У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживачів, стягнення коштів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом та з урахуванням поданих уточнень просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5) на підставі ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» неустойку в розмірі 5 130 грн та судові витрати.

Зазначав, що 04 грудня 2014 року придбав мобільний телефон марки «HTC One 801e», вартістю 8 999 грн. Під час його експлуатації було виявлено недоліки, які впливали на неможливість використання товару за призначенням, у зв'язку із чим 23 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до сервісного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_5) для проведення гарантійного ремонту.

Однак, в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний ремонт проводився відповідачем більше 14 днів, а тому він звернувся до суду із позовом про стягнення неустойки.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку за затримку усунення недоліку телефону в сумі 2 430 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 рокута залишити в силі рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави вважати, що саме відповідачем ФОП ОСОБА_5 порушені права позивача з приводу затримки виконання ремонтних робіт телефону позивача, оскільки він не є ні продавцем товару, ні його виробником, ні виконавцем робіт чи надання послуг по здійсненню діагностики (ремонту) зазначеного телефону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив із того, що договірні відносини щодо гарантійного ремонту телефону позивача, виникли саме між позивачем та сервісним центром «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_5), який відповідно до квитанції № від 23 червня 2015 року прийняв на гарантійний ремонт телефон позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг.

Згідно положень ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Судами встановлено, що 04 грудня 2014 року ОСОБА_4 придбав у приватного підприємця ОСОБА_7 мобільний телефон марки «HTC One 801e», вартістю 8 999 грн.

Відповідно до п. 3 гарантійного талону, що виданий споживачу до телефону при його покупці 04 грудня 2014 року продавцем зазначено, що протягом гарантійного періоду НТС або його авторизований партнер на їхній розсуд безкоштовно відремонтують або замінять дефектний продукт, а в додатку 1 адреси сервісних центрів які надають послуги з гарантійного ремонту телефонів. В м. Черкаси такий сервісний центр зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_5).

Відповідно до квитанції № від 23 червня 2015 року сервісний центр «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_5) прийняв від ОСОБА_4 для здійснення гарантійного ремонту телефон марки «HTC One 801e».

Також судами встановлено, що фактичне отримання позивачем зазначеного телефону після проведення його гарантійного ремонту відбулось 02 вересня 2015 року.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції щодо прийняття сервісним центром (ФОП ОСОБА_5) телефону позивача на гарантійний ремонт та порушення відповідачем ФОП ОСОБА_5 строку проведення гарантійного ремонту, визначеного ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та погодженого сторонами у договорі (квитанції) на гарантійне обслуговування (не більше 45 днів).

Доводи скаржника з приводу того, що ФОП ОСОБА_5 не є авторизованим центром з гарантійного обслуговування телефонних апаратів HTC, а тому є неналежним відповідачем по справі, є безпідставними, оскільки відповідно до квитанції № від 23 червня 2015 року сервісний центр «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_5) прийняв від ОСОБА_4 на гарантійний ремонт телефон марки «HTC One 801e», а отже взяв на себе зобов'язання з приводу здійснення даного ремонту відповідно до умов чинного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи касаційної скарги щодо невідповідності висновків суду апеляційної інстанції матеріалам справи з приводу повідомлення позивача про готовність телефонного апарату 20 червня 2015 року є необґрунтованими та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень ч. 1 ст. 335 ЦПК України виходить за межі розгляду суду касаційної інстанції.

Безпідставними є також посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при повідомленні відповідача про час та місце розгляду справи, враховуючи те, що сторона відповідача приймала участь у розгляді справи в апеляційному порядку, надавала відповідні заперечення та відсутні підстави вважати, що їй чинились перешкоди в ознайомленні з матеріалами справи.

Крім того, помилковими є доводи касаційної скарги щодо неправильного розподілу судом апеляційної інстанції судових витрат.

Так, судом апеляційної інстанції були наведені розрахунки стягнутої суми судових витрат при проведенні його розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України, згідно яких судом було враховано пропорційність задоволення позовних вимог та положення ч. 3 ст. 2 ЦПК України щодо застосування законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі, надав їм належну правову оцінку, правомірно застосував норму права, яка застосовується до даних правовідносин, обґрунтовано та законно дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

С.О.Карпенко

В.О. Савченко