Справа № 144/649/16-ц
Провадження № 2/144/424/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"01" липня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання Кошмелюк А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

встановив:

В грудні 2015 року ТОВ «Продовольча компанія « Зоря Поділля» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсною угоди від 24 серпня 2010 року, якою припинено дію договору оренди землі від 30 квітня 2005 року, укладеного між відповідачем та ТОВ «Янів» строком на 10 років, зареєстрованого Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 15 червня 2006 року за №17. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» є правонаступником всіх прав та обовязків ТОВ «Янів», припиненого за рішенням власника шляхом приєднання до позивача. Відповідно п. 10.6 Статуту ТОВ «Янів» виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор, а згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців посаду директора ТОВ «Янів» обіймав ОСОБА_3, який не підписував угоди від 24 серпня 2010 року, так як це суперечило інтересам ТОВ «Янів» та ставило під загрозу здійснення виробничої діяльності в наступному. За заявою ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про фальсифікацію (підробку) угоди про розірвання договору оренди землі було відкрито кримінальне провадження № 0000107, в ході якого було підтверджено, в тому числі висновком технічної та почеркознавчої експертизи, що угоди підписані не директором ОСОБА_3, і відтиск печатки ТОВ «Янів» на угоді про розірвання договору оренди нанесено не печаткою ТОВ «Янів», а іншою. Вважає, що визначена сукупність обставин свідчить про порушення сторонами при укладенні договору ч.2 ст. 207 ЦК України( в редакції на час укладення угоди) та є підставою для визнання недійсною угоди від 24 серпня 2010 року.

Відповідно ухвали судді Теплицького районного суду від 10 травня 2016 року позов ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним був виділений в окреме провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 02 листопада 2015 року, підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на підстави, що викладені в позовній заяві. Пояснила, що про існування угод про розірвання договорів оренди землі товариству стало відомо під час припинення ТОВ «Янів» в грудні 2013 року, тому строк звернення до суду позивачем не пропущено.

18 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в позові ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, так як позов подано після спливу 4 років з часу підписання угоди про розірвання договору оренди.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Судові повістки надсилались поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця проживання відповідача ОСОБА_2, зареєстрованого у встановленому порядку, поштове відправлення вручено відповідачеві 10 червня 2016 року, тому судовий виклик вручено відповідачеві належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_3 у своїх показаннях пояснив суду, що він працював директором ТОВ «Янів» з грудня 2008 року по вересень 2010 року. Товариство на підставі договорів оренди обробляло земельні ділянки в с.Комарівка. Від імені ТОВ «Янів» він не підписував жодних угод про розірвання договорів оренди землі. Угоди про розірвання договору оренди землі з відповідачем ОСОБА_2 він не підписував у серпні 2010 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши надані документи і матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30 квітня 2005 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та вчинено запис в Державному реєстрі земель № 17 (а.с. 4-5).

24 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_2 було підписано спірну угоду про розірвання вказаного договору оренди землі, цю угоду було зареєстровано у відділі Держкомзему у Теплицькому районі 24 січня 2012 року за № 03729 ( а.с. 3).

ТОВ «Янів» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців припинено 02 грудня 2013 року та його правонаступником стало ТОВ «ПК «Зоря Поділля», тобто до позивача перейшло усе майно, права та обовязки від ТОВ «Янів» з 02 грудня 2013 року(а.с.55).

Також, в п.2.10 статуту ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» вказано, що товариство є правонаступником всіх прав та обовязків ТОВ «Янів»,

- 2 -

припиненого внаслідок реорганізації шляхом приєднання до товариства(а.с.6-7).

За змістом ч.1 та ч.2 ст.104 ЦК України(в редакції, що діяла на грудень 2013 року) юридична особа припиняється в результаті передання свого майна, прав та обовязків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення); юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27 серпня 2010 року керівником ТОВ «Янів» вказано ОСОБА_3, а головою комісії з припинення або ліквідатором вказано ОСОБА_4, з 03 серпня 2010 року ТОВ «Янів» за рішенням засновників перебуває в стані припинення(а.с.10-11).

Відповідно до висновку експерта за результатами судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 2067/2068/14-21 від 22 грудня 2014 року, висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи № 2231/14-21 від 17 лютого 2015 року у матеріалах кримінального провадження № 0000107 встановлено, що відтиск печатки ТОВ «Янів» на угодах про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та власниками земельних ділянок, які надані на дослідження в графі орендар нанесені рельєфним кліше. Відтиск печатки ТОВ «Янів» на угодах про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та власниками земельних ділянок, які надані на дослідження в графі «Орендар» нанесено не печаткою ТОВ «Янів». Підписи на угодах про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та власниками земельних ділянок, які надані на дослідження в графі «Орендар» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підписи на договорах оренди виконані не самим ОСОБА_3, а іншою особою із ретельним наслідуванням підпису останнього(а.с.14-28).

Вказані письмові докази по справі підтверджують обставини не укладення ТОВ «Янів» спірної угоди, які не спростовані будь-якими іншими доказами, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, в силу ст.ст. 10,60 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень.

Ці обставини підтверджуються також показами свідка ОСОБА_3 в ході судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами(ч.2 ст.207 ЦК України).

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ТОВ «Янів», правонаступником якого є позивач ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», не укладало 24 серпня 2010 року угоди з відповідачем ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі від 30 квітня 2005 року, оскільки ТОВ «Янів» не підписувало такої угоди.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що при зверненні до суду позивачем ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» не було пропущено строку позовної давності. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки, угода про розірвання договору оренди земельної ділянки ТОВ «Янів» не підписувалась, а початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, позивач дізнався про порушення свого права лише в грудні 2013 року коли ТОВ «Янів» було припинено і позивач став його правонаступником, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-48цс15 від 22 квітня 2015 року.

Оскільки, причини пропуску строку позовної давності відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України входять до предмета доказування, а відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту підписання угоди про розірвання договору оренди, а відповідно статті 261 ЦК України строк позовної давності необхідно обчислювати з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто, в даному випадку, про укладення угоди від його імені.

Витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 1 218 грн., які документально підтверджені, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ч.2 ст. 203, ч.1 215 ЦК України, ст.ст.3,10,15,60,88, 209,213,224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити .

Визнати угоду від 24 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_2, якою припинено дію договору оренди землі від 30 квітня 2005 року, зареєстрованого 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №17, недійсною.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» понесені судові витрати в сумі 1 218 грн..

- 3 -

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ