У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Сад України», треті особи: Піщанська РДА Вінницької області, Держгеокадастр України в особі відділу Держгеокадастру у Піщанському районі Вінницької області, про витребування самовільно зайнятих земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сад України» на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила заборонити відповідачу використовувати, а також зобов'язати його повернути земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрашківської сільської ради Піщанського району площею 0,9981 га та 1,2268 га, що згідно з державними актами серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 належать ОСОБА_3; заборонити відповідачу чинити перешкоди у будь-який спосіб при проведенні геодезичних робіт з виносу меж вищезазначених земельних ділянок в натурі.

У листопаді 2015 року позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, у якій вона просила позовну вимогу «зобов'язати відповідача повернути спірні земельні ділянки ОСОБА_3.» викласти в наступній редакції: «витребувати у відповідача спірні земельні ділянки, що за державними актами належать ОСОБА_3, та повернути їх позивачу».

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Заборонено ПрАТ «Сад України» використовувати земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрашківської сільської ради Піщанського району площею 0,9981 га та 1,2268 га, що за державними актами серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 належать ОСОБА_3

Витребувано у ПрАТ «Сад України» земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрашківської сільської ради Піщанського району площею 0,9981 га НОМЕР_3 та 1,2268 га НОМЕР_4, що за державними актами серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 належать ОСОБА_3, та повернуто їй.

Заборонено ПрАТ «Сад України» чинити перешкоди, у будь-який спосіб, при проведенні геодезичних робіт з виносу меж земельних ділянок, зазначених у державних актах серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 в натурі (на місцевості).

Стягнуто з ПрАТ «Сад України» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 654 грн та витрати на правову допомогу - 4 тис. грн.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року в частині стягнення судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПрАТ «Сад України» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 654 грн.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «Сад України» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що на підставі розпорядження Піщанської районної державної адміністрації від 27 березня 2012 року реєстр № 95 ОСОБА_3 видано державні акти на право власності на земельні ділянки площами 1,2268 га та 0,9981 га, які розташовані на території Дмитрашківської сільської ради (за межами населеного пункту) Піщанського району Вінницької області. Акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за НОМЕР_5-21.12.2012 року та НОМЕР_6-14.12.2012 року.

Межі вказаних земельних ділянок в натурі не встановлені.

Відповідно до опису меж земельна ділянка ОСОБА_3 розміром 1,2268 га межує: від А до Б із землями ОСОБА_4, від Б до В із землями сільської ради, від В до Г із землями ОСОБА_5, від Г до Д із землями ОСОБА_6, від Д до Е із землями ОСОБА_7; земельна ділянка розміром 0,9981га межує від А до Б із землями ОСОБА_8, від Б до В із землями ОСОБА_9, від В до Г із землями ОСОБА_10., від Д. до А із землями сільської ради.

03 березня 2015 року між ОСОБА_3 та Подільським державним підприємством геодезії картографії та кадастру укладено договір про виконання геодезичних робіт з виносу меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

На виконання умов договору ДП «Поділлягеодезкартографія» з метою узгодження меж земельних ділянок ОСОБА_3 в натурі, встановлення меж та закріплення їх межовими знаками неодноразово зверталися до ПрАТ «Сад України», як до орендаря суміжних земельних ділянок з вимогами забезпечення присутності їхнього представника при встановленні меж земельних ділянок ОСОБА_3 за місцем розташування земельних ділянок.

На таку вимогу ПрАТ «Сад України» надали відмову, мотивуючи це тим, що на даній земельній ділянці знаходиться їх майно (фруктові дерева), і майнові відносини з власником земельної ділянки не вирішені.

Відповідно до частини другої статті 79 ЗК України (у редакції, чинній на час отримання державного акта) право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться.

Згідно із частиною третьою статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Враховуючи викладене багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об'єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-14цс15.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що відповідачем порушується право власності позивача на земельні ділянки, оскільки багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об'єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сад України» відхилити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак