Справа № 303/3447/16-ц
ряд. стат. звіту - 58
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

04 листопада 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

сторона по справі: позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Закарпатської області Ярош Сергія Івановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до старшого державного виконавця Закарпатської області Ярош Сергія Івановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що державний виконавець Ярош С.І. як посадова особа проявляє неправомірні дії щодо його (ОСОБА_1Й.) конституційних прав і свобод. Так, вважає що державний виконавець Ярош С.І. - свідомо, безпідставно, упереджено заволокітив із 2012 року не виконував постанову від 16 січня 2012 року по справі за № 2-а-77/12 Мукачівського міськрайонного суду, по якій було видано 07 лютого 2012 року виконавчий лист на суму 3360 грн.. Згідно листа СЗН від 16 червня 2012 року за № 1284/01-7 йому (ОСОБА_1) нараховано 3360 грн., у зв'язку з чим державний виконавець виніс постанову та повернув виконавчий лист у Мукачівський міськрайонний суд. В подальшому в жовтні 2013 року він знову подав до суду позовну заяву про стягнення з СЗН 3360 грн., і відповідно до додаткової постанови від 04 листопада 2013 року №0707/1161/12 з СЗН стягнуто в користь ОСОБА_1 - 3360 грн. 18 листопада 2013 року подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, відповідно до постанови якого від 25 березня 2014 року, державній виконавчій службі необхідно виплатити ОСОБА_2 - 3360 грн. 26 квітня 2014 року по ВП № 433793319, а державний виконавець Ярош С.І. по закінченню виконавчого провадження знову повертає виконавчий лист до Мукачівського міськрайонного суду. Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року за №440 він знову 26 травня 2014 року подав заяву до управління виконавчої служби Закарпатської області, разом з усіма необхідними документами та оригіналом виконавчого листа, для направлення таких до Державної виконавчої служби м.Київ. На його звернення від 06 жовтня 2015 року про надання інформації щодо направлення вищевказаних документів у м.Київ ніякої відповіді не отримав, державний виконавець Ярош С.І. неодноразово обіцяв, що в короткий час будуть направлені документи до Державної виконавчої служби м.Київ. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з державного виконавця матеріальну шкоду в сумі 3360 грн. та моральну шкоду в сумі - 5000 грн.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Відповідач - державний виконавець управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Закарпатській області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

-2-

Заслухавши думку позивача - ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером, про що свідчить копія пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ААЕ №984849 виданого 02 грудня 2008 року (а.с.3).

Відповідно до ОСОБА_4 заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_5 від 16 грудня 2015 року за № Л-386/02-22/03/3/3784, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області повідомляє ОСОБА_1, що 07 грудня 2015 року з Мукачівського міськрайонного суду на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, надійшов оригінал вищезазначеного виконавчого листа. 10 грудня 2015 року за № 3358/8-688 державним виконавцем, керуючись ст. 36 Закону України Про виконавче провадження внесено подання до Мукачівського міськрайонного суду про зміну способу та порядку виконання судового рішення з зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради на стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік в розмірі 3360 грн. Відповідно до п.1 ст. 38 Закону України Про виконавче провадження, 10 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за № 3359/8-688. Також в даному листі зазначається, що : В подальшому державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області будуть вживатися необхідні заходи щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду в спосіб та порядок, визначений чинним законодавством (а.с.4-5).

З ОСОБА_4 начальника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради ОСОБА_6 від 25 листопада 2015 року за № 47/7/01-17 вбачається, що Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради відповідно до рішення суду, провело нарахування ОСОБА_1, разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік, у відповідності до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплаченої суми, що складає - 3360,00 грн..(а.с.6).

Відповідно до Постанови винесеної в.о. начальника відділу ПВР ОСОБА_7 від 11 червня 2015 року про відновлення виконавчого провадження № 43379319, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 0707/1161/2012 виданого Мукачівським міськрайонним судом 28 квітня 2014 року про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня згідно ч.5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком встановленої абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2011 рікі з врахуванням виплачених сум - виконавче провадження відновлено на підставі частини 1 статті 51 Закону України Про виконавче провадження (а.с.7).

З копії ОСОБА_4 директора Департаменту ОСОБА_4 соціальної політики України ОСОБА_8 від 01 серпня 2013 року за № 2566/014/184-13, вбачається, що у Державному бюджеті України на 2013 рік за бюджетною програмою Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою передбачено 153,9 млн. гривень. Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45). Таким чином, виконання рішень судів має здійснюватися у встановленому законодавством порядку (а.с.8).

Відповідно до ОСОБА_4 в.о. голови Львівського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_9 від 04 квітня 2016 року за № 05-01/851/16, ОСОБА_1 на його скарги щодо виконання судового рішення у справі № 0707/1161/12, 2а/0707/77/12, повідомляють, що за відповідними заявам, суд, в якому перебувають матеріали вказаної справи оформляє і видає як копії судових рішень у справі, в тому числі й суду апеляційної/касаційної інстанції, та виконавчий лист за результатами судового розгляду для порушення виконавчого провадження (а.с.9).

-3-

З ОСОБА_4 заступника директора фінансово-економічного департаменту ОСОБА_4 соціальної політики України ОСОБА_10 від 27 січня 2015 року за № 51/04/67-15, вбачається, що ОСОБА_1 повідомляють про наступне: Погашення заборгованості із соціальних виплат за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, здійснюється Казначейством у межах бюджетних асигнувань, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою 3504040 Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою (а.с.10-11).

Також судом витребовувались матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2011 року, з якої вбачається, що:

16 січня 2012 року по вищевказаній справі Мукачівським міськрайонним судом винесено Постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та вирішено: Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 05 травня 2011 року в не повному обсязі - неправомірними. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області провести нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня 2011 року, у відповідності до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплаченої суми.

04 листопада 2013 року по справі винесено Додаткову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови - задоволено та постановлено: Ухвалити додаткову постанову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2011 року. Стягнути з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 щорічну разову допомогу до 05 травня 2011 року у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплаченої суми.

25 березня 2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом по вищевказаній справі винесено Постанову, якою апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради - задоволено частково : Додаткову Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2013 року у справі №0707/1161/2012 змінити, виклавши її резолютивну частину в такій редакції : Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня згідно ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2011 рік із врахуванням виплачених сум.

26 червня 2014 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 43379319 при примусовому виконанні виконавчого листа №0707/1161/2012 виданого 28 квітня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом, у зв'язку з тим, що Боржником УПСЗН рішення суду виконано частково. А саме проведено нарахування суми пенсії стягувачу. В частині виплати вищевказаної суми коштів, виконання рішення суду з боку боржника є неможливим з поважних причин, а саме у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування (а.с.84).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року заяву ОСОБА_1 про видачу оригіналу виконавчого листа по вищевказаній адміністративній справі задоволено та ухвалено: ОСОБА_10 ОСОБА_1, оригінал виконавчого листа щодо зобов»язання управління праці та соціального захиту населення виконкому Мукачівської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком встановленої абз. 1 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування » за 2011 рік із врахуванням виплачених сум».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04 січня 2016 року вирішено : В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання постанови суду від 16 січня 2012 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого

-4-

комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області про зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік із зобов'язання на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області на корить ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік в розмірі 3 360 (три тисячі триста шістесят) грн. - відмовити. Так, при вирішенні даного подання суд прийшов до такого висновку та встановив, що: Відсутність коштів на рахунках боржника не свідчить про неможливість виконання цього судового рішення, а тому немає підстав для застосування положень ст. 263 КАС України. Наведене не суперечить положенням ст. 56 Конституції України (Ухвала Вищого адміністративного суду України у справі №К-28368/10 від 20.07.2011 року).

Щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з державного виконавця матеріальної шкоди в сумі 3360 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обовязковість виконання судових рішень, невиконання рішень суду тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За преамбулою та статті 1 Закону Про виконавче провадження, цей закон визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а відповідно до статті 11 Закону, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормами статтей 1173 та 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконною бездіяльністю органу державної влади чи його посадової або службової особи при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів чи осіб.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Висока Договірна Сторона зобов'язана гарантувати кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.

Невід'ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захисту права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання рішення суду в розумний строк.

За пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі Антонюк проти України (Заява N 17022/02) від 11.12.2008 р., відповідальність держави за виконання рішень суду щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

У пункті 38 рішення у справі «Кунашко проти Росії» (Заява №36337/03) від 17.12.2009 р. Європейський суд з прав людини нагадав, що у разі, коли винесено рішення проти «приватного» відповідача, на державу покладається позитивний обовязок, який полягає в тому, щоб громадянам було надано юридичний арсенал, що дозволяє їм отримати присуджені судами суми від їх боржників, які наполегливо ухиляються від виплати боргів. Очевидно, що мова йде про обовязки надати засоби для досягнення результату, а не забезпечувати сам результат. Влада повинна забезпечувати розумно доступні заходи на допомогу кредиторам. Отже, якщо не буде встановлено, що прийняті національною владою заходи були адекватними та достатніми, держава не звільняється від відповідальності за несплату боргів по виконавчому листу «приватним» боржником.

Як вбачається з матеріалів справи, що по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 ркі відповідно до Постанови суду від 16 січня 2012 року, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області провести нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік, у відповідності до Закону України Про

-5-

статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплаченої суми. 04 листопада 2013 року по справі винесено Додаткову постанову, яка у свою чергу Львівським апеляційним адміністративним судом була змінена та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня згідно ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2011 рік із врахуванням виплачених сум. Так, відповідно до поданих суду доказів, ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 3360 грн. на підставі постанови Мукачівського міськрайонного суду від 06 січня 2012 року, а разова грошова виплати на підставі додаткової Постанови ОСОБА_1 в сумі 3360 грн. не виплачена, оскільки, згідно ОСОБА_4 соціальної політики України, кошти на вищевказану виплату у Бюджеті на 2015 рік - відсутні. В цей же час, державний виконавець Ярош С.І. в якого знаходиться на примусовому виконанні виконавче провадження № 43379319 про стягнення вищевказаних грошових коштів, ніяких дій з примусового виконання не проводив, на неодноразові запити про надання суду для огляду в судовому засіданні виконавче провадження № 43379319 - не надав, у зв'язку з чим суд був позбавлений належним чином дослідити всі наявні по справі докази.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України, настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тобто, з урахуванням встановлених обставин, сума боргу - 3360 грн., яка нестягнута державним виконавцем Ярош С.І. при примусовому виконанні додаткової постанови Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2013 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 березня 2014 року - не є матеріальною шкодою у цивільно-правовому понятті та не може вважатися збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України.

Щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з державного виконавця Ярош С.І. моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (п.1 ч.2 цієї статті); у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п.2 ч.2 цієї статті); у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п.4 ч.2 цієї статті). А частиною 3 статті 23 Кодексу встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім цього, згідно з абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно зясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних засад змагальності кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейська соціальна хартія - включає норми, які регулюють становище старих людей в суспільстві. Три категорії правил: 1-ша - стосуються всіх людей без винятку; 2-га - норми, що регулюють

-6-

становище окремих категорій населення, до яких належать також особи похилого віку; 3-тя - правила, що безпосередньо стосуються старих людей (ст.23 Хартії …кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. З цією метою старих людей повинні забезпечити адекватними ресурсами, які б дозволили їм провадити гідне життя і брати активну участь у публічному, соціальному, культурному житті).

Відповідно до частини 1 статті 33 Цивільно - процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

У свою чергу, пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, судам роз'яснено, що передбачене статтею 86 Закону N 606-XIV право стягувача звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, поширюється й на випадки невиконання юридичними особами рішень про стягнення аліментів, а також рішень, на підставі яких здійснюється утримання за виконавчими документами із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. При розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень ст. 11 Закону N 202/98-ВР, ст.86 Закону N 606-XIV і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Також суд звертає увагу на частину 2 статті 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно зі статті 2 Цивільного кодексу України, держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Так, судом встановлено, що державним виконавцем Ярош С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення вищевказаних грошових коштів по виконавчому провадженні №43379319 завдано позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду, оскільки рішення по справі про виплату позивачу по справі ОСОБА_1 грошових сум , а по сьогоднішній день не виконані, в той же час як ОСОБА_1 є людиною похилого віку, для того, щоб отримати належні йому грошові кошти повинен звертатися до різних інстанцій для отримання інформації, що також затрачує не мало сил як фізичних так і психологічних. Державний виконавець Ярош С.І. не надав суду жодного доказу, що він намагався в короткі строки виконати Постанову суду від 16 січня 2012 року та 04 листопада 2013 року.

Однак, позивачем ОСОБА_1 клопотання відповідно до частини 1 статті 33 Цивільно - процесуального кодексу України, про залучення до участі у справі державу в особі відповідного органу Державної казначейської служби України, як розпорядника грошових коштів державного бюджету, за рахунок якого відшкодовується моральна шкода у випадку задоволення позову, не заявлялося, що за собою може потягти неправильне вирішення справи, а в разі задоволення даної позовної вимоги, судом буде порушено норми процесуального законодавства, і рішення щодо законності та обгрунтованості, не буде відповідати статті 213 Цивільно - процесуального кодексу України, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди - необхідно відмовити.

З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України, вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - необхідно відмовити в повному обсязі.

-7-

Керуючись ст.ст. 10, 33, 60, 169, 212, 213, 223, 224-226 Цивільно - процесуального кодексу України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1173-1174 ЦК України, 56, 124 Конституції України, суд ,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Закарпатської області Ярош Сергія Івановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак