У х в а л а

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум», поданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Іриною Миколаївною на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко І.М. (далі - ПАТ «Банк Форум»; банк) звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 21 359,71 доларів США, а також 8 005 грн 05 коп. пені та 5 000 грн штрафу.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 28 листопада 2007 року між ПАТ «Банк Форм» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 119/07/26 N, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на суму 40 000 доларів США зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення до 20 листопада 2032 року.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку із чим станом на 11 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 21 359,71 доларів США, 8 005 грн 05 коп. пені та 5 000 грн штрафу, банк просив задовольнити позов у повному розмірі.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 січня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форм» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Ларченко І.М. відхилено, рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Форм» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Ларченко І.М., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скаргапідлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили із відсутності підстав для дострокового повернення кредитних коштів, оскільки на час звернення до суду ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним кредитним договором були виконані в повному обсязі у зв'язку із регулярним проведенням платежів, в тому числі і в більших розмірах, ніж передбачено кредитним договором, а труднощі з його сплати виникли лише в процесі ліквідації банку, що не дає підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 листопада 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 119/07/26 №, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на суму 40 000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення до 20 листопада 2032 року на придбання квартири (а. с. 7-9).

Згідно з п. 2.3 договору позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в сумі не менше 134,00 доларів США; при цьому відповідно до п. 2.4 договору, якщо позичальник у поточному місяці сплатив суму більшу ніж та, яка зазначена в п. 2.3 договору, то в наступних періодах позичальник має право здійснити повернення частини кредиту менше на суму, яка була переплачена у попередніх періодах.

За умовами п. 2.5 договору проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.7 цього договору, і несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п. 2.7 цього договору, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно та майно, яке передано в іпотеку.

Згідно з п. 3.2.2 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору (п. 3.2.5 договору).

За кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3 договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 000 грн (п. 4.4 договору).

За умовами п. 5.3 договору сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань з повернення суми кредиту, сплати процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3 цього договору, є умовою, при настанні якої припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені.

Відповідно до п. 7.6 договору усі повідомлення сторін цього договору здійснюються у письмовій формі шляхом направлення телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у цьому договорі.

Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що у зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків у відповідача утворилась заборгованість, у зв'язку із чим банк направив йому вимогу від 26 січня 2015 року про дострокове стягнення заборгованості, проте вказана вимога останнім не виконана, у зв'язку із чим станом на 11 березня 2015 року заборгованість відповідача складала 21 359,71 доларів США, з якої: поточна заборгованість з повернення кредитних коштів - 19 609,83 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1 501,48 доларів США, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 248,40 доларів США, а також 8 005 грн 05 коп. пені та 5 000 грн штрафу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 11 березня 2015 року відповідачем сплачено 20 390,17 доларів США тіла кредиту, що на 8 062,17 доларів США більше, ніж встановлений банком мінімум для такого погашення, та 25 698,20 доларів США процентів за користування кредитними коштами за вказаний період, а також виходили із відсутності доказів про направлення відповідачу вимоги про дострокове виконання зобов'язань; при цьому зазначали, що у червні 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «Банк Форум», у зв'язку із чим відповідач був позбавлений можливості вносити чергові платежі за кредитним договором, оскільки інші банківські установи не приймали грошові кошти, сплачені ним на виконання умов кредитного договору.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суди попередніх інстанцій на вказане вище уваги не звернули та умови кредитного договору не врахували, у зв'язку із чим доводів позивача не перевірили та не надали їм належної оцінки, зокрема, і відправленню ПАТ «Банк Форум» 26 січня 2015 року на вказану у кредитному договорі адресу ОСОБА_4 вимоги про дострокове виконання зобов'язань (а. с. 49).

При цьому, вважаючи, що відповідач позбавлений можливості вносити чергові платежі за кредитним договором у зв'язку з ліквідацією ПАТ «Банк Форум», суди попередніх інстанцій на врахували, що 01 квітня 2015 року банк направив на адресу відповідача лист із зазначенням реквізитів для виконання грошових зобов'язань, а також вказав про можливість ознайомитись з прикладом платіжного доручення на сайті банку та номери телефонів для довідкової інформації (а. с. 51).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж за вказаним вище кредитним договором відповідачем було здійснено у липні 2014 року (а. с. 3-5), у зв'язку із чим починаючи з серпня 2014 року утворилась заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, що відповідно до умов кредитного договору є підставою для дострокового стягнення заборгованості, у зв'язку з чим посилання апеляційного суду на вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у даному випадку є безпідставними.

Таким чином, на порушення вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України суди попередніх інстанцій належним чином не перевірили доводів як позивача, так і відповідача, а поданим доказам, які є у справі, належної правової оцінки не надали, однак мали оцінити вказані докази у сукупності з іншими доказами, що мають значення для правильного вирішення спору; при цьому не врахували, що відповідно до розрахунку позивача з серпня 2014 року у відповідача утворилась заборгованість зі сплати відсотків, у зв'язку із чим позивачем було нараховано пеню та штраф, а тому висновки судів про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог є передчасними.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм матеріального та процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Банк Форум», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Іриною Миколаївною, задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 січня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана