Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/8458/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Тітов М.Ю.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М,

Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року за заявою представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи. Посилається на те, що судом було безпідставно відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову, не враховано, що позивачем були надані докази на обґрунтування своїх позовних вимог, та обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на майно, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи, що були направлені для розгляду суду апеляційної інстанції, вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на земельну ділянку.

Представником позивача була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) майно та грошові кошти, що йому належать і знаходяться у нього або в інших осіб.

У заяві представник позивача посилався на п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, та на твердження про те, що жодних коштів від позивача не отримував і з позивачем не знайомий взагалі, про його існування дізнався виключно із позовної заяви.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та безпідставності, відсутності доказів про те, що існує загроза реалізації нерухомого майна, а також про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає матеріалам справи та положенням процесуального закону, а саме ст. ст. 151, 152 ЦПК України, відповідно до яких позов може бути забезпечений судом за обгрунтованою заявою заінтересованої особи, в тому числі і шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти відповідача. Заходи забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами, вживаються у тому разі, якщо існує загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду через невжиття заходів забезпечення позову.

Із заяви про забезпечення позову не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_4 може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на земельну ділянку, а також позивачем не додано до заяви належних доказів щодо можливості та наміру відповідача реалізації належного йому майна

Крім того, зважаючи на зміст позовних вимог - звернення стягнення на земельну ділянку в Оболонському районі м. Києва з припиненням права власності відповідача на неї та визнання права власності на цю земельну ділянку за позивачем, останнім не обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача, тобто співмірності заходів забезпечення позивачем вимогам.

З урахуванням зазначених обставин, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову суду у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: