Справа №592/5286/16-ц
Провадження №2/592/1735/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: головуючої судді Фоменко І.М. за участю секретаря Щербань Г.Г., за участю позивачки ОСОБА_1, представника КП «СУМИЖИЛКОМСЕРВІС» СМР ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, третя особа: КП «СУМИЖИЛКОМСЕРВІС» СМР про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира була виділена ОСОБА_3 - батьку її чоловіка ОСОБА_4 у 1958 році, однак ордеру, який став підставою для вселення на даний час не збереглось, оскільки ордер було здано у житлово-експлуатаційну організацію. В квартирі мешкали ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4, а з листопада 2003 року в квартирі зареєстрована вона ОСОБА_1, в подальшому ОСОБА_3 виселився з вказаної квартири та знявся з реєстрації.

16.06.2016р. помер її чоловік ОСОБА_4., після його смерті квартира за адресою: АДРЕСА_1 рішенням міськвиконкому від 19.08.2014р. була переоформлена на неї ОСОБА_1.

Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою в управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, але їй було відмовлено у прийнятті документів на приватизацію, оскільки нею не наданий ордер, на підставі, якого відбулося вселення в квартиру.

Тому просить суд зобовязати Сумську міську раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_2, за нею ОСОБА_1, без ордеру на жиле приміщення.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти задоволення позову не надав.

Представник третьої особи - КП «СУМИЖИЛКОМСЕРВІС» СМР, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з28 листопада 2003 року (а.с. 5)

Квартира була виділена ОСОБА_3 батьку чоловіка ОСОБА_1 у 1958 році на підставі рішення цехового комітету цеху №3 заводу імені Фрунзе, затвердженого 16.05.1958 р., однак ордеру, який став підставою для вселення на даний час не збереглось, оскільки ордер було здано у житлово-експлуатаційну організацію.(а.с. 4, 6)

16.06.2016р. помер ОСОБА_4, після його смерті квартира за адресою: АДРЕСА_1 рішенням міськвиконкому від 19.08.2014р. була переоформлена на ОСОБА_1.(а.с. 8, 10)

Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою в управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, але їй було відмовлено у прийнятті документів на приватизацію, оскільки нею не наданий ордер, на підставі, якого відбулося вселення в квартиру. (а.с. 7)

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України та ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

До теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не предявлялося до позивачав, претензій щодо незаконності її мешкання у квартирі.

З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та №2842-12 позивачка має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вона мешкає.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, враховуючи, що позивачка вселена до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти документи на підставі яких відбулось вселення, їх відсутність позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у ОСОБА_1 є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеної квартири, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.59 ЖК України, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 345 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, третя особа: КП «СУМИЖИЛКОМСЕРВІС» СМР про визнання незаконною відмови, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Сумську міську раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_2, без ордеру на жиле приміщення за ОСОБА_1.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Фоменко