Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/712/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.

ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом. Просила визнати за нею право власності на 27/100 ідеальних частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Набережній,28 у м.Житомирі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 20.05.2015 року, актовий запис №1326. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотконтори. У звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку, немає.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 29 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок в розмірі 27/100 частин з господарськими спорудами, який розташований за адресою: м.Житомир, вул.Набережна,28, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, який помер 20.05.2015 року, актовий запис №1326.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просять зазначене рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позову. Апелянти зазначають, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи. Зокрема, у спірному будинку після смерті ОСОБА_7 залишилися проживати дружина спадкодавця ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є спадкоємцями першої черги за законом і прийняли спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Проте, судом не було встановлено коло спадкоємців, не залучено їх до участі у справі, чим порушено право апелянтів на спадкування своєї частки у майні померлого.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2015 року помер батько позивача ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №265304, актовий запис №1326 (а.с.3).

Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №9308 від 21.12.2015 року, за померлим ОСОБА_7 зареєстровано право власності на 27/100 частин житлового будинку №28 по вул.Набережній в м.Житомирі на підставі договору дарування, посвідченого виконкомом Соколовогірської селищної ради 14.05.1970 року за реєстром №28 (а.с.7).

Тобто, після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на зазначене нерухоме майно.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ТП №243906, актовий запис №7, ОСОБА_6 є донькою померлого спадкодавця (а.с.4,5).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 23.12.2015 року за №214/02-31 ОСОБА_6 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.6).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що заявником не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів на належну за життя померлому частину житлового будинку. Крім того, заявником не було надано довідки відповідного Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства про склад осіб, що проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вирішуючи спір та визнаючи лише за позивачкою право власності на спадкове майно, суд першої інстанції виходив з того, що її оспорюване право підлягає судовому захисту.

Проте, в повній мірі погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

В даному випадку, вирішуючи спір, суд не перевірив коло осіб, які є спадкоємцями померлого ОСОБА_7

Разом з тим, як вбачається із доданих до апеляційної скарги доказів, на день смерті останнього разом з ним проживали та були зареєстровані у спадковому будинку його дружина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.50-55).

Останні не відмовилися від спадщини у визначений законом строк. А отже, вони прийняли спадщину у встановленому порядку.

Відповідно до роз»ясень, що викладені в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов»язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

У зв»язку з наведеним та враховуючи, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права спадкоємців ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які не були залучені до участі у справі, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові (п.4 ч.1 ст.309 ЦПК).

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: