Справа № 347/2194/15
Провадження № 22-ц/779/1554/2016
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І. В. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.,

секретар Шемрай Н.Б.,

з участю:відповідача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Косівської міської ради про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 03 червня 2016 року про зупинення провадження у справі, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Косівського районного суду від 03 червня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Косівської міської ради про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна зупинено до 22 серпня 2016 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України у звязку з тим, що померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, а спірні правовідносини допускають правонаступництво.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 11.05.2011. Позивач помер 22.02.2016 після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, тому перехід права на прийняття спадщини (спадкову трансмісію) до його спадкоємців, як у випадках права на прийняття обовязкової частки у спадщині, є неможливим, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, що судом враховано не було. Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати, провадження у справі закрити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 і його представник апеляційну скаргу підтримали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 37 ЦПК в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна. ОСОБА_4 є сином померлої 11.05.2011 ОСОБА_5 16.05.2011 він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте довідався, що мати 12.02.2009 заповіла все своє майно ОСОБА_2

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_4 зазначав, що рішенням Косівського районного суду від 06 травня 2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні його позову до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, а також відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_2 до нього про усунення права від спадкування на обовязкову частку. 30.10.2015 він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_5, однак постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу від 30 жовтня 2015 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частки житлового будинку та господарських споруд по вул. С.Бандери, 20 в м. Косів та виділити йому 1/2 реальну частку цього домоволодіння.

Під час розгляду справи 22 лютого 2016 року ОСОБА_4 помер.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Отже, у цій правовій нормі, на яку посилається апелянт, спадкова трансмісія можлива за умови, якщо спадкоємець помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, тоді право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців, так як право на обов'язкову частку належить визначеним у законі особам, а тому є таким, що нерозривно пов'язане з його суб'єктом.

На відміну від спадкової трансмісії при спадкоємстві перехід прав та обовязків спадкодавця до його спадкоємців відбувається в порядку спадкового правонаступництва.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 4 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як видно з рішення Косівського районного суду від 06 травня 2015 року, яке в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення, ОСОБА_4, син померлої ОСОБА_5, 16.05.2011 звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі. Звернувшись після смерті матері ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він використав своє право на обовязкову частку у спадщині. Цим судовим рішенням, що набрало законної сили, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення права від спадкування на обовязкову частку відмовлено.

Згідно постанови приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу від 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку у спадщині на 1/2 частку житлового будинку по вул. С.Бандери, 20 в м. Косів, що належить померлій 11.05.2011 ОСОБА_5 У видачі свідоцтва відмовлено, оскільки заявник не подав нотаріусу документи, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на житловий будинок.

Прийняття спадщини "обов'язковими" спадкоємцями, поділ спадкового майна та оформлення спадкових прав відбувається за правилами, аналогічними для інших спадкоємців, оскільки перехід спадкової маси до обов'язкових спадкоємців відбувається шляхом спадкування останніми половини тієї частини прав та обовязків спадкодавця, яка б належала їм у разі спадкування за законом.

З огляду на викладене, доводи апелянта є необґрунтованими, так як спадкову трансмісію слід відрізняти від тих випадків, коли спадкоємець подав до нотарі¬ального органу заяву про прийняття спадщини згідно ст. 1269 ЦК України, але не одержав свідоцтво про право на спадщину, тобто встиг прийняти спадщину, але не встиг її оформити, оскільки в цьому разі спадкоємець вважається таким, що набув право на спадкове майно. Після смерті останнього до його власних спадкоємців переходить не право на обов'язкову частку у спадщині, а сама спадкова маса.

Таким чином, у зв'язку зі смертю позивача ОСОБА_4 як суб'єкта встановленого попереднім рішенням суду від 06.05.2015 правовідношення, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що дані правовідносини не допускають правонаступництва, так як право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу ст. 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов'язане з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

У даній справі предметом позовних вимог є не визнання права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, а визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна. За обґрунтованості позову ОСОБА_4 частина спадкового майна стала б його власністю у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 та увійшла б до спадщини після його смерті. Разом з тим, порушений за участю ОСОБА_4 цивільний процес не завершився до його смерті ухваленням судового рішення по суті, а тому спірні правовідносини допускають правонаступництво щодо захисту спадкоємцем права на частку в спадковому майні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв в межах закону. Доводи апелянта висновків суду не спростовують; підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з додержанням вимог закону, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Косівського районного суду від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Малєєв А.Ю.

ОСОБА_6