Справа № 755/5867/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

народних засідателів: Холмутовської Л. М., Філімонова - Полідовкіної Л. Л.,

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду із завою в порядку окремого провадження, просив оголосити батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити заяву та оголосити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим, пояснив, що ОСОБА_2 є батьком заявника - ОСОБА_1. З 13 вересня 1969 року ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, матір'ю заявника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. З 1967 року ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав разом зі своєю сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. У лютому 1992 року батько заявника ОСОБА_2 раптово зник і вже більше 20 років його ніхто не бачив. За місцем проживання батько залишив всі свої особисті речі, з будинку вийшов звичайно одягненим, не здавалось, що він має намір кудись їхати. З того часу як він зник, жодних звісток, відомостей від нього не надходило, родичі та близькі друзі не знають про його місце перебування, проведені правоохоронними органами заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 виявились марними, інформації стосовно нього ніякої не виявлено, що спонукало заявника звернутись до суду про оголошення батька ОСОБА_2 померлим, оскільки встановлення даного юридичного фату необхідно для оформлення права власності на майно, яке за життя належало батьку, в порядку спадкування за законом.

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала, просила оголосити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим, з підстав викладених у поданій до суду заяві та на підставі наявних у справі доказів.

Заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_4, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали оперативно-розшукової справи категорія «Розшук» №04-3420/07 від 26 березня 2007 року відносно ОСОБА_2, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як з'ясовано судом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами оперативно-розшукової справи категорія «Розшук» №04-3420/07 від 26 березня 2007 року відносно ОСОБА_2., яка перебуває в провадженні ВКР Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, проведеними заходами було перевірено обліки невстановлених трупів, невідомих хворих, доставлених до лікувальних закладів м. Києва та Київської області, осіб, затриманих ОВС, та осіб, що перебувають на обліку та лікуванні у психіатричних закладах, проведеними розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_2, який перебуває у розшуку з 2007 року, не встановлено.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Будучи допитаною в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5, сусідка заявника ОСОБА_1, пояснила, що за місцем проживання останній раз ОСОБА_2, батька заявника, бачила у лютому 1992 році, з цього о часу і до сьогоднішнього дня свідок його не бачила, хоча проживає по сусідству, підтвердила, що після раптового зникнення ОСОБА_2 його дружина неодноразово зверталась до родичів, сусідів, його близьких друзів та в правоохоронні органи для отримання будь - якої інформації про його місцезнаходження, проте це не дало ніяких результатів.

Аналогічні покази в судовому засіданні надали будучі допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які особисто знали ОСОБА_2, батько заявника, проживають по сусідству, та підтвердили відсутність ОСОБА_2 за місцем постійного проживання понад 20 років та відсутність відомостей про його місцеперебування на даний час.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи ,суд може оголосити особу померлою і до сплину цього строку , але не раніше сплину шести місяців ( ч.2 ст. 46 Цивільного кодексу України)

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності ,яка склалася щодо правовідносин за участю особи , яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання ;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа ,яка пропала безвісти , у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій ; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , незважаючи на вжиті заходи.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи .

Як роз'яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме з метою реалізації права заявника ОСОБА_1, як єдиного спадкоємця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, для отримання права на прийняття спадщини, а також необхідністю зняття із реєстраційного обліку.

Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації ним прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю особи, яку вона просить оголосити померлою.

Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1, , заінтересовані особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.235 Цивільного процесуального кодексу України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 46, 47 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Канаш Чувашської АРСР (Російська Федерація), громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, померлим.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про оголошення фізичної особи померлою.

Після набрання законної сили рішенням суду про оголошення фізичної особи померлою направити рішення суду відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я

Народні засідателі: 1.

2.