ЦПК України, на підтвердження поважності пропуску ним строку для предявлення виконавчого документу до виконання та зазначив, що постанова державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ про повернення виконавчого документа прийнята 23 березня 2012 року, але заявник з моменту повернення йому виконавчого документа тривалий час не звертався до виконавчої служби задля примусового виконання рішення чи для отримання відомостей про хід примусового виконання рішення суду, а звернувся із листом лише 07 серпня 2015 року.

Але із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони суперечать обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вирішуючи питання про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд не врахував вимоги ст.ст. 31, 47 Закону України «Про виконавче провадження», не перевірив яким чином ВДВС виконав ці вимоги, чи отримував заявник виконавчий документ, та не встановив, коли фактично заявник дізнався про втрату виконавчого документа і з вини кого він не був поданий вчасно до виконання.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення та виклик боржника в судове засідання, відповідно до вимог ч.2 ст.370 та ч.2 ст.371 ЦПК України.

Отже, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасуватита передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: