Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/156/16-ц

Провадження №2/547/131/16

15 квітня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Халявки В.І.,

при секретарі - Козулі Н.П.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказувала, що 27 липня 2013 року було укладено шлюб між нею та відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Матеріальне забезпечення дитини за рахунок позивачки є недостатнім. Відповідач добровільну допомогу на утримання дитини не надає.

Позивачка прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 просила також постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання на період її відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі 1000 гривень щомісячно.

У судовому засіданні позивачка позов щодо аліментів на утримання дитини підтримала та пояснила, що вони з відповідачем припинили подружні стосунки на початку лютого 2015 року та тепер проживають окремо. Вона з дитиною проживає у своїх батьків та хоче отримувати від відповідача аліменти на утримання дитини за судовим рішенням.

Щодо аліментів на своє утримання позивачка змінила свої позовні вимоги та прохала постановити рішення про стягнення з відповідача на її утримання по 1/4 частині його заробітку (доходу) щомісячно. При цьому пояснила, що відповідач є працездатною особою, під час їх спільного проживання працював на будівництві, а останнім часом перед їх розлученням на пилорамі, отримував близько 3000 грн. заробітної плати.

Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення проти позову, в якому вказував, що він, починаючи з дня народження дитини і по теперішній час, надає допомогу на утримання дочки, приймає участь у її вихованні, піклується про неї. Зараз його матеріальне становище скрутне, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. 10 коп. щомісячно. Проти виплати аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років заперечував, вважав що ця вимога необґрунтована і безпідставна.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши докази, вважає, що позов у його зміненому вигляді слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2013 року було укладено шлюб між позивачкою та відповідачем. Від вказаного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі «батько» зазначено ОСОБА_2, в графі «мати» зазначено ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Суд не може пристати на пропозицію відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, оскільки ОСОБА_2 не довів, що він має нерегулярний, мінливий дохід чи отримує частину доходу в натурі. Судом також не встановлено інших підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини свого заробітку(доходу) щомісячно.

Суд також вважає, що відповідач спроможний надавати утримання своїй дружині (аліменти) на період її відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Такий обов'язок відповідача передбачено приписами чинного Сімейного кодексу України.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 75 СК України дружина, чоловік провинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач, заперечуючи проти позову про стягнення аліментів на утримання дружини, не надав суду належних і допустимих доказів своєї неспроможності надавати позивачці утримання. Судом із пояснень позивачки встановлено, що відповідач є працездатною особою, має постійний заробіток та не має інших аліментних обов'язків, окрім тих, про які йдеться у цій справі, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу) щомісячно.

Судові витрати згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.75,84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212- 215 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2016 року і до повноліття дитини.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 22 лютого 2016 року.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 20 квітня 2016 року.