АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/1216/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/789/679/16 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участі секретаря - Рожук О.О.

та сторін:представника апелянта ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Борщівського районного суду від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, заборону вчиняти дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Борщівського районного суду від 31 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, заборону вчиняти дії відмовлено.

Судові витрати по справі покладено на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог вказує на те, що під час розгляду справи відповідач не спростував жодного його твердження, не навів доказів на свою користь. При цьому позивач довів факт перебування у нього земельної ділянки на праві приватної власності та факт порушення його права власності спірної земельної ділянки на праві приватної власності, оскільки саме на цій земельній ділянці знаходиться частина будівлі зведена відповідачем.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представники відповідача заперечили апеляційну скаргу, рішення суду вважають законним.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що зроблений відповідно до вимог закону та з врахуванням наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів оскаржуване рішення суду повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, а ст.126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Згідно із ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За змістом ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів.

Враховуючи положення ч.1 ст. 386, ст.391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником нежитлового приміщення, магазину загальною площею 268, 5 кв.м., який розташований в смт. Мельниця-Подільська площа Галицька,8 Борщівського району, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія СТА 768656, виданим Реєстраційною службою Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 20.03.2015 року .

Відповідно до Договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.06.2015 року серія НАН 904624, Мельнице Подільська селищна рада на підставі рішення позачергової сесії шостого скликання Мельнице Подільської селищної ради №923 від 12.05.2015 року, продала, а ОСОБА_4, як фізична особа-підприємець, купив земельну ділянку загальною площею 0, 0500 га в межах згідно з планом, яка знаходиться в смт.Мельниця Подільська, площа Галицька, 8 Борщівського району Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0368. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1087.

Згідно акту обстеження земельної ділянки площею 0, 0500 га для обслуговування приміщення магазину ОСОБА_4, яка розміщена в смт.Мельниця Подільська площа Галицька, 8, складеного комісією Мельнице Подільської селищної ради від 24.06.2015 року, вбачається, що в результаті обстеження підтверджено факт розташування частини нерухомого майна площею 6 квадратних метрів ОСОБА_5 на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_4

Посилання апелянта на те, що відповідач порушив його права, оскільки на земельній дільнці, яка належить йому на праві власності знаходиться частина будівлі належна відповідачу, що підтвержується актом обстеження земельної ділянки від 24.06.2015 року, складеного комісією Мельнице Подільської селищної ради, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні.

Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначив, що спірна будівля знаходиться на земельній ділянці, яка передана безоплатно у приватну власність відповідачу ОСОБА_5 рішеннями Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 217 та від 1 серпня 2006 року № 60 Про внесення змін у рішення сесії від 26 квітня 2001 року № 218 .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на даний час зазначені рішення є чинними і не скасовані. Спір між сторонами з приводу оскарження даних рішень знаходиться на розгляді в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року у справі №2-а-3596/11 за позовом ОСОБА_4 до Мельнице Подільської селищної ради, третя особа ОСОБА_5, про визнання протиправними рішень сільської ради, скасовано рішення вісімнадцятої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 18 квітня 2001 року № 211 Про розгляд заяви гр.ОСОБА_5; рішення девятнадцятої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 217 Про розгляд заяви гр.ОСОБА_5 про передачу земельної ділянки безоплатно у приватну власність; рішення другої сесії четвертого скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 60 Про внесення змін у рішення сесії від 26 квітня 2001 року № 218 Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року постанову Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року скасовано постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.07.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В матеріалах справи відсутні докази того, що межі земельної ділянки позивача були визначені та встановлені на місцевості та докази того, чи відбулось накладення земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку позивача. Представлений позивачем акт обстеження земельної ділянки від 24.06.2015 року не відображає зазначених обставин.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення суду першої інстанції є постановленим з дотриманням норм процесуального і матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити .

Рішення Борщівського районного суду від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7