Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 3 квітня 2012 року ОСОБА_5 взяла в нього в борг грошові кошти у сумі 7 тис. доларів США по курсу на день повернення і зобов'язувалась їх повернути до 1 вересня 2012 року, про що було складено розписку. Також договором передбачено, що у випадку не повернення грошових коштів у строк вказаний у розписці, відповідач зобов'язана сплатити пеню у розмірі 0,5% за кожний прострочений день.

Відповідачка у вказаний строк борг не повернула, у зв'язку з чим ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_5 заборгованість у сумі 7 тис. доларів США та пеню за 1 рік прострочення у сумі 12 775 доларів США та судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 3 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за розпискою-договором від 3 квітня 2012 року у сумі: 165 533 грн 90 коп. - тіло позики; 15 тис. грн - пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року рішення районного суду скасовано в частині стягнення пені, ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди, задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 165 533 грн 90 коп., на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили з того, що розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідачка умови договору позики не виконала, у строк визначений розпискою борг не повернула, а тому суд відповідно до положень ст. ст. 1046, 1047 ЦК України дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_5 брала у борг 63 тис. грн, а не 7 тис. доларів США є безпідставними, досліджувались судом і не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

В.А.Черненко