№ 207/1030/16-ц
№ 2/207/840/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Мозоль О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 18 травня 1982 року, він є власником 1/2 частки будинку № 61, який розташований по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Відповідно до домової книги, у даній частині будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Однак, з грудня 2009 року по теперішній час за вищевказаною адресою відповідачі не проживають та не зявляються.

Наявність реєстрації відповідачів перешкоджає позивачу отримати субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, наполягала на їх задоволенні. Зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є синами позивача. В будинку № 61який, розташований по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська вони ніколи не мешкали, а були лише зареєстровані. Перешкод у користуванні житлом відповідачам ніхто не чинив, ні яких особистих речей останніх в будинку не має. Вважає, що відповідачі втратили право користування житлом у звязку з їх відсутністю без поважних причин понад один рік.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснив, що в будинку № 61, який розташований по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська не мешкає з 2008-2009 року, більш точної дати не памятає. Його особистих речей у будинку не має. Комунальні платежі не сплачував, оскільки не мешкав у будинку. Мешкає зі своєю родиною в будинку, який є власністю його тещі за адресою: вул. Садова, 19 смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинськ. Заперечує проти позову, оскільки у разі його задоволення у нього буде відсутнє місце реєстрації. В судове засідання 1.08.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснив, що з метою працевлаштування, у 2009 році, за згодою батька він був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка у м. Дніпродзержинську. Однак у будинку з моменту реєстрації взагалі не мешкав, його речей у будинку не має, комунальні платежі не сплачував. Мешкає разом зі своєю родиною у квартирі, яка належить його дружині за адресою: вул. Аношкіна, 28-6 м. Дніпродзержинськ. Заперечує проти задоволення позову тому, що йому потрібна реєстрація місця проживання. В судове засідання 1.08.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що право власності на обєкт нерухомого майна, а саме: 1/2 частини житлового будинку № 61по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, було зареєстроване за ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.05.1982 року, реєстр № 1062 (а.с. 34).

Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з домової книги, в спірному житловому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15-19).

Відповідно до акту, складеного головою квартального комітету № 8 та сусідами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 18.03.2016 року (а.с. 14), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2006 року за місцем реєстрації не проживають.

Відповідно до повідомлення Баглійського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління поліції № 38-1/6/7089 від 09.06.2016 року будь-яких заяв та скарг від ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Баглійського ВП не надходило (а.с.52).

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що є чоловіком дочки позивача. Він мешкає у будинку № 61по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська з 2005 року. ОСОБА_2 спочатку мешкав у будинку, а у 2006 році пішов мешкати до своєї дружини і з цього часу у спірному жилому приміщенні не мешкав. ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку з метою його працевлаштування. Однак у будинку він взагалі не мешкав. Комунальні платежі відповідачі не сплачують, їх особистих речей в будинку не має, перешкод у користуванні житлом їм ніхто не створював.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_4 Відповідачі тривалий час, приблизно з 2006 року у будинку № 61по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська не мешкають. Їх особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачують. Перешкод у користуванні житлом їм ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_4 Відповідачі у спірному будинку не мешкають з 2006 року, комунальні послуги не сплачують. Їх особистих речей у будинку не має. Перешкод у користуванні житлом їм ніхто не чинив.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин відсутності у спірному житловому приміщенні понад 1 рік відповідачі не надали. Також не надали доказів на підтвердження іншої домовленості між ними та позивачем щодо користування житлом або інших підстав, встановлених законом.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 214, 215-218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 61 по вулиці Центральній (2-ї Пятирічки) смт. Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.О.Бистрова