РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2863/15-ц

14 липня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Канадсько-українського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Едмонтон" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Канадсько-українське спільне підприємство у формі ТзОВ "Едмонд" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином в сумі 489767грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за період з 22.01.2010 року особами які захопили підприємство був здійснений продаж готової продукції - будівельних блоків іншим невстановленим слідством особам, на загальну суму 489767грн, чим завдано для позивача матеріальної шкоди на вказану суму. Вироком Рівненського міського суду від 16.07.2012р відповідача ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст357, ст.356 КК України. Враховуючи, що вина відповідача доведена вироком суду та на підставі ч.1 ст.1166 КК України, просять стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 489767грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник за договором від 11.05.2016 року адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, подали до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та заяву про застосування строків позовної давності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 16 липня 2012 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.357, 356 КК України та призначено остаточне покарання у виді штрафу в сумі 1360грн. На підставі ст.1,6 Закону України "Про амністію" від 08.07.2011 року ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання. Вирок суду набрав законної сили 01 серпня 2012 року.

Зазначеним вироком встановлено, що 22.01.2010р в денний час, ОСОБА_1 переслідуючи корисливий мотив, знаходячись в офісному приміщенні Канадсько-українського спільного підприємства у формі ТзОВ «Едмонтон», що розташоване за юридичною адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19а, Рівненської області, не маючи законного рішення та владних повноважень, безпідставно, отримав від директора КУСП у формі ТзОВ «Едмонтон» ОСОБА_3 печатку, штамп КУСП TOB «Едмонтон» та установчі документи на вказане підприємство.

Отримавши печатку, штамп та особливо важливі документи КУСП у формі ТзОВ «Едмонтон», перемістив їх у своє помешкання за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, 19/9, де тривалий час їх приховував, чим позбавив підприємство КУСП у формі ТзОВ «Едмонтон» можливості використовувати документи, печатку та штампи за їх цільовим призначенням.

Переміщення та приховування документів, печатки та штампу КУСП у формі ТзОВ «Едмонтон» ОСОБА_1, спричинило порушення роботи вказаного підприємства, що унеможливило на певний час виконання підприємством покладених на нього функцій, завдань та обов'язків щодо посвідчення нотаріусом документів, видачі довідок, здійснювати фінансово-господарські операції щодо продажу продукції будівельних блоків.

Крім цього, в період з 22.01.2010 по 13.08.2010, ОСОБА_1, самовільно, всупереч установленому законом порядку, діючи як приватна особа, перебуваючи на території TOB «Рівне-блок», що знаходиться за адресою: м. Костопіль, вул. Степанська, 111, та маючи вільний доступ до усіх приміщень та складу, всупереч установленому законом порядку, без розпорядження та дозволу співзасновників TOB «Рівне-блок», самовільно здійснив розпродаж частини продукції - будівельних блоків Канадсько-українського спільного підприємства у формі ТзОВ «Едмонтон» для Луцької церкви, TOB «Тріанекс», приватному підприємцю ОСОБА_4, ЗАТ «Ей-І-ЕС» Рівнеенерго, гр. ОСОБА_5 та іншим юридичним та фізичним особам.

Так, відповідач, відповідно записів щодо продажу будівельних блоків КУСП у формі ТзОВ «Едмонтон», що містяться у його записнику здійснював продаж продукції юридичним та фізичним особам та отримував кошти в період з 03.02.2010р по 02.07.2010р на загальну суму 313956,45грн.

Також, здійснив продаж готової продукції - будівельних блоків іншим невстановленим слідством особам, на суму 175810,55 грн., а всього на загальну суму 489767,00 грн., чим завдав для Канадсько-українського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Едмонтон», значної матеріальної шкоди, що більш ніж в 100 разів перевищує неоподаткований податком мінімум доходів громадян.

В наслідок протиправних дій ОСОБА_1 позивачу завдано матеріальної шкоди на загальну суму 489767грн.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, вирок Рівненського міського суду від 16 липня 2012 року має преюдиціальне значення для вирішення даної справи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач своїми неправомірними діями наніс майнову шкоду Канадсько-українському спільному підприємству у формі ТзОВ "Едмонд" в розмірі 489767грн., зазначені обставини не підлягають доказуванню в силу ч.4 ст.61 ЦПК України.

Розмір завданої майнової шкоди також підтверджений іншими належними та допустимими доказами: актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КУСП ТзОВ "Едмонтон" за період 01.01.2009р по 05.08.2010р №200-16/50 від 10.09.2010р, протоколом інвентаризаційної комісії від 09.09.2010р та актом про результати виїзної позапланової документальної перевірки КУСП у формі ТзОВ "Едмонтон", з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.07.2008р по 31.03.2011р .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вимоги п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989р №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» із змінами та доповненнями, при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги заявлені до ОСОБА_1, в частині стягнення матеріальної шкоди, ґрунтуються на законі.

Однак, згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК україни встановлює трирічний строк позовної давності в даних правовідносинах.

Суд, враховуючи заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, вважає за вірне застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд вважає, що 01 серпня 2012 року, дата набрання вироку Рівненського міського суду від 16.07.2012 року законної сили - є днем, коли особа довідалась про порушення свого права і з цього часу починається перебіг позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду в грудні 2015 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті (02.12.2015) та штамп вхідної кореспонденції суду (04.12.2015), тобто, після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки пропуск строку позовної давності є самостійною підставою для відмови у позові, то суд рахує, що позов Канадсько-українське спільне підприємство у формі ТзОВ "Едмонд" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином є необґрунтованим.

Така ж позиція і Верховного Суду України, викладена у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15, у якій зазначено, що відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256,257,261,267,1166 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 60,61, 88, 212, 214-215 ЦПК України, , суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Канадсько-українського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Едмонтон" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6