Справа № 353/963/16-ц
Провадження № 2/353/505/16
У Х В А Л А

10 листопада 2016 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю.,

ознайомившись з матеріалами за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, до якого додало клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві мають бути вказані: чіткий зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також посилання на докази, що підтверджують кожну обставину. У разі наявності підстав для звільнення від доказування про це має бути зазначено в позовній заяві.

Зокрема, зі змісту позовних вимог не можливо встановити розмір нарахованої пені та комісії за договором. Так, в позовній заяві вказано заборгованість за пенею та комісією в сумі 987,41 грн. однією сумою, без розбивки сум за кожним платежем, тобто як одного виду заборгованості, тоді як пеня та комісія є окремими видами зобовязань, зокрема, пеня виникає у разі порушення боржником зобов'язання по кредитному договору, а комісія - це платіж передбачений умовами кредитного договору, тобто вони не є взаємоповязаними. Також з розрахунку заборгованості по кредитному договору доданому до позовної заяви, не можливо визначити нарахування по пені, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість в сумі 987,41 грн. нарахована лише по комісії, вимога про стягнення якої в позові відсутня.

До цього ж, у позовній заяві відсутні посилання на обставини, що підтверджують видачу та отримання відповідачем платіжної картки та ПІН-коду до неї з встановленим кредитним лімітом 27531,29 грн., а також подальше збільшення або зменшення даного кредитного ліміту, оскільки з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 27.05.2016 року та розрахунку заборгованості вбачається, що кредитний ліміт було встановлено 27531,30 грн. ( на 1 копійку більше). Крім цього, у позовній заяві не зазначено, який саме вид платіжної картки отримав відповідач та термін дії цієї картки. Також, з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 27.05.2016 року вбачається, що за користування кредитом встановлено відсоткову ставку 1,083% на місяць, тобто 12,996 % на рік, тоді як у позовній заяві та розрахунку заборгованості вказано відсоткову ставку у розмірі 13% річних. Дані обставини позбавляють суд можливості визначити відсоткову ставку за користування кредитом, а встановити правомірність нарахованої заборгованості.

Враховуючи вищенаведене суд позбавлений можливості постановити будь-яке рішення по справі за наявними матеріалами.

Таким чином позовна заява не відповідає вимогам передбаченим цивільно процесуальним законодавством, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку необхідного для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 «ПриватБанк», з часу отримання копії ухвали, пятиденний строк, для усунення недоліків.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя У.Ю. Луковкіна