справа №176/881/16-ц
провадження №2/176/854/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря Ханініної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з третьою особою ОСОБА_6 міським сектором Головного управління ДМС у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування нерухомим майном та зняття з реєстраційного обліку місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2016 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить ухвалити судове рішення, яким усунути перешкоди у користуванні квартирою ОСОБА_2, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: м. Жовті Води, вул. Франка б. 46 кв. 12 та зняття відповідачів з реєстраційного обліку у цій квартирі. Зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі у зв'язку з наміром продажу нерухомого майна.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_2 являється власником житла, а саме трикімнатної квартири за адресою: Дніпропетровська області, м. Жовті Води, вул. Франка б. 46 кв. 12, яку вона набула у власність згідно договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2004 року. В квартирі зареєстровані її члени сімї чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та син ОСОБА_5. На даний час вона та всі члени її сімї, які зареєстровані у спірній квартирі виїхали на постійне місце проживання до ОСОБА_7 Федерації. З реєстраційного обліку по квартирі вони не знялися. ОСОБА_2 доручила зняти її з реєстрації своєму представнику ОСОБА_1, та продати квартиру на що надала відповідну довіреність. ОСОБА_6 міський сектор ДМС України відмовив її представнику в знятті її з реєстраційного обліку за зазначеною вище адресою та запропонували звернутись до суду для вирішення цього питання. Оскільки представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на підставі її довіреності має намір продати квартиру, то він змушений звернутись до суду з даним позовом.

ОСОБА_1, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився. У своїй письмовій заяві просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Матеріали справи містять заяви ОСОБА_2 та відповідачів про розгляд справи у їх відсутність. При цьому ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує, а відповідачі позовні вимоги визнають та надають свою згоду на зняття їх з реєстраційного обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8, витягу з реєстру правочинів та витягу з реєстру про право власності на нерухоме майно /а.с. 8,9,10/.

Разом з власником квартири успірній квартирі зареєстровані проживаючими її чоловік ОСОБА_3 та діти ОСОБА_9, ОСОБА_5, ( а.с 14), які фактично не проживають в цій квартирі з 2015 року, не користуються нею та не несуть витрат на її утримання.

На теперішній час власник квартири ОСОБА_2 та її члени сім`ї є громадянами ОСОБА_7 Федерації, постійно проживають на її території, але з реєстрації по вказаній квартирі не знялись.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12 у будинку №46 по вул. Франка в м. Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають з січня 2015 року- Седченко В.А., а з квітня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, При цьому зазначив, що ОСОБА_2 також позбавлена можливості повернутись в м. Жовті Води, щоб знятись з реєстрації, а він, як її представник за дорученням не може продати спірну квартиру, тому просить, щоб даним рішенням також зняли з реєстраційного обліку за даною адресою і ОСОБА_2.

В лютому 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надіслали на адресу ОСОБА_1 нотаріально завірені довіреності на ім`я останнього про зняття їх з обліку по квартирі АДРЕСА_2. /а.с.17,18/

Однак, при зверненні позивача з цього питання до Жовтоводського МС ГУ ДМС отримував відмову в знятті з реєстрації зазначених вище осіб.

Аналіз наведених у рішенні доказів дає суду змогу прийти до висновку, що відповідачі дійсно, на протязі більш ніж шести місяців, не мешкають у спірному приміщенні, а тому повинні бути визнані таким, що втратили право користування ним.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, суд зазначає, що визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні жилим приміщенням. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання будь-кого знімати відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині.

До того ж відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» відсутні правові підстави для задоволення позову і в частині знання з реєстраційного обліку по квартирі АДРЕСА_3 самого власника ОСОБА_2, так як вона як власник не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не позбавлена права власності на вказане житлове приміщення, не визнана безвісти відсутньою, або померлою.

Судові витрати віднести за рахунок позивача

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321, 386, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та у відповідності із ст.ст. 11,12, 60, 112-115 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з третьою особою ОСОБА_6 міським сектором Головного управління ДМС у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування нерухомим майном та зняття з реєстраційного обліку місця проживання задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12 у будинку №46 по вул. Франка в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене апеляційному суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд на протязі десяти днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек