Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 428/5940/16-ц
Провадження № 22ц/782/533/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 травня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської області державної адміністрації, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення коштів

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 травня 2016 року повернуто позивачу ОСОБА_2 позовну заяву до ОСОБА_4 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської області державної адміністрації, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення коштів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта та представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду за доводами апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_2, в інтересах якої ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із позовною заявою, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_4 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської області борг в сумі 398000 грн.(основна сума) за невиконання зобовязання за договором купівлі-продажу квартири, а також суму інфляційних витрат в розмірі 355414 грн. та 3% річних в розмірі 29833,64 грн., а всього 783247,64 грн., при цьому посилаючись на невиконання відповідачем зобовязання щодо сплати вартості квартири у строк, передбачений договором купівлі-продажу квартири від 21.10.2013 року.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції, посилаючись на ч.1 ст.114 ЦПК України та керуючись ст.. 115 ЦПК України, прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 не підсудна Сєвєродонецькому міському суду Луганської області, оскільки позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини, спірний обєкт нерухомого майна квартира, що розташована за адресою: м.Луганськ, Жовтневий район, кв.Жукова,15/24, територіально відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м.Луганська та підлягає розгляду Троїцьким районним судом Луганської області на підставі та в порядку, визначеному Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року та розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014року № 27/0/38-14, від 12.09.2014року № 29/0/38-14, від 08.12.2014року № 56/0/38-14.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, адже до нього він дійшов поспішно, без належного дотримання норм процесуального права.

Підсудність це відношення між юридичною справою та судом, в силу якого в залежності від сукупності ознак і властивостей справи закон встановлює, в якому суді і в якому складі цього суду вона повинна розглядатися по першій інстанції.

Цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів територіальної підсудності, у залежності від місця знаходження сторін, характеру спірних правовідносин, угоди сторін, наявності зв'язку між справами.

Відповідно до розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року п. 42 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями ст..181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст..358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК ); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370,372); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються, якщо спір виник з приводу нерухомого майна та у разі оспорювання права на нерухоме майно особи.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач просив суд стягнути суму боргу, інфляційні витрати та 3%річних, тобто має місце спор про стягнення грошових коштів, при цьому позивач не порушував перед судом питання з приводу нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: м.Луганськ, Жовтневий район, кв.Жукова,15/24.

У зв'язку з цим застосовуються правила ст..109 ЦПК України щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, згідно з якою позови до фізичної особи пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичної особи - за місцем її знаходження.

Як вбачається з вступної частини позовної заяви ОСОБА_2 місцем знаходження відповідача ОСОБА_4 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської області державної адміністрації є м.Сєвєродонецьк, Луганської області, то позов повинен подаватися до суду за місцем знаходження цього відповідача.

Відповідно до ст..312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд:

1) відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення позовної заяви, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання щодо відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо направляння справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, за доводами апеляційної скарги, то колегія суддів вважає, що в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Повноваження апеляційного суду передбачені ст..307 ЦПК України.

Судовий розгляд справи можливий тільки за умови попереднього відкриття судом провадження у цій справі. Враховуючи, що судом першої інстанції провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської області державної адміністрації, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення коштів не було відкрито, а апеляційний суд не має повноважень щодо відкриття провадження у суді першої інстанції, тому й підстави для направлення справи для продовження розгляду, відсутні.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 травня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської області державної адміністрації, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення коштів скасувати і передати питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: