Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 311/1046/16-ц
Провадження № 2/321/360/2016
У х в а л а

11 липня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного суду Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Михайлівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного суду Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії.

В судове засідання сторони не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі, враховуючи такі обставини:

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_1 позовної заяви, у Василівському районному суді Запорізької області були розглянуті цивільні справи за його участі, а саме: про стягнення аліментів, про розірвання шлюбу та про усунення перешкод у вихованні дитини. Судом були прийняті рішення не на користь ОСОБА_1, тому він звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовами про зобовязання вчинити дії на виконання Конституції України та Сімейного кодексу України.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 фактично оскаржує бездіяльність суддів Василівського районного суду Запорізької області, яка на його думку, була допущена ними, в ході розгляду цивільних справ, та призвела до порушення його прав та інтересів.

Згідно зі статтями 126 та 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Зі змісту наведених положень вбачається, що рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосудця, повязаних із підготовкою та судовим розглядом справ, можуть оскаржуватись у чинному в даний час апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом. Рішення суду (процесуальні дії чи бездіяльність суддів) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституцій та законодавством про судочинство.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у справі, як цього вимагає позивач. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» розяснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У звязку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 208-210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного суду Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2