ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого судді: Осаулової Н.А .,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 33 по вул. Лісовій в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2013 року, помер його батько, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок № 33 по вул. Лісовій в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області. Подавши своєчасно до Фастівської державної районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, 19.03.2015 року отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просить суд розглянути позов без участі представника сільської ради, проти позовних вимог гр. ОСОБА_1 не заперечує та просить прийняти рішення відповідно до законодавства України.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 1-ОК №277000 від 29.04.2013 року ОСОБА_2, помер 28.04.2016 року (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_4 1-АГ №361733 від 01.06.1967 року позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.9).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є його діти, син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5.

З матеріалів спадкової справи №422/2014 померлого 28.04.2013 року, ОСОБА_2 вбачається, що 16.12.2014 року позивач ОСОБА_1, звернулася із заявою до Фастівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, в свою чергу, донька померлого, ОСОБА_5 подала до Фастівської районної державної нотаріальної контори заяву, в якій повідомила, що строк для прийняття спадщини вона пропустила, в суд з позовом про надання їй додаткового строку достатнього для прийняття спадщини після смерті батька звертатися не буде. (а.с.45, 50).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з відмови Державного нотаріуса ОСОБА_4, позивач звертався до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що не додано жодного правовстановлюючого документу. (а.с. 13).

Згідно довідки № 289 від 19.03.2015 року виданої Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» про те, що згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01.01.2013 року, житловий будинок № 33 по вул. Лісова в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області не про інвентаризований та по праву приватної власності не зареєстрований. Первинну інвентаризацію домоволодіння проведено 10.03.2015 року на ім'я ОСОБА_1. Інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 10.03.2015 року, становить 45062 гривні. (а.с. 14).

Як вбачається із Довідки № 02-22/214 від 30.04.2013 року, виданої Дмитрівською сільською радою Фастівського району Київської області, про те, що ОСОБА_1 за власні кошти поховав свого батька ОСОБА_2, який помер 28.04.2013 року, разом з ним проживав та вів спільне господарство, доглядав батька до дня смерті. (а.с. 11).

Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які суду пояснили, що позивач ОСОБА_1 проживав разом з померлим батьком, доглядав за ним до самої смерті, спадщину не може оформити у звязку з відсутністю документів на спадковий будинок.

Відповідно до довідки № 153 від 24.02.2016 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради, померлий 28.04.2013 року ОСОБА_2, на день смерті був прописаний і проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Його спадкове майно складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Дмитрівка по вул. Лісова, 33; земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою с. Дмитрівка, вул. Лісова,33 та земельної ділянки (паю) площею 2,7168 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта серії ЯГ № 229856 від 11.05.2006 року.(а.с.32).

Оскільки, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, написав нотаріусу заяву про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, тому він вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 15, 392, 1218, 1261, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 18 травня 167 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок № 33 по вул. Лісовій в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 28 квітня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ