Провадження № 2/193/227/16
У Х В А Л А

15 квітня 2016 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Патинка А.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

15 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 та стягнути з останнього аліменти на утримання сина.

Позовна заява підлягає залишенню без руху відповідно до ст. 121 ЦПК України, оскільки вона не відповідає вимогам ст.119, а саме:

в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів, які не взаємопов'язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів. Крім того, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про стягнення аліментів, є різними.

Спільний розгляд, різних не взаємопов'язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв'язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про стягнення аліментів, і в наслідок чого може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про стягнення аліментів.

Крім того, за змістом положень ст. 126 ЦПК, вирішення питань про об'єднання і роз'єднання позовних вимог, це виключне право судді або суду, а не позивача.

У порушення ч. 2 ст. 118 та п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, також у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, що в даному конкретному випадку, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, пов'язані між собою і їх доцільно розглядати в одному провадженні та чим конкретно це підтверджується.

Також, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів у частці, позивачка, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не виклала в позові обставин і не зазначила доказів того, що відповідач має постійне місце роботи і отримує регулярно заробітну плату.

Крім того, в обґрунтуванні позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що проживає разом з бабусею по вул.Карпенка пгт.Софіївка, тоді як в анкетних даних позивача місце проживання зазначено АДРЕСА_1, тому необхідно усунути розбіжності та надати уточнену позовну заяву до суду.

Таким чином, в порядку ст. 121 ЦПК України вищезазначена позовна заява повинна бути залишена без руху.

На підставі вищезазначеного та керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачеві термін для усунення недоліків, що не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, роз'яснивши, що при неусуненні недоліків до вказаного часу позовна заява буде рахуватися не поданою і повернута позивачеві, в цьому разі немає перешкод для звернення з новою позовною заявою до суду.

2.Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_3