Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/5/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько К. М.
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

за участю секретаря: Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина» на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 043454, який був виданий 03.11.2006 року, вона є власником земельної ділянки загальною площею 9,59 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області.

ОСОБА_2 вказує на те, що в 2008 році їй було запропоновано укласти договір оренди землі з ПСП «Червона калина» строком на 10 років, але вона відмовилася та пояснила, що погоджується укласти договір строком на 5 років, тобто до 2013 року. Підписавши три примірники договору оренди землі строком на 5 років, відповідач забрав їх для подальшої державної реєстрації та один з примірників договору не повернув позивачці.

В 2013 році ОСОБА_2 звернулася до ПСП «Червона калина» з вимогою повернути її земельну ділянку, але їй було відмовлено та пояснено, що договір підписано на 10 років, а тому повертати земельну ділянку відповідач не буде.

Позивачка посилається на те, що вона звернулася до відділу Держземагенства в Новгородківському районі про видачу копії договору оренди землі від 01.10.2008 року зареєстрованого за номером 83 від 24.10.2008 року. Оглянувши вказаний договір ОСОБА_2 побачила, що підпис в договорі не її та виконаний іншою особою. А тому, ОСОБА_2 зазначає те, що даний договір суперечить її інтересам, доручення на укладання договору нікому не надавала, сама його не підписувала.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року зареєстрований за номером 83 від 24.10.2008 року укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Червона калина».

Стягнуто з ПСП «Червона калина» с. Веблюжка, Новгородківського району, Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 - 229 грн. 40 коп. судового збору, 1000 грн. витрат на правову допомогу, 944 грн. 64 коп. витрат по оплаті судової експертизи.

Не погоджуючись з рішенням суду ПСП «Червона калина» звернулося з апеляційною скаргою в якій просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Зазначило, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Чернецького Д.В. дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов та визнаючи договір оренди землі недійсними, суд першої інстанції виходив з того, що у справі за клопотанням ОСОБА_2, Кіровоградським відділенням Одеського накуво-дослідного інституту судових експертиз була проведена судово-почеркознавча експертиза. За висновком судового експерта Краузе С.П. № 462 від 15.07.14 р. підпис в договорі оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року зареєстрованого 24.10.2008 року за № 83 у Новгородківському відділі КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», графа «орендодавець», виконаний не самою ОСОБА_2, а іншою особою. Таким чином, зібраними по справі доказами доведено відсутність волевиявлення учасника правочину і не дотримання форми правочину встановленої законом (частини 3, 4 ст. 203 ЦК України).

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Так, судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ПСП «Червона калина» був укладений договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року. Згідно умов договору позивачем передано відповідачу в оренду земельну ділянку загальною площею 9,59 га строком на 10 років.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, з урахуванням коефіцієнту індексації, що складає 3202 (три тисячі двісті дві) гривень на рік.

Судом першої інстанції також встановлено, що вищевказаний договір зареєстровано у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі вчинено запис від 24.10.2008 року за № 83.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актами цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідо до пложень ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підстави недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, ч. 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

При вирішенні спору суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі", визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Зокрема, не є укладеним правочин (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 01.10.2008 року вбачається, що він відповідає вимогам Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 1724 від 13.12.2006 року №780 від 03.09.2008 року). Сторонами погоджено усі істотні умови угоди.

В суді апеляційної інстанції в судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувала про те, що підписувала договір оренди земельної ділянки, але на 5 років.

Протягом дії договору оренди землі від 01.10.2008 року позивачка отримувала орендну плату про, що вона також не заперечувала.

Крім того, висновком повторної судово-почеркознавчої експертизи №19 від 03 березня 2016 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України в Кіровоградській області, проведеної за клопотанням сторони відповідача на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2014 року встановлено, що при досліджені підписів розташованих в графі «Орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки б/н від 01.10.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та директором ПСП «Червона калина» Бойчик Василем Степановичем, в графі «Орендодавець» в акті встановлення та погодження в натурі меж земельних ділянок «_»___2008 року та в графі «Орендодавець» в акті про передачу та прийом земельної ділянки, яка надається в оренду «_»___2008 року, виконані ОСОБА_2.

При розгляді спору колегія суддів саме висновок повторної судово-почеркознавчої експертизи вважає належним та допустимим доказом у справі, оскільки зазначене експертне дослідження базується на більш повному об'ємі матеріалів наданих сторонами.

У разі незгоди позивачки з терміном дії договору способом захисту її порушеного права мав бути позов до відповідача про розірвання угоди земельної ділянки або витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Але підчас розгляду справи в суді ОСОБА_2 підстав та формулювання позовних вимог не змінювала, а суд апеляційної інстанції згідно ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в справі про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина» - задовольнити.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2014 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Червона калина» витрати за проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи в сумі 6768,00 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді: