Провадження № 2/200/1027/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова Консалтингова Компанія «Укртрансгруп Інжиніринг» про зобовязання вчинити дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом на предмет захисту свого права на працю та оплату праці, посилаючись на те, що працював у відповідача з 11.02.2014 року на посаді системного програміста. З січня 2015 року виплата заробітної плати йому була припинена нібито через брак коштів на підприємстві, у зв'язку з чим 31 липня 2015 поштою ним подана заява про звільнення з 31 липня 2015 року за ч.3 ст.38 КЗпП України з вимогою виплатити заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, надати детальний розрахунок нарахованих сум. Однак ні звільнення, ні виплата заборгованості не проведені та 11 серпня 2015 року листом його повідомлено про необхідність прибуття на підприємство для розгляду вказаної заяви, вимоги якої і на час звернення до суду не задоволені. Тому позивач просив суд зобов'язати ТОВ "Правова консалтингова компанія "Укртрансгруп Інжиніринг" зробити у трудовій книжці запис наступного змісту: «звільнений з ТОВ «ПКК «УТГ ІНЖИНІРИНГ» на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням» та видати копію наказу про звільнення з роботи з 31 липня 2015 року на підставі п.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням; стягнути з відповідача на свою користь 9940,00 грн. заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року, 1633, 97 грн. компенсації за невикористану відпустку, 4260,00 грн. вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, а також середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення з 01 серпня 2015 року по 27 квітня 2016 року.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та за відсутності позивача. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 11.02.2014 року прийнятий на роботу в ТОВ "Правова консалтингова компанія "Укртрансгруп інжиніринг" на посаду системного програміста, що підтверджується даними довідки УПФ України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про застраховану особу, форми ОК-5, від 23 жовтня 2015 року вих. № 11356, поясненнями позивача у позовній заяві, доданими до позовній заяви копіями підписного листа від 21.07.2015 року, листа ТОВ "ПКК "УТГ ІНЖИНІРИНГ" від 11.08.2015 року № UTG-9-11/08.

Позивач 31 липня 2015 року направив поштою заяву, в якій просив ТОВ "Правова консалтингова компанія "Укртрансгруп Інжиніринг" звільнити його з займаної посади з 31 липня 2015 року, виплатити заборгованість по заробітній платі за весь час прострочення, виплатити вихідну допомогу, виплатити компенсацію за невикористану відпустку, надати детальний розрахунок нарахованих сум, належних до виплати при звільненні з розшифруванням за видами виплат, розмірами і підставами нарахувань, видати трудову книжку з відповідним записом про звільнення, що підтверджується копією опису вкладень у цінний лист та копією заяви.

У відповідь від ТОВ "ПКК "УТГ ІНЖИНІРИНГ" було отримано листа від 11.08.2015 року № UTG-9-11/08 за підписом директора, в якому позивача повідомлено про те, що для розгляду заяви необхідно особисто з'явитися до офісу підприємства, погодивши заздалегідь день та час. Докази задоволення відповідачем вимог позивача відсутні.

Довідкою УПФ України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про застраховану особу за січень-грудень 2015 року, форми ОК-5 від 23 жовтня 2015 року вих. №11356, підтверджується що відповідачем заробітна плата позивачу нараховувалась по травень 2015 року.

Судом встановлено, що заробітна плата позивачу не виплачувалась з січня 2015 року по липень 2015 року включно, а також залишилась невиплаченою компенсація за невикористану відпустку, що, відповідно матеріалів справи, складає 35 календарних днів.

Відповідачем згідно зі своїм процесуальним обов'язком за ст.ст. 10, 60 ЦПК України доказів виплати заробітної плати з січня 2015 року по липень 2015 року включно не надано.

Конституцією України у статті 43 гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Така винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану їм роботу - заробітною платою (ст. 94 КЗпП України).

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в визначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З'ясовуючи вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд слідує роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24 грудня 1999 року, за якими установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

За наведених обставин, суд, оцінюючи зібрані та досліджені докази кожний окремо та в своїй сукупності і логічному взаємозв'язку, дійшов висновку про доведеність порушення відповідачем вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України з вчасного та належного розрахунку при звільненні з наступного дня за днем звільнення, який остаточно донині так і не проведений.

При цьому, суд відзначає, що сама по собі відсутність у відповідача коштів для оплати праці не звільняє його від такого обов'язку.

За даними розрахунку позивача, що проведений відповідно до п.п. 2, 5 ч.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата позивача склала 1 420,00 грн, а середньоденна 66,04 грн. та, відповідно, середній заробіток за час затримки розрахунку складатиме 66,04 грн. х 188 робочих днів (за 01 серпня 2015 року по 27 квітня 2016 року) = 12 415,52 грн.

З огляду на встановлену тривалу невиплату відповідачем заробітної плати правомірною є заява позивача про звільнення з 31.07.2015 року на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України, за якою працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Також згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Оскільки докази видачі позивачу належно оформленої трудової книжки та копії наказу про звільнення відсутні, тому законними є вимоги позивача про зобов'язання відповідача зробити у трудовій книжці позивача запис про звільнення на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України та видати копію наказу про звільнення з роботи.

За правилами ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат у справі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57-64, 88, 209, 214, 215, 218, 222, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова Консалтингова Компанія «Укртрансгруп Інжиніринг» про зобовязання вчинити дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги задовольнити.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "Правова консалтингова компанія "Укртрансгруп інжиніринг" (ідентифікаційний номер 38005382) зробити у трудовій книжці ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) запис наступного змісту: «звільнений з ТОВ «ПКК «УТГ ІНЖИНІРИНГ» на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням» та видати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення з роботи з 31 липня 2015 року на підставі п.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова консалтингова компанія "Укртрансгруп інжиніринг" (ідентифікаційний номер 38005382) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2015 року по 31 липня 2015 року в сумі 9 940,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1 633,97 грн., вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4 260,00 грн., а також середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення в сумі 12 415,52 грн., а всього 28 249,49 грн. (двадцять вісім тисяч двісті сорок дев'ять гривень, 49 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова консалтингова компанія "Укртрансгруп інжиніринг" (ідентифікаційний номер 38005382) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва