АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 758/6457/14-ц Головуючий в І інстанції: Трегубенко Л.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Кравець В.А.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою та встановлення способів участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою та встановлення способів участі батька у вихованні дитини.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 усупереч інтересам доньки чинить йому перешкоди навіть у короткостроковому спілкуванні, дитина через певний час може просто забути про нього.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року частково задоволено позов. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкуванні з нею.

Визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки, ОСОБА_3, та спілкуванні з нею, у виді систематичних побачень з дитиною в присутності матері у періоди: 1) I, III неділю місяця з 10.00 години до 13.00 години; 2) II, IV субота місяця з 14.00 години до 17.00 години; 3) у святкові дні - за попередньою домовленістю між батьками; 4) щорічно 27 жовтня ( в день народження дитини) - з 11.00 години до 15 години.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про задоволення позову повністю. Апелянт зазначає, що відповідачка не виконує рішення суду, оскільки вона регулярно відмовляє приїхати погуляти з донькою починаючи з лютого 2016 року. Рішення суду першої інстанції обмежує його права, як батька у спілкуванні з дитиною.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_2, відхиливши її клопотання про відкладення розгляду справи, викладене у заяві від 31 жовтня 2016 року (а.с.145).

Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації подали клопотання про розгляд справи за їх відсутність, яке прийнято судом (а.с.148).

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що що з червня 2011 р. до липня 2012 р. сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась спільна донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02 грудня 2011 р. по відділу РАЦС Солом»янського районного управління юстиції м. Києва серії НОМЕР_1, запис акту НОМЕР_2 (а.с. 5).

З липня 2012 року сторони припинили спільне проживання, позивач повернувся до дружини, з якою перебував у зареєстрованому шлюбі та має старшу доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28 квітня 2014 року, складеного начальником і спеціалістами відділу служби у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 в розпорядженні має дві належно облаштовані квартири АДРЕСА_1, в одній мешкає з дружиною та донькою, а друга - обладнана для малолітньої дитини, у тому числі куточком для ігор (а. с.28).

Отже, позивач матеріально і житлом забезпечений, прагне приймати участь у вихованні своєї малолітньої доньки, спілкуватись з нею.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, розглянувши питання, дійшла висновку від 30 вересня 2014 р. № 106-5993 про доцільність встановити ОСОБА_1 час спілкування малолітньою донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 кожної суботи з 10.00 год. до 13.00 год. у присутності матері без сторонніх осіб (а. с. 64).

При вирішенні спору судом ураховує висновок органу опіки та піклування від 30 вересня 2014 р., та ті обставини, що позивач не позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки, добровільно приймав участь в її матеріальному утриманні, відповідач у встановленому законом порядку на аліменти не подавала, чинить перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною, продиктовані особистими образами, які мають бути усунуті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначений період часу спілкування з дитиною.

Доводи апеляційної скарги стосовно не встановлення судом першої інстанції всіх обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, а відтак не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: