Номер провадження 2/754/5167/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

при секретарі - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.10.1994 року по 20.09.2009 року, від шлюбу мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До повноліття відповідачка надавала матеріальну допомогу на утримання дитини, але на даний час таку допомогу не надає. На даний час син навчається в Київському університеті культури на факультеті готельно-ресторанного та туристичного бізнесу, на денній формі навчання на ІІ курсі на контрактній основі. Навчання потребує значних коштів (одяг, харчування, додаткова література). Оскільки позивач з відповідачкою не може дійти згоди щодо утримання повнолітнього сина, він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку з дня подачі позову до суду та до закінчення сином навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.1994 року по 20.09.2009 рік.

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21.08.2016 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років, що підтверджується свідоцтвом про його народження.

На даний час ОСОБА_3 навчається в Київському університеті культури на ІІ курсі денної форми навчання на контрактній основі, період навчання - з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується Довідкою інституту.

ОСОБА_3 на даний час проживає разом з батьком (позивачем по справі), потребує матеріальної допомоги на навчання, додаткову літературу, харчування, одяг, проїзд та інші потреби.

Як встановлено при розгляді справи, позивач ОСОБА_1 на даний час працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 12000,00 грн.

Відповідачка працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 8000,00 грн.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено при розгляді справи, повнолітній ОСОБА_3 навчається на денній формі, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, сторони не змогли дійти згоди щодо утримання повнолітнього сина, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, який працює, отримує заробітну плату, а також матеріальний стан матері, яка також працює, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, починаючи з 29 серпня 2016 року і до закінчення навчання - до 30.06.2019 року.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачки аліментів у частковому відношенні, а саме у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 183, 191, 198, 199 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.08.2016 року і до закінчення навчання - до 30.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: