Справа №639/7222/13-ц
Провадження №2-др/639/35/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 639/7222/13-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл ідеальних часток, перехід права власності на частину домоволодіння, припинення спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 639/7222/13-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл ідеальних часток, перехід права власності на частину домоволодіння, припинення спільної часткової власності.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, вважає, що у її прийнятті слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з тексту заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд ухвалити додаткове рішення по вимогам про витребування справ №№2-1793/11, 2-1932/11,2012/8665/2012 та зазначити у рішенні обставини цих справ, які є доказом, що не існує рішення, прийнятого за результатом розгляду по суті вимог, по яким було проведено експертизу, та вимог, заявлених на підставі висновків експерта та на підставі зміни правовідносин; ухвалити додаткове рішення по вимогам, відхилення яких посиланням на існування рішення у справі № 2-1793/11 без зазначення висновків рішення апеляційного суду Харківської області від 22 травня 2013 р. та без розгляду вимог про витребування справ є дією, спрямованою на залишення без розгляду вимог, по яким було проведено експертизу, на позбавлення можливості оскаржити неправосудність такої відмови згідно тих обставин та доказів. Які умисно або внаслідок недбалості не зазначені у рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2013 р. та в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 р; ухвалити додаткове рішення по самостійним вимогам ОСОБА_2 про захист її невизнаних та порушених прав, доказом до яких є дарча, позов спадкодавця, задоволений рішенням від 10.02.1998 р.. висновки рішення апеляційного суду Харківської області від 22 травня 2013 р., (справа № 2012/8665/2012), стосовно прийняття або вмотивованого відхилення яких не існує висновків суду.

З матеріалів цивільної справи №639/7222/13-ц вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово звертались до суду із заявами про ухвалення додаткового рішення, в яких просили суд задовольнити їх вимоги.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2016 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення. ( а.с. 200-201)

Ухвалою Жовтневого районного суду від 20 травня 2016 року було встановлено, що у зв'язку з тим, що стосовно всіх позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, ухвалено рішення, суд не знаходить підстав для ухвалення додаткового рішення. У звязку з чим у задоволені заяви задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл ідеальних часток, перехід права власності на частину домоволодіння, припинення спільної часткової власності було відмовлено. (а.с. 222-223)

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлення судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 12 серпня 2016 року у прийнятті заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення було відмовлено. Заяву було повернуто заявнику для подання до належного суду.(а.с. 234)

Вказані ухвали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були оскаржені.

Таким чином, ухвали суду від 30.03.2016 року, 20.05.2016 року та 12.08.2016 року набрали законної сили.

Відповідно до ч.8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Аналізуючи цю підставу для відмови у відкритті провадження у справі в системному звязку із загальними засадами цивільного судочинства, варто звернути увагу на те, що законодавець передбачає розгляд тотожної заяви у цьому або іншому суді лише один раз.

Отже, враховуючи, вищевикладене суд приходить до висновку, що у прийнятті заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 639/7222/13-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл ідеальних часток, перехід права власності на частину домоволодіння, припинення спільної часткової власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Труханович