Справа № 683/1635/16-ц
29 липня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Сенькова О.Г.
при секретарі Повзун С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 предявила позов до Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 4 листопада 2013 року помер її вітчим ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться по вул..Садибній, 15 в с.Партинці Старокостянтинівського району та право на земельну частку (пай) розміром 3.10 умовних кадастрових гектарів.
Зазначений житловий будинок та право на земельну частку належали його дружині ОСОБА_3, після смерті якої він прийняв спадщину, однак належним чином не оформив її.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року встановлено факт проживання однією сімєю не менше 5 років ЇЇ з вітчимом в с.Партинці Старокостянтинівського району.

Після смерті ОСОБА_2 вона прийняла вказане спадкове майно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

Постановою від 5 травня 2016 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_3 зазначено, що прізвище нареченої після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, а в свідоцтві про смерть ОСОБА_3.

Враховуючи, що іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому позивачка просить задовольнити її вимоги.

В судове засідання представник позивачки не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. У випадку неявки представника відповідача просить ухвалити заочне рішення.

Представник відповідача також в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що матері позивачки ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 1 лютого 1990 року Старокостянтинівською районною радою, належали житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться по вул..Садибній, 15 в с.Партинці Старокостянтинівського району, а також відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0090332, виданого 21 січня 1997 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією, право на земельну частку (пай) розміром 3.10 умовних кадастрових гектарів.

14 серпня 2002 року ОСОБА_3 одружилась з ОСОБА_2

Наступного дня 15 серпня 2002 року ОСОБА_3 у Губчанській сільській раді Старокостянтинівського району склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_2

14 листопада 2004 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті спадщину прийняв ОСОБА_2, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, однак належним чином її не оформив.

4 листопада 2013 року помер ОСОБА_2

10 лютого 2014 року позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року встановлено факт проживання однією сімєю не менше 5 років позивачки з ОСОБА_2 в с.Партинці Старокостянтинівського району.

5 травня 2016 року позивачка звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Проте в цей же день державний нотаріус своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_3 зазначено, що прізвище нареченої після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, а в свідоцтві про смерть ОСОБА_3.

Зазначені обставини підтверджуються даними спадкової справи померлого ОСОБА_2, свідоцтвами про одруження та смерть, сертифікатом серії ХМ № 0090332 на право на земельну частку (пай), виданим Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 21 січня 1997 року, заповітом ОСОБА_3, свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим 1 лютого 1990 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради на імя ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.1216-1218, 1223 ч.2, 1258, 1264, 1268 ч.1,5, 1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки після смерті ОСОБА_2, якому належало право на земельну частку (пай) площею 3.10 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0090332, виданого 21 січня 1997 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_3 та житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться по вул..Садибній, 15 в с.Партинці Старокостянтинівського району, на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 1 лютого 1990 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради на імя ОСОБА_3, позивачка прийняла спадщину, тому її позовні вимоги слід задовольнити та визнати за нею право на вказане спадкове майно.

Враховуючи, що відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі ст.1216-1218, 1223, 1258, 1265, 1268 ЦК України, керуючись ст.10-11, 61, 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3.10 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0090332, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 21 січня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться по вул.Садибній, 15 в с.Партинці Старокостянтинівського району Хмельницької області, на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 1 лютого 1990 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради на імя ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницькоїобласті на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя