Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна») звернулося до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнило, та остаточно просило стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 204 094 грн 34 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 11 лютого 2012 року між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_5 укладено договір № 70/ТЗ0000012/2.1.2.1 добровільного страхування наземного транспорту, предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Mersedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1.

14 лютого 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mersedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та «Mazda CX 7», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке складає 520 тис. грн (страхова сума) - 265 395 грн 66 коп. (залишкова вартість ТЗ) = 254 604 грн 34 коп. Страховою компанією прийнято рішення про виплату страхувальнику на підставі страхового акта № 70/22675/2.1.5.1 суми в розмірі 234 714 грн 34 коп. (254 604 грн 34 коп. - 19 890 грн) (несплачений черговий страховий платіж) та відповідно до платіжних доручень від 20 березня 2012 року № 12 та 21 березня 2012 року № 13 вказана сума страхового відшкодування виплачена страхувальнику за його заявою. Крім того, зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП також була застрахована у ПАТ «СК «Країна» згідно з полісом № АВ/1430187, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) визначена в розмірі 50 тис. грн, франшиза - 510 грн. Таким чином, до відшкодування відповідачем на користь позивача підлягає сума в розмірі 254 604 грн 34 коп. - 50 тис. грн - 510 грн = 204 094 грн 34 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК «Країна» 204 094 грн 34 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року змінено рішення суду першої інстанції, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК «Країна» 184 204 грн 34 коп. на відшкодування страхової виплати.

Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на ст. 1191 ЦК України.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Так, у випадку суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна зі сторін набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Виходячи з вищевикладеного, правильним є висновок апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК «Країна» 184 204 грн 34 коп. на відшкодування страхової виплати, оскільки, як установив суд на підставі наявних у справі доказів, ОСОБА_5, скориставшись правом на отримання страхової виплати від ПАТ «СК «Країна», передав останній своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди страховику.

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що в даному випадку відбувся перехід прав страхувальника до страховика на підставі договору, що є суброгацією, для регулювання якої встановлено особливий правовий режим, передбачений ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

При цьому суд правильно урахував, що ДТП сталася з вини ОСОБА_3, який як особа, відповідальність якої також була застрахована у позивача, повідомив останнього про настання ДТП.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи про не встановлення судами обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме: щодо не дослідження питання наявності в діях відповідача складу правопорушення, у зв'язку із чим суди дійшли передчасного висновку про доведеність факту вини відповідача у ДТП, а також про порушення, зокрема, апеляційним судом норм процесуального права, а саме: щодо неврахування письмових пояснень до апеляційної скарги відповідача; безпідставне залишення без задоволення клопотання про витребування доказів, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення судів є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова