АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/16407/15-ц --ё
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12394/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

3 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхов В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про стягнення не нарахованої та невиплаченої додаткової заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" на користь ОСОБА_4, компенсацію (оплату праці) за роботу в неробочі дні 27 грудня 2008 року (субота), 28 грудня 2008 року (неділя) та 17 січня 2009 року (субота), 18 січня 2009 року (неділя), 24 січня 2009 року (субота), 25 січня 2009 року (неділя) в сумі 1388 грн. 67 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" на користь ОСОБА_4, компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з несвоєчасною її виплатою за період з березня 2009 року по травень 2015 року включно від належної позивачеві оплати за роботу в неробочі дні 27 грудня 2008 року (субота), 28 грудня 2008 року (неділя) та 17 січня 2009 року (субота), 18 січня 2009 року (неділя), 24 січня 2009 року (субота), 25 січня 2009 року (неділя) в сумі 1105 грн. 38 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 лютого 2009 року по 4 червня 2015 року у розмірі 182 721 грн. 88 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року скасовано в части ні вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення не нарахованої та невиплаченої додаткової заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ПАТ КБ «Надра» по 13 лютого 2009 року.

Наказом № 88 від 13 лютого 2009 року позивач була звільнена з роботи у ПАТ КБ «Надра» де працювала на посаді менеджера проекту центру ефективності роботи ребрендових площадок продажу Департаменту змін та інновацій роздрібної мережі генерального департаменту дистриб'юції.

Зазначила, що при звільненні відповідач не провів з нею розрахунок в повному обсязі, не виплатив компенсацію (оплату) за роботу у вихідні дні в грудні 2008 та січні 2009 року, до виконання якої позивач спеціально була залучена відповідно до письмового розпорядження Віце-президента банку № 549 від 25 грудня 2008 року «Про впровадження нового продукту та проведення семінарів для співробітників банку», яким передбачалось впровадження в регіональних підрозділах банку нового продукту «Від тисячі до мільйону» з 27 по 30 грудня 2008 року та відповідно до письмового розпорядження Віце-президенту ВАТ КБ "Надра" №3 "Про впровадження нового продукту на площадках продажу" від 6 січня 2009 року яким в регіональних підрозділах банку передбачалось впровадження нового продукту "Від тисячі до мільйону один крок" з 12 по 28 січня 2009 року.

Відповідно до згаданих розпоряджень позивач виконувала за межами міста Києва роботу у в період з 27 по 30 грудня 2008 року та з 12 по 28 січня 2009 року, в тому числі у вихідні дні - 27,28 грудня 2008 року та 17,18 січня 2009 року.

Також зазначила, що відповідач не здійснив облік та оплату роботи позивача в такі дні. Ні під час роботи, ні при звільненні, відповідач не компенсував позивачу роботу в зазначені вихідні дні, до виконання якої позивач була спеціально залучена.

З огляду на викладене та з урахуванням уточненої позовної заяви ОСОБА_4 просила стягнути з ПАТ КБ "Надра" на її користь компенсацію (оплату праці) за роботу в неробочі дні 27 грудня 2008 року (субота), 28 грудня 2008 року (неділя) та 17 січня 2009 року (субота), 18 січня .2009 року (неділя), 24 січня 2009 року (субота), 25 січня 2009 року (неділя) в сумі 1 388 (одна тисячу триста вісімдесят вісім) грн., 67 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з несвоєчасною її виплатою за період з березня 2009 року по травень 2015 року включно від належної позивачеві оплати за роботу в неробочі дні 27 грудня 2008 року (субота), 28 грудня 2008 року (неділя) та 17 січня 2009 року (субота), 18 січня 2009 року (неділя), 24 січня 2009 року (субота), 25 січня 2009 року (неділя) - в сумі 1 105 (одна тисяча шістсот двадцять) грн., 38 коп., Середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 лютого 2009 року по 4 червня 2015 року, який становить 182 721 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять одну) грн., 88 коп.

Як вбачається з матеріалів, наказом № 88-п від 13 лютого 2009 року ОСОБА_5 було звільнено з роботи у ПАТ КБ "Надра" з 13 лютого 2009 року, де вона працювала на посаді менеджера проекту центру ефективності роботи ребрендованих площадок продажу Департаменту змін та інновацій роздрібної мережі Генерального департаменту дистриб'юції.

При звільненні відповідач не провів з позивачем розрахунок в повному обсязі. Зокрема, позивачу не було виплачено додаткову заробітну плату, а саме: компенсацію (оплату) за роботу у вихідні дні в грудні 2008 року та січні 2009 року, до виконання якої її спеціально було залучено під час роботи, однак виконання якої відповідач не обліковував та не оплатив всупереч вимогам ст. 30 Закону України "Про оплату праці".

З матеріалів справи вбачається, що позивач була долучена відповідачем до вищезазначеної роботи у вихідні дні в грудні 2008 та січні 2009 року, відповідно до письмового розпорядження Віце-президента банку № 549 від 25 грудня 2008 року «Про впровадження нового продукту та проведення семінарів для співробітників банку» передбачено впровадження в банку нового продукту «Від тисячі до мільйону» в період з 27 по 30 грудня 2008 року При цьому розпорядженням спеціально передбачено проведення в період з 27 по 30 грудня 2008 року семінарів по даному продукту для співробітників банку Департаментом управління персоналом та Департаментом змін та інновацій роздрібної мережі ПАТ КБ «Надра», до кола яких входив позивач. Пунктом 1.1 Розпорядження зобов'язано начальників регіональних підрозділів банку прийняти співробітників Управління розвитку персоналу та Центру ефективності роботи ребрендових площадок продажу саме в цей період. Пунктом 1.2 Розпорядження спеціально зобов'язано направити співробітників на семінари з 27 по 29 грудня 2008 року згідно зі списками.

В додатку № 33 до Розпорядження, позивач спеціально зазначається в якості такої, що у період з 27 грудня 2008 року по 30 грудня 2008 року направляється для проведення семінарів у Ужгородському Регіональному Управлінні ПАТ КБ "Надра". Додатком 1 до Розпорядження є "Графік семінарів", який містить колонку з відомостями про "Дату та час проведення" та згідно якого 27 грудня 2008 року, яке є вихідним днем - суботою, є датою проведення в Ужгородському РУ (Група 1, Група 2) заходів передбачених Розпорядженням № 549.

З письмового розпорядження № 3 від 6 січня 2009 року «Про впровадження нового продукту на площадках продажу» вбачається, що ним передбачено впровадження нового продукту «Від тисячі до мільйону один крок» з 12 по 28 січня 2009 року.

Пунктом 1.1 Розпорядження передбачено обов'язок направити співробітників згідно додатку № 1, а п. 2.1 Розпорядження передбачено прийняття співробітників Управління розвитку персоналу та Центру ефективності роботи ребрендованих площадок продажу Додатком № 1 до Розпорядження № 3 передбачено місце проведення семінарів, дата їх проведення, особу, яка їх проводить. В зазначеному додатку позивач вказана в якості особи, яка в період з 12 січня 2009 року по 28 січня 2009 року проводить семінари у Полтавському Регіональному управлінні ВАТ КБ "Надра". Неробочими днями в цей період були 17, 18, 24, 25 січня 2009 року.

Згідно Висновку ВАТ КБ "Надра" від 20 листопада 2009 року «Про результати розслідування щодо можливого порушення чинного законодавства та встановлений в банку внутрішніх правил з боку звільнених працівників управління розвитку персоналу Департаменту управління персоналом та інших працівників банку» встановлено, що окремі працівники управління персоналом ВАТ КБ «Надра» (9 осіб) залучались на роботи у вихідні дні для проведення тренінгів та занять з працівниками регіональних мереж Банку та грошова компенсація за роботу у вихідні дні працівникам не виплачувалась.

Згідно п.1.3.1, п.4.1., 4.3." Правил оформлення службових відряджень та обліку витрат на відрядження в системі ВАТ КБ " Надра ", працівники Банку можуть направлятись у службові відрядження з наступною метою:а) для вирішення виробничих питань: перевірка роботи структурних підрозділів Банку; поїздка по виробничих питаннях; участь у нарадах, конференціях, отримання та надання інформаційно-консультативних послуг; б) з метою навчання у виробничих потребах; в) з інших питань, пов'язаних із діяльністю Банку.

Відрядженому працівникові перед виїздом у відрядження надається грошовий аванс у межах суми на оплату проїзду, наймання жилого приміщення добові. Аванс у готівковій або безготівковій формі (при використанні особистої пластикової картки) формі або витратний ліміт (при використанні корпоративної пластикової картки) виплачується або встановлюється, щонайменше, за один день до початку відрядження.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі.

Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу, згідно якої робота у святковий і неробочий день (ч. 4 ст. 73) оплачується у подвійному розмірі. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Оплата за роботу у неробочі дні входить до структури заробітної плати, а саме до додаткової заробітної плати. Вказані суми є видом додаткового заробітку, згідно рішення Конституційного Суду від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2. ст. 233 КЗпП України, статей 1,12 Закону України "Про оплату праці", в якому Конституційний Суд України дійшов до висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або за визначенням, використаним у ч. 2. ст. 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно вимог ч.ч. 1, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності, до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

За ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частинами 1, 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив, - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він в цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому його вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення вимог трудового законодавства, відповідачем при звільненні не здійснено розрахунок, не виплачено компенсацію за роботу у вихідні дні.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення компенсації (оплати праці) за роботу в неробочі дні та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року .

Доводи апелянта, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення трудових прав ОСОБА_4, не надано доказів роботи у вихідні дні, не доведено порушення строку виплати компенсації за таку роботу не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.

Вищезазначеними рішеннями судів встановлено, що відповідачем не було здійснено з позивачем розрахунок при звільненні. Також встановлено, що позивач працювала у вихідні дні та перебувала у відрядженнях, стягнуто компенсація (оплати праці) за роботу в неробочі дні та компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою, а тому суд дійшов правильного висновку, що при звільненні Банком не було проведено повного розрахунку.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу.

Зазначене узгоджується з позицією ВСУ, викладеною у постановівід 21 січня 2015 року усправі № 6-195цс14.

Доводи апеляційної скарги, що не може бути стягнуто середній заробіток у зв'язку із відсутністю коштів у Банку, оскільки відповідач знаходиться у стадії ліквідації, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначена обставина не може свідчити про відсутність вини роботодавця у невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді