Справа №636/1344/16-ц
Провадження №2/636/1036/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря Коваленко О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 4 117,46 грн.; моральну шкоду в розмірі 90 000 грн., судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9 000 грн. і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та 1 378,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 03.10.2015 року сторони по справі уклали договір купівлі-продажу чистопорідної собаки - цуценя гладкошерстої такси, яка народилася 07.08.2015 року. 03.10.2015 року цуценя було доставлене позивачці до м. Суми. Відповідно до пп. 1.2.3. вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 була сплачена сума у розмірі 2 200 грн., крім того позивач оплатила затрати, повязані з доставкою цуценя у м. Суми у розмірі 300 грн.

Відповідно до підпункту б) п. 8 договору купівлі-продажу чистопорідної собаки, якщо на протязі 2-11 днів з моменту продажу у цуценя зявляться ознаки вірусних хвороб, а саме парвовірус, заводчик забезпечує лікування цуценя, до повного його одужання. А в разі загибелі - сплачує покупцю повну вартість цуценя або замінює цуценя на іншого за домовленістю з покупцем. Вранці, 05.10.2015 року, з причини поганого самопочуття цуценя, яке супроводжувалося відмовою від їжі, рвотою, проносі з різким зловонним запахом і живими гельмінтами, постійній сонливості та слабкості, - ОСОБА_1 прийшлося звернутись у ветеринарну клініку «Ветсервіс» м. Суми. Відповідно до клінічних досліджень цуценя був поставлений діагноз: токсакороз, парвовірусна інфекція собак. Також лікарями було встановлено, що цуценя було вакциновано 24.09.2015 року вакциною «Вангард 5 плюс», строк дії компонента вакцини якої від паровіросної інфекції скінчився ще 21.07.2015 року, вказаний акт був записаний у медичну документацію. У клініці «Ветсервіс» було призначено лікування, яке проводилося у період з 05.10.2015 року по 11.10.2015 року включно, але 11.10.2015 року в 23 годині 40 хвилин цуценя померло. Відповідно до Акту розтину №2 від 12.10.2016 року, проведеного спеціалістами Сумського відділення Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, зроблено висновок, що при патологоанатомічному дослідженні виявлені зміни, що можуть бути при парвовірусній інфекції.

Про вказані факти позивач по телефону та письмово повідомила відповідачку ОСОБА_2, проте остання відмовилась визнавати свою провину та виконувати положення договору купівлі-продажу чистопорідної собаки, мотивуючи це тим, що у смерті цуценя винна сама позивачка через неправильний догляд за твариною.

ОСОБА_1 було понесені матеріальні витрати, спрямовані на лікування цуценя, які разом із витратами на придбання тварини склали загалом 4 117,46 грн.

Крім того, своїми протиправними діями ОСОБА_2 також завдала моральну шкоду ОСОБА_1 та її сімї, а саме, яку позивачка оцінює в сумі 90 000 грн.

Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом, а до введення у дію відповідного закону Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалені рішення, суд присуджується з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера позивачка сплатила за надану правову допомогу 9 000 грн., а відтак позивач наполягає на стягнення з відповідачки на свою користь і судових витрат (а.с.3-4, 26-27).

Під час розгляду справи в суді представник відповідача та відповідачка категорично проти позову заперечували (а.с.175-176). Відповідач по справі просила суд призначити судову ветеринарну експертизу для вирішення питань, повязаних з причинами захворювання собаки, правильності її годування, адекватності проведення лікування, постановки точного діагнозу тощо (а.с.216-217).

Позивачка проти такого клопотання заперечувала посилаючись на те, що матеріали справи містять достатньо доказів для її вирішення. І проведення експертизи це лише затягування процесу.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які посилається.

Згідно вимог ст. 143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.144 ЦПК України - експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави та строк для проведення експертизи; з яких питань потрібні висновки експертів, ім'я експерта або найменування експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; об'єкти, які мають бути досліджені; перелік матеріалів, що передаються для дослідження, а також попередження про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Стаття 146 ЦПК України передбачає, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що для вирішення питання причин захворювання та смерті собаки, адекватності проведеного лікування і постановки діагнозу, потрібні спеціальні знання в області ветеринарної медицини. Тому у справі необхідно призначити судово-ветеринарну експертизу.

Керуючись ст. ст. 143-144, 169 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідачки ОСОБА_2 задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди судово- ветеринарну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Чи припустиме харчування для цуценя віком 50 днів сирим мясом (300 грм) та пропареними овочами за одне годування?

2.Чи допустимі прогулянки цуценяти на вулиці під час карантину між вакцинаціями?

3.Чи допустима дача глистогінного препарату цуценяті під час його хвороби, а саме препарату «Катозол»?

4. На підставі яких клінічних досліджень ставиться діагноз «парвовірусна інфекція собак», «токсокароз»?

5.Чи можливо зробити висновок про застосування простроченої вакцини «Вангард Плюс-5» при тих обставинах, що у документах серія та номер вакцини не зазначені?

6.Чи відповідає протокол розтину №2 від 12.10.2016 року, підписаний фахівцями Сумського філіалу Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, загальноприйнятим вимогам, встановленим нормативно-правовими актами у ветеринарній медицині, щодо його складання? Якщо ні, то в чому саме?

7.Чи можливо встановити тотожність собаки «Ельза», яку лікували у ветеринарній кліниці «Ветсервіс» і яка зазначена у виписці від 26.11.2015 року з трупом собаки згідно паспорту тварини, в якому вона йменується «Шарлота из Золотого пути» клеймо А5ШЗ?

8.Чи можливо на підставі даних, наведених в протоколі розтину №2 від 12.10.2015 року, підписаного фахівцями Сумського філіалу Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, встановити діагноз: «парвовірусна інфекція»?

9. Чи відповідають зміни, виявлені при патологоанатомічному дослідженні трупа собаки, відповідно до протоколу розтину №2 від 12.10.2015 року, діагнозу «парвовірусна інфекція собак», який зазначений у виписці, наданій ветеринарною клінікою «Ветсервіс» 26.11.2015 року?

10.Чи було своєчасним та адекватним лікування собаки «Ельзи» в ветеринарній клініці «Ветсервіс» за встановленим діагнозом «парвовірусна інфекція собак»?

11.Чи можливо встановити строк, коли захворіла собака?

12.Чи була собака здорова на момент передачі її заводчиком покупцеві?

13.Чи можливе зараження собаки «парвовірусною інфекцією собак» до передачі заводчиком покупцеві, під час її транспортування покупцеві?

14.Чи допустима відмова у видачі трупа собаки, після проведення розтину, для проведення експертизи?

15.Чи була необхідність в автоклавуванні та терміновій утилізації трупа собаки після розтину?

Проведення експертизи доручити експертам Бюро судово-ветеринарних досліджень Харківської державної зооветеринарної академії (62341, смт. Мала Данилівка ХДЗВА, вул. Академічна, 1, Дергачівський район, Харківська область), попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

У розпорядження експертів направити ухвалу про призначення експертизи від 07.11.2016 року та матеріали цивільної справи за №636/1344/16ц, провадження 2/636/1036/16.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідачку ОСОБА_2, роз'яснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Головуюча: