АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1437/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2015 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Красенівське» до Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року СТОВ «Красенівське» звернулося до суду з позовом до Чорнобаївського районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи позов тим, що 29 жовтня 1996 року померла мешканка с. Красенівка Чорнобаївського району ОСОБА_7, яка перебувала в місцевому в Будинку ветеранів, що утримувався СТОВ «Красенівське».

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,13 га вартістю 72678 грн. 73 коп., розташована в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району, яка належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР №027073 від 22 липня 2003 року.

За життя ОСОБА_7 розпорядилася своїм майном на випадок смерті, шляхом складання заповіту 20 жовтня 1996 року, яким все своє майно заповідала СТОВ «Красенівське».

Проте, звернувшись до нотаріальної контори, СТОВ «Красенівське» отримало відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянкуу звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку.

Крім СТОВ «Красенівське» інших спадкоємців померлої ОСОБА_7 немає.

З врахуванням вказаних обставин, посилаючись на ст. ст. 524, 534, 541, 542, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, СТОВ «Красенівське» просило суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,13 га, розташовану в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району, що належала померлій ОСОБА_7

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити СТОВ «Красенівське» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що померла ОСОБА_7 була дружиною його дядька ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв, але не оформив її син ОСОБА_9, який 13 травня 2000 року помер. Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_9, до складу якої входить і спірна земельна ділянка, але отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку не може, оскільки право власності на неї в порядку спадкування визнано за відповідачем оскаржуваним рішенням суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, представника СТОВ «Красенівське», який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апелянт ОСОБА_6 не є стороною чи іншою особою, яка брала участь у даній справі, але, як вбачається з матеріалів справи, отримав право на спадкування після смерті брата ОСОБА_9, який в свою чергу прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, а тому рішення про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 стосується його спадкових прав.

Задовольняючи позов СТОВ «Красенівське», суд виходив з того, що воно є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_7, померлої 29 жовтня 1996 року, якій на момент смерті на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,13 га вартістю 72678 грн. 73 коп., розташована в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального права.

Як вбачається зі змісту заповіту ОСОБА_7, посвідченого завідуючою Будинком ветеранів с. Красенівка Чорнобаївського району 12 жовтня 1996 року, ОСОБА_7 заповідала СТОВ «Красенівське» все майно, яке належатиме їй на момент смерті.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Предметом спору у даній справі є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,13 га, розташована в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району, на яку 22 липня 2003 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_7

Зі змісту вказаного державного акта вбачається, що підставою для його видачі є рішення Красенівської сільської ради від 31 жовтня 2002 року.

З матеріалів справи також вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку виникло шляхом виділення в натурі (на місцевості) належної померлій земельної частки (паю).

Відповідно до п.д) ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та передача цих земель у приватну власність регулювалася Указом Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та Законом України від 5 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), за якими право власності на земельні ділянки з земель розпайованих сільськогосподарських підприємств і організацій власники земельних часток (паїв) отримували тільки після виділення цих земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Таким чином, спірна земельна ділянка стала обєктом права власності на землю тільки після визначення її меж в натурі (на місцевості) і прийняття відповідного рішення сільської ради про передачу її у приватну власність та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, як документа, що підтверджує це право власності.

Оскільки відповідне рішення сільської ради прийняте 31 жовтня 2002 року, державний акт виданий 22 липня 2003 року, а ОСОБА_7 померла 29 жовтня 1996 року, то на момент смерті вона не мала права власності на спірну земельну ділянку і відповідно це право не могло входити до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті.

Суд на вказані обставини та вимоги закону уваги не звернув і прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог про визнання права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. 1218 ЦК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольни ти частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2015 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Красенівське» до Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Красенівське» до Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :