Справа № 289/1470/16-ц
Номер провадження 2/289/887/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі - Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Старокостянтинівська РДА Хмельницької області, Служба у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та змінити розмір аліментів, які стягуються за Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.03.2013 з ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.11.2012 вона уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.10.2014 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Як зазначає позивач, фактично шлюбні відносини з ОСОБА_2 було припинено з березня 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В даний час дитина проживає з матір'ю, яка її матеріально утримує та піклується про неї. Відповідач вже декілька років не проживає з ними та не відвідує дочку, її життям не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Будь-яких перешкод у спілкуванні бувшому чоловіку з дитиною позивач не чинить.

У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини позивач вважає, що така позиція її бувшого чоловіка шкодить інтересам дитини, а позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дочки та її соціальному захисту. Тому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дочки.

В судове засідання позивач не з'явилась, в своїй заяві до суду підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, а справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, надав до суду заяву у якій погодився з позовними вимогами позивача.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, в адресованих суду заявах просять суд розглянути справу без їх участі, при вирішення справи покладаються на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони у справі мають спільну дитину - дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 25.05.2013 серії НОМЕР_1 (а.с.8).

За Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.07.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 05 липня 2013 року до повноліття дитини (а.с.12,14).

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.10.2014 шлюб між сторонами розірвано, дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено для подальшого виховання та утримання при матері - ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно Довідки від 20.07.2016 № 799/02-26, виданої виконавчим комітетом Радомишльської міської ради Житомирської області, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько у вихованні дочки участі не приймає. Довідка видана на підставі акту обстеження соціального стану від 31.08.2015 (а.с.15).

Згідно характеристики, виданої виконкомом Радомишльської міської ради Житомирської області, ОСОБА_1 проживає разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у АДРЕСА_1. За час проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, заяв від сусідів, родичів, інших установ та організації на неї до міської ради не надходило. Компрометуючими матеріалами у відношенні ОСОБА_1 міська рада не володіє, даних про притягнення до адміністративної відповідальності не має (а.с.17).

Згідно листів Служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області, представнику останньої не вдалось поспілкуватись з ОСОБА_2 та з'ясувати його думку щодо позбавлення батьківських прав, тому дане питання не може бути винесене на комісію з питань захисту прав дитини та служба у справах дітей не може надати висновок органу опіки та піклування про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у зв'язку з чим, вирішення даного питання Орган опіки та піклування Радомишльської РДА Житомирської області залишає на розсуд суду (а.с.10,31).

Представник Старокостянтинівської РДА Хмельницької області як орган опіки та піклування надіслав до суду документи, з тексту яких вбачається, що останній просить суд розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду, оскільки місце перебування ОСОБА_2 невідоме і будь-які відомості стосовно нього відсутні.

Відповідно до Акту обстеження соціального стану від 31.10.2016, складеного депутатом Радомишльської міської ради Житомирської області ОСОБА_4 у присутності сусідів (ОСОБА_5, ОСОБА_6), ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_3, 2013 року народження, та одноособово її виховує та забезпечує. Батько дитини - ОСОБА_2, участі у вихованні та забезпеченні ОСОБА_3 не приймає, з червня 2013 дитину не перевідував (а.с.49).

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, у якій погодився з позовними вимогами позивача (а.с.46).

Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається «що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

Вирішуючи спір, суд враховує, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько вважатиметься таким, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, жодним чином участі у її вихованні та утриманні не приймає, ніякого інтересу до дитини не проявляє і вважає, що позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

При встановлених обставинах, коли у позивача погіршився матеріальний стан, у зв'язку з економічною ситуацією у країні, ростом рівня інфляції, що має істотне значення, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру на утримання дитини до її повноліття підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82, 212, 215, 224-226, 319 ЦПК України, ст.ст. 164-165, 192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Старокостянтинівська РДА Хмельницької області, Служба у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, 1990 року народження, батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.07.2013 у цивільній справі № 289/1074/13-ц, виконавчий лист № 2/289/499/13, у твердій грошовій сумі з 500,00 грн. на 700,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, спачений неї судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/ Н. С. Сіренко

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)