Справа № 703/2313/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Манько М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Сміла Енергоінвест» про захист прав споживача комунальних послуг, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати, що позивач у відносинах з відповідачем має право на юридичну рівність, право на вільне волевиявлення, на свободу договору, на свободу вибору та свободу волевиявлення при реалізації послуги з централізованого опалення місць загального користування, на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про дану послугу, на отримання документів, підтверджуючих надання послуги, та визнати, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» порушило дані права, визнати право його як споживача на неоплату незамовленої послуги, право споживача на відшкодування моральної шкоди, право на відмову від примусового отримання послуги з централізованого опалення місць загального користування, також стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, в розмірі 84 000,00 грн. та постановити окрему ухвалу щодо посадових осіб ТОВ «Сміла Енергоінвест» та направити її до відповідних органів для ініціювання у встановленому законом порядку притягнення їх до відповідності за скоєння злочину, передбаченого ч.6 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів».

До позовної заяви позивач подав заяву, в якій просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З набранням чинності змінами, внесеними до Закону України «Про судовий збір» відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору від 22 травня 2015 року № 484-VIII, з 1 вересня 2015 року діють нові правила його справляння, згідно з якими звільнення від сплати судового збору при поданні позовних заяв, поданих в порядку захисту прав споживачів, не передбачено.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть, якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є ЗУ «Про судовий збір», то саме цей закон підлягає застосуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 16 січня 2016 року у справі № 6-3084ц15, згідно з якою при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, тому при поданні позовів про захист прав споживачів судовий збір справляється у відповідності з ЗУ «Про судовий збір».

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 грн., та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, в розмірі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, або 551,20 грн.

У п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено: «У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст. 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами».

На підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Позивач просить звільнити його від сплати судового збору, однак підстави для звільнення його від сплати судового збору, передбачені ЗУ «Про судовий збір», відсутні, тому, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В.Манько