Справа №173/1904/16-ц
Провадження №2/173/957/2016
У Х В А Л А

25 жовтня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору нікчемним та повернення сплачених внесків внаслідок розірвання договору, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору нікчемним та повернення сплачених внесків внаслідок розірвання договору.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем вказана ціна позову 56749,00 грн., тоді як відповідно до заявлених позовних вимог він просить стягнути з відповідача 123 260 грн. 17 коп.: 56749,00 грн. матеріальної шкоди, пеню у розмірі 46521,17 грн. та 20000 грн. моральної шкоди. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 80 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. Отже, ціна позову, зазначена у позовній заяві ОСОБА_1 не відповідає дійсній ціні позову.

Окрім того, до позовної заяви ОСОБА_1 не надано документа, що підтверджує сплату судового збору.

Посилання позивача на звільнення його від сплати судового збору у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованим, оскільки в редакції Закону України «Про судовий збір» на час звернення позивача до суду споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав від сплати судового збору не звільняються (така редакція Закону набрала чинності з 1 вересня 2015 року).

Також, частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Разом з тим Законом України «Про судовий збір» визначено перелік осіб та випадків звільнення від сплати судового збору і цей перелік є вичерпаним. На момент звернення позивача до суду, 24 жовтня 2016 року, звільнення споживачів від сплати судового збору за їх позовами Законом України «Про судовий збір» не передбачено. Таким чином існує колізія норм права щодо вирішення питання про сплату судового збору у випадку звернення до суду позивачів як споживачів.

Виходячи із загальних правил застосування норм права у випадку колізії, в цьому випадку застосуванню підлягають саме положення Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним щодо вирішення питання про сплату судового збору та прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів».

Отже підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не має за подання позовної заяви в цьому випадку не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви видно, що позов містить вимоги як майнового так і немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 119, 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що є підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору нікчемним та повернення сплачених внесків внаслідок розірвання договору без руху з наданням строку для усунення недоліків.

З метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно уточнити ціну, виходячи із загальної суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, або ж привести позовні вимоги у відповідність до вказаної у позовній заяві ціни позову у та надати докази, що підтверджують сплату судового збору в сумі 1232 грн. 70 коп. за вимоги майнового характеру, виходячи із загальної суми заявлених позовних вимог, та 551 грн. 20 коп. за вимоги немайнового характеру на реквізити:

Одержувач: УДКСУ у Верхньодніпровському районі

Код ОКПО 37677195

Банк ГУДКСУ по Дніпропетровській обл.

МФО 805012

Р/р 0063

Код бюджетної класифікації 22030001

Призначення платежу:

*;101;Код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи;

Судовий збір, за позовом________

(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області;;;

У випадку неусунення зазначених недоліків у вказаний строк позовна заява буде повернута позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору нікчемним та повернення сплачених внесків внаслідок розірвання договору залишити без руху і надати позивачу строк протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків. У випадку невиконання зазначених вимог до вказаного строку позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії лише щодо визначення розміру судових витрат.

Суддя О.Ю. Шевченко