Справа № 621/1250/16-ц
Провадження № 2/621/800/16
04 листопада 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Оскільки заборгованість за Кредитним договором від 04.03.2008 року № 347/08 залишається непогашеною, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» змушено звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача Денисенко Н.І. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, судові повістки, направлені на адресу, зазначену у позові, повернулися до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення в газеті «Слобідський край».
Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж три дні до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.
Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правові відносини між сторонами.
Відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2009 року було задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.03.2008 року № 347/08 з ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с. 28-29)
З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, посвідчений 04.03.2008 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В., відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 61,4 кв. м, житловою площею 30,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок з надвірними будівлями розташований на зареєстрованій земельній ділянці площею 0,15 га. При житловому будинку літ. А-1 є такі надвірні будівлі: літня кухня - сарай - гараж - літ. Б, гараж - літ. В, погріб - літ. Г, убиральня - літ. Д, душ - літ. Ж, колонка № 1, огорожа - № № 2, 3, 4, придбаний іпотекодавцем - ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного 04.03.2008 року між ОСОБА_3 та відповідачем. (а.с. 15-17, 18-19, 20)
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
У відповідності з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У відповідності з ч. 1 ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Проте, в порушення приписів зазначених норм права та умов кредитного договору ОСОБА_2 не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених Договором від 04.03.2008 року № 347/08.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, у разі прострочення повернення чергової частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями з усіма об'єктами функціонально пов'язаними цим нерухомим майном, загальною площею 61,4 кв. м., житловою площею 30,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок з надвірними будівлями розташований на зареєстрованій земельній ділянці площею 0,15 га. При житловому будинку літ. А-1 є надвірні будівлі: літня кухня - сарай - гараж - літ. Б, гараж літ. В, погріб - літ. Г, убиральня - літ. Д, душ - літ. Ж, колонка № 1, огорожа - № 2, 3, 4.
Для цілей цього Договору термін «Предмет іпотеки» означає одночасно як все вище перелічене майно, так і окремо будь-яку його частину.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 197, 212-215, 222-224 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: