Справа № 161/7421/16-ц
Провадження № 2/161/2950/16
У Х В А Л А

09 червня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що нею подано до Луцького міськрайонного суду позовну заяву про поділ спільного сумісного майна подружжя. У даній позовній заяві вона просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя - а саме: земельну ділянку у с.Підгайці Луцького р-ну площею 0,25 га та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у с. Підгайці по вулиці Прилуцькій, 1а, що були придбані (збудовані) в період шлюбу. У звязку з цим ОСОБА_1 претендує на ? частини цього будинку та ? частини земельної ділянки. Оскільки відповідач у справі ОСОБА_2 ставить нездоланні перешкоди для користування спільним майном, у заявника є всі підстави вважати, що належний сторонам будинок відповідач намагатиметься відчужити без отримання на те згоди позивача. Просить суд накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами площею 246,8 кв.м. в с. Підгайці Луцького району, вулиця Прилуцька, 16 Волинської області, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.01.2006 року, виданого Підгайцівською сільською радою Луцького району на підставі рішення виконкому №73 від 24.11.2005 року, та земельну ділянку площею 0,25 га у селі Підгайці Луцького р-ну, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1), на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №128502.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 Ярославівнипро забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу № 12 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 2000 року, користування будь-яким правом, яке визнане законом, повинно бути забезпечено виконанням без будь-якої дискримінації.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Судом при розгляді заяви встановлено, і це вбачається із письмових матеріалів, доданих до позовної заяви, що відповідачу по справі ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок № 1б, по вулиці Прилуцькій в селі Підгайці Луцького району Волинської області.

Також судом встановлено і це вбачається із змісту самої позовної заяви, що сторонами в період перебування в шлюбі і до часу фактичного припинення шлюбних відносин за спільні кошти була придбана земельна ділянка, на якій побудовано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Вказане спільне майно подружжя знаходиться за адресою, яка вказана више.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Також судом при розгляді заяви встановлено і це вбачається із змісту самої заяви, що заявник вказує на те, що у випадку не забезпечення позову відповідач може відчужити спірне майно на користь інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що повернення майна може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, відчуження житлового будинку № 1б, по вулиці Прилуцькій в селі Підгайці Луцького району Волинської області, у відповідності до положень ст. 120 ЗК України, потягне за собою відчуження відповідної земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна вцілому третім особам, що значно утруднить виконання рішення суду в даній справі, або взагалі унеможливить його виконання.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявник використовуючи своє право, яке передбачено чинним законодавством України, просить суд вжити заходи забезпечення позову. Оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку, про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по-суті та винесення рішення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок № 1б по вулиці Прилуцькій в селі Підгайці, Луцького району, Волинської області.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: село Підгайці, вулиця Прилуцька, 1б, Луцького району, Волинської області.

Копію ухвали для виконання направити відділу ДВС Луцького районного управління юстиції Волинської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Уразі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко