КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2625/16-ц
Провадження № 2/552/1180/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:
Головуючого судді Турченко Т.В.
При секретарі Рибальченко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку,-
23.05.2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку, мотивуючи його тим, що 19.09.2003 року він був прийнятий на посаду водія в 22-у госпрозрахункову дільницю філії Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд». 01.04.2004 року він був звільнений з посади за власним бажанням. Під час звільнення йому не була виплачена заробітна плата в розмірі 500,00 грн. 26.09.2013 року рішенням Київського районного суду м.Полтави з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на його користь було стягнуто 500 грн. заборгованості по заробітній платі та 6 000 грн. середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12.11.2013 рішення місцевого суду скасовано частково та ухвалено нове рішення, яким стягнуто на користь позивача 57 727 грн.30 коп. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.02.2014 року рішення апеляційного суду залишено без змін. 05.05.2016 року виконавчою службою було повністю стягнуто заборгованість з відповідача та перераховано її на його картковий рахунок. Тому на даний час існують підстави для стягнення з відповідача на його користь середньомісячного заробітку за період з 27.09.2013 року по 04.05.2016 рік. В звязку з чим просив стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на його користь середньомісячний заробіток за затримку розрахунку в розмірі 15 836 грн. 50 коп.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2 не зявилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с.20, 26), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.
За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.09.2003 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду водія в 22-у госпрозрахункову дільницю філії Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд».
01.04.2004 року ОСОБА_1 був звільнений з посади за власним бажанням. Під час звільнення позивачу не була виплачена заробітна плата в розмірі 500,00 грн.
26.09.2013 року рішенням Київського районного суду м.Полтави з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на його користь було стягнуто 500 грн. заборгованості по заробітній платі та 6 000 грн. середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку(а.с.5-8).
Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12.11.2013 рішення місцевого суду скасовано частково та ухвалено нове рішення, яким стягнуто на користь позивача 57 727 грн. 30 коп. (а.с.9-11).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.02.2014 року рішення апеляційного суду залишено без змін (а.с.12-14).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Крім того, судом встановлено, що 05.05.2016 року виконавчою службою було повністю стягнуто заборгованість з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» та перераховано її на картковий рахунок ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так, середньоденна заробітна плата позивача становить 16,67 грн. (500 грн. (сума боргу/ 30 днів). Датою виникнення заборгованості вважається 27.09.2013 року, а днем повного розрахунку є 04.05.2016 рік, тобто 950 днів прострочення. Отже 16,67 грн. (середньоденна з/п) *950 (кількість днів прострочення) = 15836,50 грн. (сума компенсації за затримку виплати середньомісячної заробітної плати).

Оскільки відповідач провів повний розрахунок з відповідачем тому, суд вважає, що є всі підстави для стягнення середньомісячного заробітку з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_1 за період з 27.09.2013 року по 04.050.2016 рік.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України, дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 551 грн.20 коп., від сплати яких звільнений позивач при зверненні до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 224-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за затримку розрахунку в розмірі 15 836 грн.50 коп.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Т.В.Турченко