Справа № 209/3388/16-ц
Провадження № 2/209/1648/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Золотих Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, просить зобов'язати відповідача виключити із суми заборгованості за послуги теплопостачання належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1, заборгованість попередніх власників, що виникла до 15 березня 2016 р.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15 березня 2016 року на підставі договору купівлі - продажу позивач набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Під час укладання договору купівлі-продажу між позивачем та попереднім власником квартири - ОСОБА_2, було досягнуто домовленість про те, що він сплатить усі борги за комунальні послуги, які рахуються за цією квартирою. Але цього ним не було зроблено. На адресу позивача була направлена вимога від КП «Дніпродзержинськтепломережа» на імя ОСОБА_3 на суму 13436,7 грн. станом на 01 лютого 2016 року. У вересні 2016 року позивач звернулася до КП «Дніпродзержинськтепломережа» з метою укладання договору та переоформлення особового рахунку. Рахунок за позивачем залишився той же самий 190820 грн., тільки змінився власник квартири. Тому борг на сьогоднішній день вже рахується за позивачем ОСОБА_1. В довідці ТОВ «Інфо-Ком» від 31 вересня 2016 року, зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 перед відповідачем становить 15305,79 грн. Такі ж відомості містяться і в довідці № 1326 від 13 вересня 2016 року, виданого безпосередньо відповідачем. Споживачем послуг підприємства відповідача позивач стала лише після набуття нею права власності на квартиру, а саме з 15 березня 2016 року. Відповідач не має правових підстав перекласти зобовязання щодо сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги на нового власника квартири, тому вважає за необхідне просити виключити із суми боргу заборгованість попередніх власників квартири, що виникла за період часу до 15 березня 2016 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, в судове засідання не з'явися, письмово просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог заперечував, вказавши на те, що відповідно наказу УЖКГ №170 від 23.10.2013 року «Про затвердження Порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок це сукупність даних про житлове приміщення (квартиру, одноквартирний будинок, кімнат) в гуртожитку, тощо), кількість зареєстрованих в ньому осіб, відповідні дані про цих осіб, облік сум нарахувань та оплат за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, що належить громадянам на праві власності або у користуванні на праві найму (соціального найму). Після переоформлення особового рахунку на іншого квартиронаймача/власника номер особового рахунку та всі інші облікові дані по особовому рахунку, залишаються без змін, крім випадків, передбачених законом. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» не має жодних підстав. Вказав на безпідставність позовних вимог, оскільки в позові позивачами не вказано яке саме право порушено відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 березня 2016 року позивач, ОСОБА_1, на підставі договору купівлі - продажу набула права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 233 від 15.03.2016 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.8-9).

12.09.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується копією договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 12.09.216 року (а.с.12)

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", позивач є споживачем послуг підприємства відповідача лише після реєстрації і набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, тобто з 15.03.2016 року і до теперішнього часу.

Згідно довідки ТОВ «Інфо-Ком» від 01.09.2016 р. про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги зазначено, що заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок 190820 становить 15305,79 грн., що підтверджується копією довідки (а.с.13).

Згідно матеріалів справи, на адресу позивача була направлена вимога про сплату заборгованості від КП «Дніпродзержинськтепломережа» на імя ОСОБА_3 на суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.02.2016 року у загальному розмірі 13436,7 грн., що підтверджується копією вимоги про сплату заборгованості (а.с.10).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обовязку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобовязання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обовязок особисто, якщо інше не передбачено договором.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Діючим законодавством не передбачено обовязку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство яка надає житлово-комунальні послуги) зобовязаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання.

Отже, як випливає з вищевикладеного, споживачами послуг з теплопостачання та стороною у правовідносинах з КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» до часу придбання квартири позивач не був, оскільки не користувався жодними послугами за місцем знаходження придбаної квартири.

Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, виконавець зобовязаний звільняти споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання.

Судом встановлено, що жодних угод (правочинів) між позивачами та відповідачем (в тому числі договору про реструктуризацію заборгованості) не укладалось. Жодних дій, які б свідчили про взяття на себе обовязків попередніх мешканців квартири, в тому числі обовязку зі сплати боргу за теплопостачання, позивачі не вчиняли.

Факт надання відповідачем послуг саме позивачу до 15.03.2016 року, тобто до дати набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_2, відповідачем не доведено.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що сума заборгованості за теплопостачання попереднього власника квартири за адресою: м. Камянське, вул. Волкова, 5/10, що виникла за період часу до 15.03.2016 року, не може обліковуватися за ОСОБА_1, тому позовна заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача складає 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Петрівни до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про захист прав споживачів - задовольнити повністю.

Зобов'язати Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за послуги теплопостачання належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1, заборгованість попередніх власників, що виникла до 15 березня 2016 року.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", , на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Решетник