Справа №487/1325/16-ц 19.07.2016
Провадження № 22ц/784/1755/16 Суддя першої інстанції Карташева Т.А.
Справа № 487/1325/16-ц
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя -,

В С Т А Н О В И Л А:

14 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, який уточнив в подальшому, до своєї дружини ОСОБА_3 та просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 77 600 грн., що становить ? частку автомобіля, який є сумісним майном подружжя.

9 червня 2016 року ОСОБА_5 подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3

В заяві позивач посилався на те, що відповідачка після звернення його до суду з вказаним позовом, скориставшись тим, що спірний транспортний засіб зареєстровано на її ім'я, відчужила його за договором купівлі - продажу іншій особі, а отже існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу суду, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Виходячи зі змісту ст.ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову - слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий суд посилався на недостатню обґрунтованість заяви про забезпечення позову, а саме факту, що невжиття заходів забезпечення позову зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду, а також на те, що ? частка квартири, що належить відповідачці, не є предметом позову.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дотримався приписів наведених процесуальних норм та роз'яснень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 14 березня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки на його користь 77 600 грн., що становить ? частку автомобіля марки Nissan Almera Classic 1.6, номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску.

18 квітня 2016 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження за цим позовом (а.с. 46).

27 квітня 2016 року відповідачка за договором купівлі - продажу відчужила спірний автомобіль своїй доньці ОСОБА_6 та перереєструвала транспортний засіб на нового власника в органах МВС України в Миколаївській області (а.с. 48).

ОСОБА_3 є власницею ? частки квартири АДРЕСА_1. Іншого майна належного на праві власності відповідачка немає.

Отже, колегія суддів вважає, що дії відповідачка під час розгляду справи про поділ майна подружжя, щодо віджучення спірного майна, яке є об'єктом поділу, свідчить про те, що ОСОБА_3 має намір уникнути від виконання майнових зобов'язань та в подальшому буде ухилятися від виконання рішення суду, яке може бути ухвалено на користь позивача, зокрема може розпорядитися своєю часткою у праві власності на зазначену квартиру на користь інших осіб.

Таким чином для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, необхідно вжити заходів забезпечення позову у спосіб накладання арешту на частку квартири, що належить відповідачці на праві власності, оскільки інше майно в останньої відсутнє.

За такого, висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову є помилковим та не ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають стягнення судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 301, 304, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 30 червня 2004 року, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 275 грн. 60 коп. судових витрат.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

О.Я. Мурлигіна