Справа № 573/1361/16-ц
Номер провадження 6/573/13/16
У Х В А Л А

іменем України

14 липня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2016 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, яке мотивується тим, що у ВДВС Білопільського РУЮ знаходиться виконавче провадження №46480065 від 12 лютого 2015 року про стягнення з ПП "Відродження" на користь ПАТ "Креатив" загального боргу в сумі 960348,70 грн., відкрите на підставі судового наказу господарського суду Кіровоградської області від 01 липня 2013 року №912/564/13. Посилаючись на те, що заборгованість по судовому рішенню не сплачена, місце знаходження майна боржника, яке перебуває у розшуку не встановлено, старший державний виконавець державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 звернувся з даним поданням до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, своє подання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у ВДВС Білопільського РУЮ знаходиться виконавче провадження №4680065, яке відкрите12 лютого 2015 року на підставі судового наказу господарського суду Кіровоградської області від 01 липня 2013 року №912/564/13 про стягнення з ПП "Відродження" на користь ПАТ "Креатив" заборгованості в сумі 960348,70 грн., що підтверджується наявною у справі ксерокопією судового наказу та ксерокопією постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового його виконання (а.с. 4-5).

Згідно відомостей ЄДРЮО та ФОП ПП "Відродження"не перебуває у стані прпинення, засновником та керівником підприємства є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8).

В ході виконання вказаного вище судового наказу господарського суду було встановлено, що за ПП "Відродження" зареєстрована автотранспорті засоби, які постановою державного виконавчця від 03 жовтня 2013 року оголошені в розшук (а.с. 10-12).

Підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у виїзді за кордон в поданні відділу ДВС Білопільського РУЮ зазначено те, що заборгованість по судовому рішенню не сплачена, місце знаходження майна боржника, яке перебуває у розшуку не встановлено.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під "ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням", про яке йде мова у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

В той же час, з урахуванням положень ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 313 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Зі змісту п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, наданого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 намагається виїхати за межі України з метою ухилення від виконання зобовязань представник відділу ДВС Білопільського РУЮ не надав.

З запитом до Головного центру обробки спеціальної інформації стосовно виїзду за межі України ОСОБА_2 відділ ДВС Білопільського РУЮ не звертався.

Крім того, як вбачається з матералів справи, останні дії працівниками ДВС Білопільського РУЮ з приводу примусового виконання судового наказу були проведені в 2015 році. З вересня 2015 року і до дня зверення до суду з поданням жодних дій державним виконавцем з приводу виконання ПП "Відродження" наказу Господарського суду здійнено не було.

Також суд звертає увагу на те, що виконавче провадження з примосового виконання зазначеного наказу суду відкрито 12 лютого 2015 року, а як докази державний виконавець долучив до свого подання постанову про розшук майна, датовану 03 жовтня 2013 року, та акт державного виконавця про відсутність транспортних засобів та іншого майна, датований 09 вересня 2013 року. При цьому жодних роз'яснень суду не надано з приводу того, яким чином здійснювались виконавчі дії до відкриття виконавчого провадження суду.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати боржника ОСОБА_2 таким, що ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а тому підстав для тимчасового обмеження його у виїзді за межі України немає.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка приймає участь у розгляді справи, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя